ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
20.11.07

Справа №9/54д/07
Колегія суддів Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду у складі:
Головуючий суддя Яценко О.М
. судді Яценко О.М. , Кагітіна
Л.П. , Кричмаржевський В.А.
при секретарі: Акімовій Т.М
.
за участю представників:

позивача: Бабков Д.Ю. дов
іреність № б/н від 15.05.2007 року;
відповідача: Школяренко
О.В., наказ № 5 від 18.06.2004 року;
3-ї особи-1: ОСОБА_3, довірен
ість № 4459 від 19.07.2007 року;
3-ї особи-2: ОСОБА_4 довірен
ість № 4816 від 18.09.2007 року;
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу Товариства з обмеже
ною відповідальністю “Матті
ол”, м. Мелітополь Запорізько
ї області на рішення господа
рського суду Запорізької обл
асті від 04.04.2007р. у справі № 9/54д/07
за позовом: Відкритого акці
онерного товариства “Меліто
польпродмаш”, м. Мелітополь З
апорізької області
до відповідача: Товариства
з обмеженою відповідальніст
ю “Маттіол”, м. Мелітополь Зап
орізької області
третя особа-1, що не заявляє с
амостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
: ОСОБА_5, м. Мелітополь Запо
різької області
третя особа-2, що не заявляє с
амостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
: ОСОБА_6, м. Мелітополь Запо
різької області
про визнання договору купі
влі продажу недійсним
Розпорядженням першого
заступника Голови Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду № 3066 від 20.11.2007 року спра
ва № 9/54д/07 передана для розгляд
у колегії суддів у складі: гол
овуючий: Яценко О.М.; суддів: Ка
гітіна Л.П., Кричмаржевський В
.А..
Колегія суддів прийняла
справу до провадження.
Запис розгляду судової с
прави здійснюється за допомо
гою технічних засобів, а саме
: програмно-апаратного компл
ексу «Діловодство суду».
У судовому засіданні 20.11.200
7 року, за згодою представникі
в сторін та третіх осіб оголо
шено вступну та резолютивну
частини постанови.
Рішенням господарськог
о суду Запорізької області в
ід 04.04.2007 року (суддя Нечипуренко
О.М.) позовні вимоги задоволен
і. Визнано недійсним договір
купівлі продажу № 5-3/20 від 19.12.2
003р. двоповерхової будівлі їда
льні, загальною площею 3701,6 кв.м
., який укладений між ВАТ “Мелі
топольпродмаш” та ТОВ “Матті
ол”. При прийнятті рішення, із
посиланням на статтю 227 ЦК Укр
аїни суд зазначив, що недійсн
ою визнається угода укладена
без відповідного дозволу (лі
цензії). При підписанні догов
ору продавець не мав відпові
дного дозволу на укладення д
оговору.
Товариство з обмеженою в
ідповідальністю “Маттіол”, м
. Мелітополь Запорізької обл
асті (відповідач у справі) з рі
шенням господарського суду н
е погодилося та звернулося д
о Запорізького апеляційного
господарського суду з апеля
ційною скаргою. Зазначає, що с
удом в порушення статей 256, 257, 260,26
1,267 ЦК України при прийнятті рі
шення не враховано той факт, щ
о при зверненні із позовними
вимогами позивачем пропущен
о строк позовної давності. Кр
ім того, обставини даної спра
ви вже були предметом дослід
ження в рамках справи №17/293д за
позовом ВАТ "Мелітопольпродм
аш" до заявника апеляційної с
карги про визнання недійсним
договору №5-3/20 від 19.12.2003р. Ухвалою
господарського суду Запоріз
ької області зазначений позо
в оставлений без розгляду. Пр
иймаючи рішення суд не надав
належної правової оцінки ти
м обставинам, що з моменту укл
адення спірної угоди об'єкт к
упівлі-продажу неодноразово
переходив у власність інших
осіб, які є сумлінними набува
чами. Без вирішення питань ст
осовно переходів права власн
ості неможливо вирішувати пи
тання спору про первісний пе
рехід права власності, оскіл
ьки він торкається прав цих о
сіб. Крім того, з боку позивача
договір підписаний уповнова
женим представником. Станом
на момент укладення спірної
угоди ніяких заборон на прод
аж об'єктів нерухомості ВАТ «
Мелітопольпродмаш» не було.
