КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2007                                                                                           № 43/598

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Вербицької О.В.

суддів:                                          Коваленка В.М.

Розваляєвої  Т.С.

при секретарі:                              Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача -Колесник Д.В. (дов. від 12.01.2007 р., б/н);

Гудзим О.В. (дов. від 02.02.2007 р., б/н);

від відповідача - Паньшина О.П. (дов. від 15.06.2005 р. № 588)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Атланта-Ойл"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.11.2006

у справі № 43/598 (Пасько М.В.)

за позовом                               Приватне підприємство "Атланта-Ойл"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2"

про                                                  стягнення 69042,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 08.11.2006 р. по справі № 43/598 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” (далі – позивач, ТОВ “Атланта-Ойл”) до Відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд-2” (далі – відповідач, ВАТ “Трест Київміськбуд-2”) про стягнення 69 042,50 грн. відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл”, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по справі, подало апеляційну скаргу, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 08.11.2006 року у справі № 43/598 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, оскільки при прийняті оскаржуваного рішення по справі судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме, ст.ст. 4, 12 Закону України “Про адвокатуру” та ст.. 48 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Ухвалою від 13.12.2006 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” до провадження та призначив її розгляд на 05.02.2007 року.

Відкрите акціонерне товариство “Трест Київміськбуд-2” надало відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому повністю спростовує доводи, наведені в апеляційній скарзі, та просить залишити рішення господарського суду м. Києва від 08.11.2006 року без змін, а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” – без задоволення.

В судове засідання 05.02.2007 року з’явились представники позивача та відповідача. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

04.01.2005 року Відкрите акціонерне товариство “Трест Київміськбуд-2” (Покупець) уклало договір № 4/01/05/01 з Товариством з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” (Постачальник), згідно умов якого Постачальник зобов’язується поставляти та передавати у власність Покупця металопродукцію, а Покупець зобов’язується приймати вказаний товар і оплачувати його на умовах даного договору. При цьому, поставки здійснюються окремими партіями.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” за період з 30.06.2005 року по 05.10.2005 року поставило Відкритому акціонерному товариству “Трест Київміськбуд-2” товар на підставі видаткових накладних №№ РН-063006 від 30.06.2005 року, на суму 26 426,51 грн., РН-272707 від 27.07.2005 року на суму 47 338,50 грн., РН-070709 від 07.09.2005 року на суму 2 469.76 грн., РН-130510 від 05.10.2005 року на суму 49 041,11 грн., загальною сумою 125 275,87 грн.

Відповідач наданий згідно перерахованих накладних товар не оплатив.

Згідно уточненого розрахунку позивача заборгованість Відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд-2” за отриманий товар на момент звернення до суду складала 57 717,81 грн. основного боргу, 943,33 грн. – три відсотки річних та 1 381,36 грн. інфляційних нарахувань.

Як вбачається з матеріалів справи, після подачі позову до господарського суду міста Києва та порушення провадження у справі Відкрите акціонерне товариство “Трест Київміськбуд-2” добровільно розрахувалось у повному обсязі за поставлений товар, що підтверджується банківськими виписками та не заперечується Товариством з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл”.

Однак, за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати товару, Товариство з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” просить стягнути з відповідача три відсотки річних в розмірі 65,26 грн. та 264,68 грн. інфляційних нарахувань за період з 25.08.2006 року по 07.09.2006 року.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ст.. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки товар передавався відповідачу на підставі видаткових накладних без посилання на договір від 04.01.2005 року, а у вказаних накладних строк виконання зобов’язання зазначено не було, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду м. Києва, що строк виконання даного зобов’язання сторонами не був визначений.

За таких обставин, відповідно до вказаної норми ст.. 530 ЦК України, відповідач повинен був виконати таке зобов’язання у семиденний строк з дня пред’явлення вимоги.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, належних та допустимих доказів в розумінні ст.. 34 ГПК України, щодо направлення Товариством з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” такої вимоги відповідачеві позивач не надав, а тому строк виконання зобов’язання на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” з позовом до суду є таким, що не настав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних та апеляційних вимог.

Відтак, оскільки Відкрите акціонерне товариство “Трест Київміськбуд-2” не прострочило виконання основного зобов’язання, то нарахування трьох відсотків річних в розмірі 65,26 грн. та 264,68 грн. збитків від інфляції є безпідставними, оскільки вони можуть нараховуватись, відповідно до ст.. 625 ЦК України, тільки у разі прострочення виконання зобов’язання.

Крім того, щодо посилання Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” на те, що лист-вимога про сплату відповідачем коштів за поставлений товар був направлений відповідачеві разом із позовною заявою, то судова колегія апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд вірно зауважив, що передбачене ст. 56 ГПК надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів є процесуальним обов'язком позивача як учасника судового процесу і не підпадає під ознаки вимоги щодо виконання боржником обов'язку передбаченого п. 2 ст. 530 ЦК України.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд-2” 10 000,00 грн. заподіяних збитків у зв'язку з оплатою послуг адвоката, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки віднесення до складу збитків витрат на юридичне обслуговування суперечать вимогам закону, у зв’язку із тим, що такі витрати не мають обов'язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв'язку з оскаржуваною сумою.

Вказані витрати позивач підтверджує копією договору № 08-12/05-01 про надання юридичних послуг від 08.12.2005 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об'єднанням “Столиця” та платіжними дорученнями № 1227 від 07.08.2006 року на суму 7 000,00 грн. Та № 1260 від 12.08.2006 року на суму 3 000,00 грн., яка свідчать про перерахування коштів, на виконання цього договору.

Як визначено ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За таких обставин, проаналізувавши наведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на юридичне обслуговування не є збитками в розумінні чинного законодавства.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно ст.. 44 ГПК України, оплата послуг адвоката входить до складу судових витрат.

Як передбачено ст.. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, в позові слід відмовити, а, відтак, судові витрати, в тому числі, витрати на оплату юридичних послуг, слід покласти на позивача.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 08.11.2006 року по справі № 43/598 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” до Відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд-2” про стягнення 69 042,50 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Атланта-Ойл” – без задоволення.

2.          Справу № 43/598 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Вербицька О.В.

Судді                                                                                          Коваленко В.М.

Розваляєва  Т.С.

08.02.07 (відправлено)