ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2007 р.                                                           Справа № 9/591-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ребристої С. В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонес", м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні, м. Херсон

про  визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

від позивача –Брагіна К.І.  - представник, дов. №177 від 17.09.2007р.;

від відповідача –Лазарчук Р.О., дов. №11341/9/10-105 від 18.10.07

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні від 19.09.2007р. №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі  522882 грн.00 коп..

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тими обставинами, що висновки ДПІ у м.Херсоні, викладені в акті перевірки від 17.09.2007р. №2493/27-7/14113558 ТОВ “Херсонес”, на підставі якого прийнято оспорюване  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні від 19.09.2007р. №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі  522882 грн.00 коп не відповідають положенням Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідач у письмовому запереченні від 20.11.2007р. №13153/9/10-105, позовні вимоги не визнає і стверджує, що ДПІ у м.Херсоні була проведена невиїзна перевірка з питання  достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ з бюджету ТОВ “Херсонес” за грудень 2006р. та січень 2007р.. в результаті якої було встановлено, що серед контрагентів позивача  встановлено ПП “Агромаш”, яке не знаходиться за своєю юридичною адресою, також відповідач стверджує, що  юридичним відділом  ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя подано позов до господарського суду про розкриття банківської таємниці та арешт активів ПП “Агромаш”.

Відповідач посилаючись на положення  ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” стверджує, що сплачені суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування ПДВ. Відповідач вважає, що однією з обов”язкових підстав включення сум до податкового кредиту з ПДВ є сплата цих сум до Державного бюджету.

ДПІ у м.Херсоні стверджує, що сума ПДВ має бути врахована у ціні товару всіма учасниками господарської операції, а оскільки один із учасників господарської операції –ТОВ “Херсонес” не сплатив до бюджету суму податку на додану вартість, то не можна вважати суму ПДВ за цією господарською операцією такою, що надійшла до Державного бюджету..

У судовому засіданні  29.11.2007р.оголошувалась перерва  до 12 год. 10 хв. 13.12.2007р. з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд,

в с т а н о в и в:

Посадовими особами ДПІ у м.Херсоні 17.09.2007р. було проведено  позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ “Херсонес” за грудень 2006р. та січень 2007р. за результатами якої складено акт №2493/23-7/14113558. Податковим органом встановлено, що згідно наданої до ДПІ у м.Херсоні декларації з ПДВ за грудень 2006р. позивач заявив до відшкодування з бюджету 639423 грн. 00 коп. Податкові зобов’язання за грудень 2006р. складають-132575 грн. 00 коп., податковий кредит –1191773 грн. 00 коп. Податковий кредит попереднього податкового періоду (за листопад 2006р.) складає –1084716 грн. 00 коп.

Згідно наданої до ДПІ у м.Херсоні декларації з ПДВ за січень 2007р. позивач заявив до відшкодування з бюджету ПДВ на суму 991672 грн. 00 коп. Податкові зобов’язання за січень 2007р. складають 128286 грн. 00 коп., податковий кредит –60760 грн. 00 коп. Податковий кредит попереднього податкового періоду (за грудень 2006р.) складає –1191773 грн. 00 коп..

При перевірці питання правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість по взаєморозрахункам зі всіма учасниками господарських операцій по ланцюгам постачальників до виробника ДПІ у м.Херсоні було встановлено, що  основним постачальником ТОВ “Херсонес” по першому ланцюгу постачання є ПП  “МКС-Юг” (іпн 38, м.Херсон).

За результатами перевірки ПП “МКС-Юг”  відвантажило ТОВ “Херсонес” олію соняшникову у листопаді 2006р. у кількості 229,4тн. На загальну суму 757020,00 грн. в т.ч. ПДВ 126170,00 грн. та у грудні 2006р. у кількості 809,3 тн. На загальну суму 2897290,76 грн. у т.ч. ПДВ 482882,00 грн.