Просить рішення господарськ
ого суду Запорізької області
скасувати, в задоволені позо
ву відмовити. Повноважний пр
едставник у судовому засідан
ні підтримав доводи заявника
апеляційної скарги.
Представник позивача в с
удовому засіданні заперечує
проти доводів апеляційної с
карги, на адресу суду надав ві
дзив на апеляційну скаргу, вв
ажає рішення суду першої інс
танції законним та обґрунтов
аним. Зазначає, що позивач не з
аявляв клопотання про застос
ування строку позовної давно
сті, а тому суд правомірно не з
астосував його до спірних пр
авовідносин. Наявність ухвал
и господарського суду винесе
на при вирішенні спору між ти
ми самими сторонами стосовно
того самого предмету спору н
е позбавляє права сторін зве
рнутись із тими самими позов
ними вимогами згідно положен
ь статті 81 ГПК України. Суд пра
вомірно до спірних правовідн
осин застосував положення За
кону України «Про відновленн
я платоспроможності боржник
а або визнання його банкруто
м». Просить в задоволенні апе
ляційної скарги відмовити, р
ішення господарського суду З
апорізької області залишити
без змін.
Треті особи підтримали а
пеляційну скаргу з тих самих
підстав. Просять скасувати р
ішення суду, у задоволенні по
зовних вимог відмовити.
У судовому засіданні 20.11.200
7 року представником третьої
особи -2 заявлено три клопотан
ня: перше усне клопотання про
огляд оригіналу довіреності
на представника позивача за
підписом ОСОБА_7. У судово
му засіданні, колегія судів з
а присутності представників
сторін оглянула оригінал до
віреності. Друге клопотання
- залишити без розгляду позов
по справі № 9/54д/07 у звязку з ти
м, що позов підписаний неповн
оважною особою, оскільки пов
новаження ліквідатора Пла
хотника О.О., який звернувся
із позовними вимогами, закін
чились, на думку представник
а третьої особи-2,-03.03.2006 року про щ
о чітко зазначено в ухвалі су
ду, яка міститься в матеріала
х справи. Третє клопотання - пр
о призначення почеркознавчо
ї експертизи для зясування
питання чи належать підписи
, що проставлені на листах та з
аявах, що містяться в матеріа
лах справи ОСОБА_9 та ОСО
БА_7. Колегія суддів відмови
ла у задоволенні третього кл
опотання, з огляду на той факт
, що матеріалів наявних у спра
ві достатньо для розгляду сп
рави по суті, відмовляючи у за
доволенні другого клопотанн
я суд апеляційної інстанції
зазначає, що згідно ухвали го
сподарського суду Запорізьк
ої області від 21.12.2005 року по спр
аві № 5/6/271 (02) до 03.03.2006 року встановл
ено строк для здійснення лік
відаційної процедури (який д
о речі у випадках встановлен
их законодавством може бути
подовжений), а не строк на який
ОСОБА_7 призначений лікві
датором.
В процесі розгляду справ
и, до судового засідання 20.11.2007 р
оку, представниками відповід
ача та третіх осіб заявлено н
изку клопотань. Процесуальну
оцінку вищезазначеним клопо
танням надано Запорізьким ап
еляційним господарським суд
ом в ухвалі від 24.10.2007 року по спр
аві № 9/54д/07.
