ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.

№ 2/372

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Рогач Л.В.

за участю представників сторін
котрі  позивача
відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу  у справі

Хименко Л.В. дов. від 28.07.2006 року не з'явились  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 №  2/372

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду

від

07.11.2006 року

за позовом

Суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1

до

Управління з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві
ради

третя особа

Шевченківська районна у місті
Києві рада

про

спонукання до укладення договору
купівлі-продажу

Суб'єкт  підприємницької діяльності -фізична особа
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Управління з
питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської
районної у місті Києві ради про спонукання до укладення договору
купівлі-продажу нежитлового  приміщення
загальною площею 226, 30 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з
посиланням на те, що відповідно до пункту 40 Додатку до рішення Шевченківської
районної у місті Києві ради 15 сесії 4 скликання Доповідач Гоголь Т.Г

НОМЕР_1 йому було надано дозвіл
приватизувати шляхом викупу зазначене нежитлове приміщення.

Господарський суд міста Києва
рішенням від 01.08.2006 року (суддя Домнічева І.О.) позовні вимоги задовольнив
повністю, зобов'язав Управління з питань комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради підписати договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1. А з суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1. В рішенні суд послався на
те, що відповідач зобов'язаний діяти у відповідності до статті 4 Закону України
“Про приватизацію невеликих державних підприємств”, пункту 3.18 Положення про
Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у місті Києві ради, виконати свої обов'язки продавця та
здійснити необхідні дії щодо виконання рішення Шевченківської районної у місті
Києві ради 15 сесії 4 скликання НОМЕР_1, тобто підписати з позивачем договір
купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення .

Київський апеляційний господарський
суд постановою від 07.11.2006 року
(судді: Губенко Н.М., Барицька Т.Л., Ропій Л.М. ) переглянув
рішення  господарського суду міста Києва
від 01.08.2006 року за апеляційною скаргою Управління з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва, в задоволенні позовних вимог відмовив.
Постанову вмотивовано тим, що оскільки
будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться спірне нежитлове приміщення є
пам'яткою архітектури місцевого значення і може бути внесене до переліку
пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації, відповідач
правомірно призупинив процес приватизації спірного нежитлового приміщення,
відмовивши позивачу у підписанні договору купівлі-продажу цього приміщення.

З касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України звернувся
суб'єкт   підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1, який просить залишити без змін рішення
господарського суду міста Києва від 01.08.2006 року, скасувавши постанову
Київського апеляційного господарського суду від
07.11.2006 року, як таку що прийнята з порушенням норм матеріального
права, а саме  статті 8 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних підприємств",  статті 13 Закону України "Про охорону
культурної спадщини". Свої вимоги скаржник мотивує також посиланням на
рішення Шевченківської районної у місті Києві ради НОМЕР_1 та на пункт 40
Додатку № 1 до цього рішення, яким йому було надано дозвіл приватизувати шляхом
викупу нежитлове приміщення загальною площею 226,30 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Скаржник зазначає, що всі об'єкти культурної спадщини
підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток
України, факт такої реєстрації щодо будинку
АДРЕСА_1 відповідач не довів.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутнього в судовому
засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет
повноти їх встановлення в рішеннях судів попередніх інстанцій, правильності
застосування норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд
України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному
порядку судові рішення,  касаційна
інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх
інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Між Шевченківською районною у місті
Києві радою в особі Управління з питань комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 09.08.2005 року укладено
договір оренди нежитлових приміщень територіальної громади Шевченківського
району місті Києва НОМЕР_2, відповідно до умов якого позивач орендував
нежитлове приміщення, загальною площею 226,3 кв.м, яке розташоване АДРЕСА_1.

Строк дії договору сторони
визначили з 09.08.2005 року до 10.06.2006 року.

Рішенням Шевченківської районної у
місті Києві ради 15 сесії 4 скликання НОМЕР_1 було затверджено перелік об'єктів
комунальної власності Шевченківського району міста Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу.

Відповідно до пункту 40 Додатку № 1
до рішення Шевченківської районної у місті Києві ради 15 сесії 4 скликання
НОМЕР_1 позивачу було надано дозвіл приватизувати шляхом викупу нежитлове
приміщення, загальною площею 226,3 кв. м, яке розташоване АДРЕСА_1.

Рішенням Київського міськвиконкому
НОМЕР_3 будинку розташованому АДРЕСА_1, на яке позивач отримав право на
приватизацію шляхом викупу надано статус пам'ятки архітектури місцевого
значення.

06.04.2006 року  Головним управлінням комунальної власності
місті Києва було видане Свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що
нежиле приміщення загальною площею 226,3 кв. м, яке розташоване АДРЕСА_1 дійсно
належить територіальній громаді Шевченківського району у місті Києві.

25.04.2006 року Головним
управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської
ради було надано висновок стосовно приватизації нежитлових приміщень у будинку
АДРЕСА_1, який є щойно виявленим об'єктом культурної спадщини. Відповідно до
даного висновку, Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради погодило приватизацію позивачем нежитлового
приміщення, яке розташоване АДРЕСА_1.

ОСОБА_1  подав
до господарського суду позов про зобов'язання відповідача здійснити
необхідні дії по виконанню рішення Шевченківської районної у місті Києві ради
15 сесії 4 скликання НОМЕР_1, а саме: підписати з позивачем договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
226,30 кв. м.

Згідно із Законом України „Про
охорону культурної спадщини" об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками
( за винятком пам'яток , відчуження або передача яких обмежується законодавчими
актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або
уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій
юридичній або фізичній особі. Перелік пам'яток, які не підлягають приватизації,
затверджується Верховною Радою України.

Законом України "Про тимчасову
заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" №2391-ГУ від 01.02.2005
року, який набрав чинності 23.02.2005 року, заборонено приватизацію пам'яток
культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток
культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Оскільки Київським апеляційним
господарським судом  встановлено,  що будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться
нежитлове приміщення, загальною площею 226,3 кв.м. на яке позивач отримав право
на приватизацію шляхом викупу, є пам'яткою архітектури місцевого значення, що
підтверджується рішенням Київського міськвиконкому НОМЕР_3, Вищий господарський
суд України погоджується з висновком Київського апеляційного  господарського суду, відносно того, що  право позивача на приватизацію спірного
приміщення шляхом викупу не може бути реалізоване, оскільки Законом України
"Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини"
заборонено приватизацію пам'яток культурної спадщини до затвердження Верховною
Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають
приватизації.

З огляду на викладене, Вищий
господарський суд України зазначає, що фактичні обставини справи встановлено
Київським апеляційним господарським судом на основі повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки відповідають цим обставинам і їм надана правильна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливим, оскільки зводяться
до необхідності додаткової перевірки касаційною інстанцією доказів  у справі, що суперечить вимогам статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України.

З
огляду  на  зазначене та керуючись статтями  108,
1115 ,  1117
, 1119,  11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий  господарський
суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову  Київського апеляційного господарського суду
від 07.11.2006 року у справі №   2/372
залишити без змін, а касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1  - без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   Т.
Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

Л.Рогач