ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 9/374/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
Сімукова Т.С. –дов. від 23.08.2007 року
Гуртовий М.О. –дов. від 17.12.2007 року

відповідача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду

від
25.09.2007 року

у справі
№ 9/374/07 господарського суду Миколаївської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "2-й імені Петровського цукровий завод"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"

про
стягнення 17 379, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 17.12.2007 року у зв’язку з виходом з відпустки судді Полянського А.Г., для розгляду касаційної скарги у справі № 9/374/07 господарського суду Миколаївської області, призначено колегію суддів у постійно діючому складі: головуючий – Муравйов О.В., судді –Полянський А.Г., Фролова Г.М.

Відкрите акціонерне товариство "2-й імені Петровського цукровий завод" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат за отримане насіння цукрового буряка в розмірі 17 379, 12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2005 року відповідачем було отримано від позивача 220 посівних одиниць насіння цукрового буряка на загальну суму 17 379, 12 грн., за які відповідач зобов'язувався розрахуватися цукровим буряком 2005 року. Оскільки останній не здійснив розрахунку своєчасно, і на сьогоднішній день позивач втратив необхідність у розрахунку за отриманий товар цукровим буряком, позивач, на підставі статті 612 Цивільного кодексу України, просить стягнути збитки в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.07.2007 року (суддя: Філінюк І.Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 року (судді: Жеков В.І. –головуючий, Картере В.І., Пироговський В.Т.) по справі № 9/374/07 господарського суду Миколаївської області позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" на користь Відкритого акціонерного товариства "2-й імені Петровського цукровий завод" 17 379, 12 грн. боргу, 173, 79 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди з посиланням на статті 207, 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, зазначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином, а внаслідок прострочення боржника, у випадку, коли зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від виконання і вимагати відшкодування збитків.

Не погоджуючиcь з постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 року по справі № 9/374/07 господарського суду Миколаївської області, в якій просить постанову у справі та рішення господарського суду Миколаївської області від 27.07.2007 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, статей 43, 84, 104 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає, що господарським судом не з'ясовано, які саме правовідносини виникли у сторін, що має істотне значення для справи.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить рішення та постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників позивача, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що   касаційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України       Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням)    рішення    місцевого    господарського    суду    та    постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 05.04.2005 року згідно накладної №5 через Кондратенко Л.Г., діючій на підставі довіреності від 05.04.2005 року серії ЯИЧ №414656 Відкритим акціонерним товариством "2-й імені Петровського цукровий завод" було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" 220 посівних одиниць насіння цукрового буряка на загальну суму 17379,12 грн.

Судами також встановлено, що за отримане насіння Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" зобов’язалось розрахуватись цукровим буряком урожаю 2005 року.

19.10.2005 року позивач направив відповідачу вимогу №936 про сплату заборгованості, на яку 01.12.2005 року отримав відповідь про невизнання вимог позивача у зв’язку з тим, що отримане відповідачем насіння виявилось неякісним та неприродним для вирощування.

В підтвердження якості переданого відповідачу насіння, позивачем надано сертифікат №006829/5 на насіння цукрових буряків від 23.03.2004 року та результат аналізу насіння цукрового буряку №230 від 20.02.2005 року, в якому зазначено, що якість насіння по схожості та одноростковості відповідає вимогам ДСТУ 3226-95.

Крім того, при огляді посівів цукрового буряка відповідача комісією у складі заступника голови правління Відкритого акціонерного товариства "2-й імені Петровського цукровий завод" Костенко С.І., агронома –технолога Марченко С.П., в присутності директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" Кондратенко Л.Г. та головного  агронома господарства Волкова О.О. було встановлено, що відповідачем при посіві цукрового буряка недотримані технології посіву, а саме насіння  посіяно в непідготовлений грунт, велика засміченість посівної площі бур’янами, про що складено акт обстеження від 05.05.2005 року, який представники відповідача відмовились підписати.

Задовольняючи позов, господарські суди виходили з того, що правовідносини, що виникли між сторонами відповідають всім ознакам договірних зобов’язань, а саме правовідносинам щодо купівлі-продажу товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом (стаття 525 Кодексу).

Згідно частини 2 статті 530 Кодексу, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, господарські суди дійшли висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 17379,12 грн.

Відповідно до роз’яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський   суд   оцінює   докази   за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, задовольняючи позовні вимоги, господарськими судами не звернуто уваги на те, що позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми витрат за отримане насіння цукрового буряка в розмірі 17 379, 12 грн. на підставі частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо    внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Однак, рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.07.2007 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 року з відповідача стягнуто суму боргу у розмірі 17379,12 грн., а не збитки, передбачені статтею 612 Кодексу.

Крім того, судами не досліджені належним чином підстави виникнення спірних правовідносин між сторонами, зокрема, щодо укладення між сторонами договору №11 від 05.04.2005 року, на який йдеться посилання у відповіді на вимогу №936 від 19.10.2005 року.

Судами також не зазначено, на підставі яких саме доказів, наявних в матеріалах справи, суди дійшли висновку, що відповідач мав розрахуватись з позивачем саме буряками, враховуючи, що у вимозі від 19.10.2005 року №936 йдеться саме про виникнення у відповідача заборгованості у розмірі 17379,12 грн.

Зазначені обставини судами першої та апеляційної інстанції досліджені не були, проте, колегія суддів вважає, що зазначені обставини в їх сукупності мають суттєве значення для вирішення спору по суті.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України якщо  подані  сторонами  докази є недостатніми, господарський суд   зобов'язаний  витребувати  від  підприємств  та  організацій незалежно  від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для  вирішення  спору.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а також враховуючи, що господарськими судами  порушено вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення та постанова суду підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

При новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з’ясувати всі обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.07.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 року по справі № 9/374/07 господарського суду Миколаївської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А. Полянський

Г. Фролова