Згідно ст. 99 Господарсько
го процесуального кодексу Ук
раїни, апеляційний господарс
ький суд, переглядаючи рішен
ня в апеляційному порядку, ко
ристується правами, наданими
суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 101 Господарс
ького процесуального кодекс
у України у процесі перегляд
у справи апеляційний господа
рський суд за наявними у спра
ві і додатково поданими дока
зами повторно розглядає спра
ву. Апеляційний суд не звяз
аний доводами апеляційної ск
арги і перевіряє законність
та обґрунтованість рішення м
ісцевого суду у повному обся
зі.
Перевіряючи законність
та обґрунтованість рішення
місцевого господарського су
ду, вивчивши матеріали справ
и, вислухавши пояснення пред
ставників сторін та третіх о
сіб, суд
ВСТАНОВИВ:
19.12.2003 року ВАТ «Мелітополь
продмаш» (продавець за догов
ором, позивач за даною справо
ю) та ТОВ «Маттіол» (покупець з
а договором, відповідач за да
ною справою) уклали договір к
упівлі-продажу об'єкту нерух
омості № 5-3/20-двоповерхового пр
иміщення їдальні загальною п
лощею 3701,6 кв. м. за адресою: м. Мел
ітополь, вул. Фрунзе, 57, яка знач
иться за даними Мелітопольсь
кого бюро технічної інвентар
изації літерою В-2. Визнання не
дійсною зазначеної угоди з п
ідстав передбачених статтею
227 ЦК України було предметом р
озгляду у суді першої інстан
ції.
Колегія суддів, проаналі
зувавши на підставі фактични
х обставин справи застосуван
ня норм матеріального і проц
есуального права при винесен
ні оскаржуваного рішення, зн
аходить апеляційну скаргу та
кою, що підлягає задоволенню
на підставі наступного:
Відповідно до п. 7 Прикінц
евих та перехідних положень
ЦК України від 16 січня 2003 року д
о позовів про визнання запер
ечуваного правочину недійсн
им і про застосування наслід
ків недійсності нікчемного п
равочину, право на пред'явлен
ня якого виникло до 1 січня 2004 р
оку, застосовується позовна
давність, встановлена для ві
дповідних позовів законодав
ством, що діяло раніше. Для тог
о, щоб зясувати яке законод
авство необхідно застосовув
ати до спірних правовідносин
в цій частині, слід визначити
з якого моменту у позивача ви
никло право на позов. Спірний
договір укладений 19.12.2003 року, а
відтак саме з цього моменту б
удь-яка із сторін за договоро
м не була позбавлена права зв
ернутись до суду із позовним
и вимогами про визнання дого
вору недійсним. Таким чином, д
о спірних правовідносин заст
осовуються законодавчі поло
ження про позовну давність в
становлені ЦК УРСР.
Згідно зі ст. 76 ЦК УРСР за з
агальним правилом право на п
озов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була д
ізнатися про порушення свого
права. Особами у розумінні гл
ави 2 вищезазначеного Кодекс
у є громадяни та юридичні осо
би. Здатність бути позивачем
і відповідачем в суді є одніє
ю з ознак самої юридичної осо
би, а не тих органів (єдинонача
льних чи колегіальних), через
які юридична особа реалізує
свою правосуб'єктність. Чинн
е законодавство не містить в
иключень із загального прави
ла визначення початку перебі
гу строку позовної давності
у тих випадках, коли до боржни
ка застосовуються судові про
цедури банкрутства відповід
но до ст. 4 Закону "Про відновле
ння платоспроможності боржн
ика або визнання його банкру
том". У зв'язку з цим юридично н
еспроможним є висновок про т
е, що право на позов виникло у
позивача з тієї дати, коли у сп
раві про банкрутство зазначе
ного підприємства суд призна
чив ліквідатора.
Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР
загальний строк позовної да
вності - три роки. Перебіг стро
ку позовної давності починає
ться з дня виникнення права н
а позов. Право на позов виник
ає з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися п
ро порушення свого права (ст. 7
6 ЦК УРСР). Як зазначалось вище
право на позов виникло 19.12.2003 ро
ку, з урахуванням трирічного
строку позовної давності, ос
таннім днем для звернення із
позовними вимогами було 19.12.2006 р
оку. Згідно штампу господарс
ького суду Запорізької облас
ті, позивач звернувся до суду
30.01.2007 року (а.с. 2, т.1) тобто поза ме
жами трирічного строку позов
ної давності. Згідно статті 80
ЦК УРСР, якщо суд визнає поваж
ною причину пропуску строку
позовної давності, порушене
право підлягає захистові. Вр
аховуючи обставини справи (п
роцедуру банкрутства позива
ча, часту зміну арбітражних к
еруючих в цій процедурі), той ф
акт що пропуск строку позовн
ої давності відносно невелик
ий, колегія суддів вважає за н
еобхідне поновити строк позо
вної давності та розглянути
правомірність заявлення поз
овних вимог по суті.
Згідно із п. 1 Прикінцевих
та перехідних положень Циві
льного кодексу України від 16.0
1.2003 року, Цивільний кодекс Укра
їни набирає чинності з 1 січня
2004 року. Відповідно до п. 4 Прикі
нцевих та перехідних положен
ь цього ж Кодексу, Цивільний к
одекс України застосовуєтьс
я до цивільних відносин, що ви
никли після набрання ним чин
ності, щодо цивільних віднос
ин, які виникли до набрання чи
нності Цивільним кодексом Ук
раїни, положення цього Кодек
су застосовуються до тих пра
в і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після н
абрання ним чинності.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Циві
льного кодексу України, якщо
цивільні відносини виникли
раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, як
ий втратив чинність, новий ак
т цивільного законодавства з
астосовується до прав та обо
в'язків, що виникли з моменту н
абрання ним чинності.
Відповідно до ст. 58 Консти
туції України, норми якої є но
рмами прямої дії, закони та ін
ші нормативно-правові акти н
е мають зворотної дії в часі, к
рім випадків, коли вони пом'як
шують або скасовують відпові
дальність особи.
Предметом розгляду у дан
ій справи є визнання договор
у купівлі-продажу № 5-3/20 недійсн
им, який був підписаний 19.12.2003 ро
ку на момент чинності норм ЦК
УРСР 1963 р., а відтак при розгляд
і даної справи слід застосов
увати положення ЦК УРСР. Угод
а визнається недійсною з мом
енту її підписання та не поро
джує для сторін прав та обов'я
зків на майбутнє. А відтак суд
ом першої інстанції неправом
ірно до спірних правовідноси
н було застосовано положення
нині діючого ЦК України, зокр
ема статті 227 ЦК України.
У відповідності до статт
і 41 Цивільного кодексу УРСР уг
одами визнаються дії громадя
н і організацій спрямовані н
а встановлення, зміну або при
пинення цивільних прав та об
овязків.
Угода може бути визнана
недійсною лише з підстав і з н
аслідками, передбаченими зак
оном.
До судового засідання ст
оронами надано документи у п
ідтвердження того факту, що с
пірний договір виконаний сто
ронами в повному обсязі, нада
ні документи бухгалтерськог
о обліку, що підтверджують по
вну оплату за договором шлях
ом проведення взаємозаліку о
формленого угодою від 09.02.2004 рок
у. Тобто прийняті на себе за сп
ірним договором купівлі-прод
ажу зобовязання сторонами
виконанні у повному обсязі.

Загальні підстави і насл
ідки недійсності угод встано
влені статтею 48 Цивільного ко
дексу УРСР, за якою недійсною
визнається угода, що не відпо
відає вимогам закону. В якост
і підстав для визнання угоди
недійсною, і ці доводи поклад
ені в основу судом першої інс
танції, позивачем, зазначено
порушення при укладенні дог
овору положень ст. ст. 17,25 Закон
у України «Про відновлення п
латоспроможності боржника а
бо визнання його банкрутом»
та статті 227 ЦК України.