Також з акту перевірки слідує, що згідно наданої письмової відповіді ПП “МКС-Юг”  щодо взаєморозрахунків з ТОВ “Херсонес” за листопад-грудень 2006р.  реалізована ТОВ “Херсонес” соняшникова олія придбана ПП “МКС-Юг” ( у листопаді  2006р. –частково, у грудні 2006р. у повному об’ємі) у ПП “Агромаш” (іпн.00) –2 ланка постачальників, на підставі відповідних податкових накладних (а.с.18; аркуш акту перевірки  №6) за якими було надіслано запит до ДПІ у  Шевченківському районі м.Запоріжжя на проведення зустрічної перевірки ПП “Агромаш” з питань взаєморозрахунків з ПП “МКС-Юг” за жовтень, листопад, грудень 2006р, на який   було надано відповідь, що  провести зустрічну перевірку неможливо, так,  як підприємство за юридичною адресою не знаходиться, а юридичним відділом подано позов до господарського суду про розкриття банківської таємниці та арешт активів та надано показники декларацій з ПДВ, за якими звітувало ПП “Агромаш” до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя, згідно яких податкові зобов’язання ПП “Агромаш” за відповідний  податковий період не перевищують суму ПДВ по операції з ПП “МКС-Юг”, в зв’язку з чим підтвердити факт надмірної сплати ПДВ по даній операції  до бюджету неможливо.

На підставі даного акту перевірки ДПІ у м.Херсоні було прийнято податкове повідомлення-рішення  від 19.09.2007р. №/0 про зменшення позивачу  суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 522882 грн.00 коп, яке обгрунтовується податковим органом  посиланнями на  порушення позивачем положень п.1.3, п.1.8 ст.1; п.п.7.4.1 п.7.4; п.п.7.7.5, п.п. 7.7.7 п.7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР “Про податок на додану вартість (зі змінами і доповненнями)

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного податкового законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що 07.11.2006р. та 04.12.2006р. між позивачем та ПП “МКС-Юг” було укладено договори №ПМ 02 і № ПМ 06 купівлі –продажу  олії соняшникової.

Загальна вартість товару за договором  №ПМ 02 складає 990 000,00 грн., за договором № ПМ 06 –477333,33 грн.

Фактичне виконання умов договорів підтверджується видатковими  накладними та рахунками про оплату товару. (а.с 43-69). Відповідач не оспорює факт оплати позивачем вартості  товару на користь  ПП “МКС-Юг” та правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат вартості придбаного позивачем товару.

Податкові накладні складені у відповідності до вимог п.п. 7.2.1 п.7.2 мст 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та наказу ДПА України “Про затвердженнямформ податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення від 30.05.97р. №165.

Доводи відповідача підлягають відхиленню з огляду на наступне: пунктом 1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість”,   визначено термін “бюджетне відшкодування” і не визначено жодних підстав, від яких би залежало право на податковий кредит.

Так, п.1.8 ст. 8 Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв”язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Даний пункт дає  визначення загального розуміння терміну “бюджетне відшкодування” і є відсильною нормою, оскільки безпосередньо не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього Закону. Зокрема, такою нормою Закону України “Про податок на додану вартість є п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7- сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов”язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування напряму залежить від правильності визначення суми податкових зобов”язань та податкового кредиту, а не навпаки.

Відповідно до положень   ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що позивач не довів факту сплати податку на додану вартість до бюджету.

Згідно імперативних вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, в тому числі  і органи державної податкової служби, при здійсненні покладених на них державою функцій зобов”язані діяти лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією та законами  України.

Статус органів державної податкової служби, її функції, завдання та правові засади діяльності встановлено Законом України “Про державну податкову службу в Україні”.

Положеннями ст.67 Конституції України встановлено, що кожен зобов”язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством.

Чинне  податкове законодавство України, в тому числі і Закон України “Про податок на додану вартість” не встановлює обов”язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх  посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні від 19.09.2007р. №/0 про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю “Херсонес”  суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі  522882 грн.00 коп. підлягає визнанню нечинним

Також суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем позов до суду  заявлено в межах строків, встановлених ст.99 КАС України  для даного виду позову і процесуальний строк ним не пропущений, тому позовна вимога в частині “Відновлення процесуального строку” не потребує додаткового вирішення .

Понесені позивачем судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.підлягають поверненню йому з Державного бюджету.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про  час і місце виготовлення постанови суду в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити  повністю.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 19.09.2007р. №/0  про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю “Херсонес” м. Херсон, вул. Червоностудентська, 36-В   суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 522882 грн. 00 коп.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю “Херсонес”, м. Херсон, вул. Червоностудентська, 36-В    з Державного бюджету 3 грн. 40 коп судового збору.

4. Постанову надіслати сторонам по справі.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду  першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               С.В. Ребриста

Постанову складено у повному обсязі  18.12.2007 р.