СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 79-57-10, факс 79-58-82
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"02" лютого 2007 р.
Справа №2/209-А

за позовом прокурора Летичівського
району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі смт. Летичів

до приватного підприємця ОСОБА_1 смт.
Летичів

про стягнення 496грн.33коп.

Суддя Дячук Т.В.

Секретар судового засідання Будзинська В.Г.

Представники сторін:

від позивача:
Синявська А.В. - представник за довіреністю № 1 від 02.01.2007р.

від відповідача:
не з'явився

за участю:
Шкадько В.В. -прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

Суть спору :
прокурором в інтересах держави, в особі позивача, заявлено вимоги про стягнення
з відповідача 496грн.33коп., в тому числі 170грн.00коп. штрафних санкцій за
неподання розрахунку сум страхових внесків, 72грн.25коп. пені та 254грн.08коп.
заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, просить врахувати, що позов заявлено у
відповідності до вимог Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” і сума заборгованості є узгодженою.

Про
дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином,
ухвала від 04.01.2007р. про відкриття провадження в адміністративній справі та
повістка направлені на адресу відповідача рекомендованим поштовим
відправленням, яке отримано відповідачем 11.01.2007р., а рекомендоване поштове
відправлення  з ухвалою від 23.01.2007р.
отримано 27.01.2007р.

Відповідач,
своїми процесуальними правами не скористалась,
письмове пояснення на позов не подано, позовні вимоги по суті не ос
порені. Повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 смт.Летичів 28.01.2004р.
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності (ідентифікаційний код
НОМЕР_1), і  є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем, на підставі отриманої
від Державної податкової інспекції у Летичівському районі інформації про суми
задекларованого чистого доходу у  2005
році (лист ДПІ у Летичівському районі № НОМЕР_2.), проведено розрахунок суми
сплати страхового внеску з чистого доходу підприємця ОСОБА_1. (акт від
16.11.2006р.).

Згідно зазначеного акту, з
задекларованого підприємцем ОСОБА_1. доходу за
третій квартал 2005 року сума страхового внеску складає 128грн.32коп., з
доходу за четвертий квартал 2005 року - 125грн.76коп., а всього за 2005 рік -
254грн.08коп.

Відповідно ч.6 ст.20 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий
період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього
періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Згідно ч.9 ст.106 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” управлінням Пенсійного
фонду у Летичівському районі 30.05.2006р. складено акт про порушення пенсійного
законодавства. та прийнято рішення №НОМЕР_3. про застосування фінансових
санкцій  у сумі 170грн.00коп. за
неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне
страхування у строки, визначені законодавством, а  08.06.2006р. прийнято рішення №НОМЕР_4,
яким  проведено нарахування пені у сумі
72грн.55коп. за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків. Зазначені
рішення отримані відповідачем, що підтверджується поштовими повідомленнями про
вручення від 31.05.2006р. та від 22.06.2006р.

У відповідності до ст.106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” позивачем на
адресу відповідача направлено вимогу №НОМЕР_6. про сплату фінансової санкції, а
також вимогу №НОМЕР_5. про сплату фінансової санкції і пені. Зазначені  вимоги були отримані відповідачем.

В зв'язку з несплатою відповідачем
заборгованості по страхових внесках на обов'язкове державне пенсійне
страхування і фінансових санкцій та пені, прокурором в інтересах держави, в
особі  позивача подано до суду
адміністративний позов про стягнення з відповідача 496грн.33коп., в тому числі
170грн.00коп. фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків,
72грн.25коп. пені та 254грн.08коп. недоїмки по внесках на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Сума недоїмки, фінансових санкцій і
пені підтверджуються також відповідним розрахунком  та витягами з карток особового рахунку
страхувальника.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи
їх в сукупності, судом враховується наступне:

За змістом ст.58 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р.
Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно ст.1 Закону,
страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством,
що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону
страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені
відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії
(у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи
зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний
торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового характеру.

Згідно ч.6 ст.17 Закону платник
страхових внесків зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст.106 Закону передбачено,
що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно
не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею
20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону,
вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі -
недоїмка) і стягуються.

Територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату
недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання
вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі
суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення недоїмки.

На підтвердження заявлених позовних
вимог надано належні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття
заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідачем рішення про
застосування фінансових санкцій і пені, вимога про сплату фінансових санкцій і
пені у встановленому законодавством порядку не оскаржувались та не скасовані.
Доказів про сплату заборгованості, фінансових санкцій, пені суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги
обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному
законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора Летичівського
району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі смт. Летичів до приватного підприємця ОСОБА_1 смт.Летичів
про стягнення 496грн.33коп. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (смт.Летичів, Хмельницької області, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі
(смт.Летичів, вул. Горького, 2/1, р/р 2 в Летичівському відділенні
ВАТ ДОБ №3210, , МФО 375122) 170грн.00коп. (сто сімдесят
гривень 00коп.) фінансових санкцій, 72грн.25коп. (сімдесят дві гривні 25коп.)
пені та 254грн.08коп. (двісті п'ятдесят чотири гривні 08коп.) заборгованості по
внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ст.ст.185-186 Кодексу
адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь
у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява та скарга подаються до Житомирського апеляційного
господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно з ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова, якщо інше не встановлено цим
кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Т.В. Дячук

Віддруковано
5 примірники: 1-до справи; 2 -позивачу; 3 -відповідачу; 4-5- в прокуратуру.