Стаття 25 Закону України «
Про відновлення платоспромо
жності боржника або визнання
його банкрутом» регулює пов
новаження ліквідатора та чле
нів ліквідаційної комісії в
процедурі ліквідації.
З положень п. 1 ст. 25 зазначе
ного Закону вбачається, що лі
квідатор, з підстав передбач
ених ч. 10 ст. 17 цього Закону, має п
раво подавати до господарськ
ого суду заяви про визнання н
едійсними угод боржника.
Зазначена норма є бланке
тною (відсилочною) та при визн
аченні повноважень ліквідат
ора, серед інших зазначає пра
ва ліквідатора передбачені п
унктом 10 статі 17 цього Закону.

Частиною 10 ст. 17 Закону «Пр
о відновлення платоспроможн
ості боржника або визнання й
ого банкрутом» передбачено,
що договори укладені до пору
шення провадження у справі п
ро банкрутство, які не викона
ні повністю або частково та в
иконання яких завдає збитків
боржнику або створює умови, щ
о перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника
тощо, можуть бути визнані нед
ійсними.
Позивачем не наведено до
казів існування жодної з під
став передбачених пунктом 10 с
татті 17 «Про відновлення плат
оспроможності боржника або в
изнання його банкрутом». Крі
м того, оспорюваний договір у
кладений після порушення спр
ави про банкрутства.
Натомість, судом першої
інстанції в мотивувальній ча
стині процитовано(т.1, а.с. 69, абз
. 7) пункт 11 статті 17 Закону Украї
ни «Про відновлення платоспр
оможності боржника або визна
ння його банкрутом», який роз
повсюджується лише на процед
уру санації, і не застосовуєт
ься до процедури розпоряджен
ня в період тривання якої, гол
овою правління підприємства
-позивача було укладено спір
ну угоду. Посилання суду перш
ої інстанції на той факт, що до
говір укладений в період про
цедури санації, не відповіда
є дійсності та не відповідає
матеріалами справи. Ухвала г
осподарського суду Запорізь
кої області від 24.06.2003 року на як
у посилається суд першої інс
танції в підтвердження вищез
азначених обставин, не затве
рджує плану санації позивача
, а затверджує реєстр вимог кр
едиторів, які створюють комі
тет кредиторів до компетенці
ї якого, в свою чергу, належить
, в тому числі, вирішення питан
ь щодо застосування тих чи ін
ших процедур банкрутства, зо
крема санації, а тому твердже
ння суду про введення процед
ури санації зазначеною ухвал
ою є на правомірним та не відп
овідає дійсності (а.с. 14-16, т.1).
Крім того, положення Зак
ону України «Про відновлення
платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом
» не визначають підстав визн
ання договорів недійсними, а
у передбачених зазначеним З
аконом випадках передбачают
ь можливість звернення із ві
дповідними позовними вимога
ми (визнання договорів недій
сними) у порядку передбачено
му чинним цивільним законода
вством.
Посилання позивача при о
бґрунтуванні позовних вимог
на статтю 227 ЦК України є непра
вомірним по-перше, як зазнача
лось вище, з огляду на той факт
, що до спірних правовідносин
необхідно застосовувати зак
онодавство, що діяльно на мом
ент укладення договору, а сам
е ЦК УРСР, по друге - згідно с
татті 227 ЦК України правочин ю
ридичної особи, вчинений нею
без відповідного дозволу (лі
цензії), може бути визнаний су
дом недійсним. Якщо юридична
особа ввела другу сторону в о
ману щодо свого права на вчин
ення такого правочину, вона з
обов'язана відшкодувати їй м
оральну шкоду, завдану таким
правочином. Як свідчать мате
ріали справи, предметом спор
у є визнання недійсним догов
ору купівлі-продажу нерухомо
сті. Діюче законодавство пер
едбачає низку необхідних для
такого виду договорів умов, а
ле наявність дозволу (ліценз
ії) у розумінні статті 227 ЦК Укр
аїни ці договори не потребую
ть. А відтак, у суду першої інс
танції були відсутні підстав
и для задоволення позовних в
имог з підстав зазначених у п
озовній заяві, та уточнених п
озивачем під час розгляду сп
рави у суді першої інстанції
.
Крім того, задовольняючи
позовні вимоги, суд першої ін
станції не вирішив питання щ
одо проведення реституції, п
роведення якої є обовязков
им з огляду на положення ЦК УР
СР. Також судом першої інстан
ції не враховано, той факт що м
айно, яке було предметом спір
ного договору купівлі-продаж
у після укладення низки дого
ворів знаходиться в третіх о
сіб-добросовісних набувачів
.
Стосовно наявності повн
оважень на підписання спірно
го договору у ОСОБА_10 коле
гія суддів зазначає наступне
:
На практиці, як правило п
исьмова угода укладається шл
яхом складання документа, що
визначає її зміст, і підписує
ться безпосередньо особою, в
ід імені якої вона укладена а
бо іншою особою, яка діє в силу
повноважень, заснованих, зок
рема, на законі, довіреності, у
становчих документах. Для ук
ладення угод органи юридично
ї особи не потребують довіре
ності, якщо вони діють в межах
повноважень, наданих законо
м, іншим правовим актом або ус
тановчими документами.
Як свідчать матеріали сп
рави, договір купівлі-продаж
у з боку продавця підписаний
головою правління ОСОБА_10
. На момент підписання догово
ру тривала процедура розпоря
дження майном в рамках справ
и про банкрутство ВАТ “Меліт
опольпродмаш” (а.с. 13, т. 1). Розпор
ядження майном боржника - сис
тема заходів щодо нагляду та
контролю за управлінням та р
озпорядженням майном боржни
ка з метою забезпечення збер
еження та ефективного викори
стання майнових активів борж
ника та проведення аналізу й
ого фінансового становища. Р
озпорядником майна призначе
на ОСОБА_9.
Згідно ч. 2 ст. 12, ч. 13 ст. 13 Зако
ну України «Про відновлення
платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом
» у процедурі розпорядження
майном за клопотанням сторін
, учасників провадження у спр
аві про банкрутство, або розп
орядника майна, що містить ві
домості про перешкоджання ке
рівником боржника діям розпо
рядника майна, а також про вчи
нення керівником боржника ді
й, що порушують права та закон
ні інтереси боржника і креди
торів, господарський суд має
право відсторонити керівник
а боржника від посади та покл
асти виконання його обов'язк
ів на розпорядника майна. Про
усунення керівника боржника
від посади господарський су
д виносить ухвалу. Керівник а
бо орган управління боржник
а виключно за погодженням з р
озпорядником майна укладає у
годи щодо: передачі нерухомо
го майна в оренду, заставу, вне
сення зазначеного майна як в
неску до статутного фонду го
сподарського товариства або
розпорядження таким майном
іншим чином; одержання та вид
ачі позик (кредитів), поручите
льства і видачі гарантій, уст
упки вимоги, переведення бор
гу, а також передачі в довірче
управління майна боржника; р
озпорядження іншим майном бо
ржника, балансова вартість я
кого складає понад один відс
оток балансової вартості акт
ивів боржника. Як свідчать ма
теріали справи та пояснив по
вноважний представник позив
ача, ОСОБА_10 на момент укла
дення спірної угоди від кері
вництва підприємством не від
сторонявся, обіймав посаду н
а законних підставах. Був зві
льнений з посади лише в стаді
ї ліквідації підприємства-по
зивача. Стосовно погодження
спірної угоди з розпоряднико
м майна, суд повідомляє насту
пне: вищезазначеною нормою п
ередбачено не укладення дого
ворів, а їх погодження, при цьо
му форма такого погодження (у
сна, письмова тощо) законодав
чо не прописана. У вирішенні п
итання про чинність господар
ського договору, проект яког
о не був завізований тією чи і
ншою посадовою особою підпри
ємства, установи чи організа
ції, що його уклала, у даному в
ипадку розпорядником майна,
слід враховувати той факт, що
візування проекту господарс
ького договору є внутрішньою
(всередині підприємства, уст
анови чи організації) діяльн
істю підприємства щодо погод
ження цього проекту в порядк
у підготовки його до підписа
ння. Сам лише факт не погоджен
ня договору не може бути підс
тавою для визнання договору
недійсним.
В силу ст. 12 Закону Україн
и «Про відновлення платоспро
можності боржника або визнан
ня його банкрутом» господарс
ький суд має право за клопота
нням сторін або учасників пр
овадження у справі про банкр
утство чи за своєю ініціатив
ою вживати заходів щодо забе
зпечення вимог кредиторів, а
саме відповідно до абз. 2 ч. 1 ст
. 12 Закон України «Про відновл
ення платоспроможності борж
ника або визнання його банкр
утом»господарський суд може
заборонити укладати угоди б
ез згоди арбітражного керуюч
ого. Тобто заборона укладати
договори без дозволу арбітр
ажного керуючого обовязко
ва за наявності відповідної
ухвали суду, доказів наявнос
ті такої заборони укладати д
оговору (коли погодження з ро
зпорядником майна є обовяз
ковим) сторонами не надано.
Разом з цим, колегія судд
ів не приймає до уваги доводи
викладені в апеляційній ска
рзі стосовно того, що обстави
ни даної справи вже були пред
метом дослідження в рамках с
прави №17/293д за позовом ВАТ "Мел
ітопольпродмаш" до заявника
апеляційної скарги про визна
ння недійсним договору №5-3/20 ві
д 19.12.2003р, що унеможливлює розгля
д даної справи в силу положен
ь п.2 статі 80 ГПК України. Колегі
я суддів зазначає, що ухвалою
господарського суду Запоріз
ької області зазначений позо
в оставлений без розгляду, що
не позбавляє позивача права
звернутись до господарськог
о суду з цими самим позовними
вимогами знову.
За таких обставин колегі
я суддів приходить до виснов
ку про відсутність законодав
чих підстав для визнання дог
овору недійсним з підстав за
значених позивачем, а саме на
підставі ст. ст. 17,25 Закону Укра
їни «Про відновлення платосп
роможності боржника або визн
ання його банкрутом» та стат
ті 227 ЦК України. Апеляційна ск
арга підлягає задоволенню, р
ішення підлягає скасуванню.
Позовні вимоги не підлягають
задоволенню, з огляду на вище
викладене.
Судові витрати, в тому чи
слі за апеляційне провадженн
я, покласти на позивача.
Керуючись ст. ст . 49, 101 105 Го
сподарського процесуальног
о кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк позовної
давності.
Апеляційну скаргу Товар
иства з обмеженою відповідал
ьністю “Маттіол”, м.Мелітопо
ль Запорізької області на рі
шення господарського суду За
порізької області від 04.04.2007р. у
справі № 9/54д/07 задовольнити.
Рішення господарського
суду Запорізької області ві
д 04.04.2007р. у справі № 9/54д/07 скасуват
и.
У задоволенні позовних в
имог відмовити.
Стягнути з позивача на к
ористь відповідача 42,50 грн. суд
ових витрат за розгляд справ
и у суді апеляційної інстанц
ії.
Видати наказ.
Видачу відповідного нак
азу доручити господарському
суді Запорізької області.

Головуючий суддя Яценко О.М
.
судді Яценко О.М.
Кагітіна Л.П. Кричма
ржевський В.А.