АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2007
№ 43/529

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник
Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від Державної податкової інспекції
у Солом'янському районі м. Києва-

Ванжула О.П.
(довіреність № 78 від 31.05.2007 року);

Мокрицька
К.В. (довіреність № 79 від 31.05.2007 року);

від ліквідатора - Заїкіна Л.А.
(довіреність б/н від 12.07.2007 року);

за участю ліквідатора - ОСОБА_1
(паспорт НОМЕР_1, виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області
12.08.1997 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом"янському районі

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
16.03.2007

у справі № 43/529 (Пасько М.В.)

за заявою                               Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВП "Укрмашімпекс"

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "НВП "Укрмашімпекс"

про
визнання банкрутом

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 16 березня 2007 року, яка прийнята у справі № 43/529 (суддя - Пасько
М.В.), за заявою товариства з обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство "Укрмашімпекс" (надалі -
Боржник, Товариство) про визнання банкрутом, Державній податковій інспекції у
Солом'янському районі м. Києва (надалі - Інспекція) відмовлено в задоволенні
заяви про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року у
справі № 43/529 за нововиявленими обставинами, а ухвалу господарського суду м.
Києва від 07.12.2006 року у справі № 43/529 залишено без змін (а.с. 144-146).

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі м. Києва, не погоджуючись з прийнятою судом першої
інстанції ухвалою, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та визнати
Інспекцію кредитором Товариства на загальну суму 556 057,08 грн. (а.с.
151-153).

Представник ліквідатора та
ліквідатор Боржника у судових засіданнях 16.07.2007 року та 03.09.2007 року не
погоджуються з вимогами, що викладені Інспекцією в апеляційній скарзі, а тому
просять залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 16 березня 2007 року
без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених, зокрема,
у відзиві на апеляційну скаргу від 16.07.2007 року (а.с. 179-180), доповненнях
до відзиву на апеляційну скаргу від 27.08.2007 року (а.с. 187-188) та наданих
поясненнях (а.с. 181-182, 199-200).

Заслухавши усні пояснення
представника Інспекції, ліквідатора Боржника та представника ліквідатора
Боржника у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи,
апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27
липня 2006 року було порушено провадження у справі № 43/529 про банкрутство
товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство
"Укрмашімпекс" за заявою останнього в порядку ст. 51 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (а.с. 1-2).

Постановою господарського суду м.
Києва від 30 серпня 2006 року Товариство визнано банкрутом з відкриттям
ліквідаційної процедури та призначенням ліквідатором Товариства Жарікова А.О.,
якого зобов'язано подати до офіційного друкованого органу у п'ятиденний строк з
дня прийняття постанови оголошення про визнання Товариства банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури а також, надати суду звіт та ліквідаційний
баланс Боржника. При цьому, підприємницька діяльність Боржника завершена, строк
виконання всіх його грошових зобов'язань визнано таким, що настав, припинено
нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій по всіх видах
заборгованості Товариства, припинено повноваження органів управління Боржника
щодо управління ним та розпорядження його майном (а.с. 44-45).

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі м. Києва 02.10.2006 року подала до господарського суду м.
Києва заяву № 8919/9/10-009 від 29.09.2006 року про визнання кредитором
Товариства на суму заборгованості у розмірі 556 057,08 грн., яка виникла у
Боржника по сплаті податку на додану вартість на підставі податкового
повідомлення-рішення № 99-2611/0 від 07.10.2004 року, та по сплаті податку на
прибуток на підставі податкового повідомлення-рішення № /1 від
04.04.2006 року (а.с. 48-49).

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 07 грудня 2006 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс Боржника. При цьому, Боржник ліквідований, а провадження у справі
припинено (а.с. 119-120).

Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі м. Києва 07.02.2007 року подала до господарського суду м.
Києва заяву № 766/9/10-015 від 06.02.2007 року про перегляд ухвали
господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року у справі № 43/529 за
нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги наявністю у Боржника
податкової заборгованості перед бюджетом у сумі 556 057,08 грн. Інспекція
зазначає, що її кредиторські вимоги, заявлені у встановлений чинним
законодавством місячний строк з дня публікації в офіційному друкованому органі
оголошення про визнання Товариства банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, були безпідставно відхилені ліквідатором Товариства, оскільки
податкові зобов'язання Товариства по сплаті податку на додану вартість на суму
186 065,50 грн. були узгодженими. Крім того, як зазначає Інспекція, судове
оскарження податкового повідомлення-рішення № /1 від 04.04.2006 року,
яким Боржнику визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток на суму
370 000,00 грн., є завершеним з моменту прийняття господарським судом м. Києва
ухвали від 26.01.2007 року у справі № 46/481-А про залишення без розгляду
позову Товариства про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №
/1 від 04.04.2006 року. Таким чином, враховуючи наявність податкового
боргу у Товариства перед бюджетом, на думку Інспекції, є підстави для перегляду
ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у даній
справі за нововиявленими обставинами (а.с. 131-133).

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 16 березня 2007 року Державній податковій інспекції у Солом'янському
районі м. Києва відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали
господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року у справі № 43/529 за
нововиявленими обставинами, а ухвалу господарського суду м. Києва від
07.12.2006 року у справі № 43/529 залишено без змін (а.с. 144-146).

В обґрунтування своєї позиції суд
першої інстанції посилається на те, що на момент затвердження звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу Боржника вимоги Інспекції не були узгоджені, а
зазначені в заяві про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від
07.12.2006 року обставини були наявні та відомі Інспекції на час розгляду
справи. Крім того, на час перегляду ухвали господарського суду м. Києва від
07.12.2006 року за нововиявленими обставинами Товариство виключено з Єдиного
державного реєстру підприємств та організацій України. При цьому, місцевий
господарський суд керувався нормами ст. 33 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” та ст.ст. 86, 112,
113-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)
(а.с. 144-146).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників Інспекції, ліквідатора Боржника та
представника ліквідатора Боржника у відкритому судовому засіданні, апеляційний
господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 16 березня
2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв'язку з
повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в
ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального
та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга Інспекції без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає
за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог статті 33 ГПК
України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх
вимог як в суді першої інстанції, так і при апеляційному провадженні.

Так, скаржник вважає, що місцевим
господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було неправильне
застосовано норму ст. 112 ГПК України. На думку Інспекції, нововиявленою
обставиною у даній справі є наявність у Боржника податкової заборгованості
перед бюджетом по сплаті податку на додану вартість та податку на прибуток на
загальну суму 556 057,08 грн. При цьому, податкові зобов'язання Товариства по
сплаті податку на додану вартість та по сплаті податку на прибуток, що виникли
відповідно на підставі податкового повідомлення-рішення № 99-2611/0 від
07.10.2004 року та податкового повідомлення-рішення № /1 від
04.04.2006 року є узгодженими, Товариством не сплачені, а відтак, наявні
підстави для задоволення заяви про перегляд ухвали господарського суду м. Києва
від 07.12.2006 року у справі № 43/529 за нововиявленими обставинами та визнання
Інспекції кредитором Товариства на суму заявлених вимог.

Проаналізувавши положення чинного
господарського процесуального законодавства та законодавства про банкрутство,
обставини справи та наявні у її матеріалах докази, апеляційна інстанція дійшла
висновку, що наведені посилання скаржника є неналежними, викладені без
урахування фактичних обставин справи, необґрунтовані доказами та суперечать
нормам ГПК України та Закону. В обґрунтування своєї позиції апеляційний
господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 112 ГПК України
встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення,
яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне
значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

З аналізу зазначеної норми ГПК
України можна зробити висновок, що необхідною ознакою обставин, за якими може
бути переглянуто судове рішення господарського суду, що набрало законної сили,
є їх існування на момент прийняття такого рішення, а також те, що вони не були
і не могли бути відомі особі, що подає відповідну заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на вищенаведене,
апеляційний господарський суд констатує, що обставини, на які посилається
Інспекція як на підставу перегляду ухвали про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу у даній справі, не мають ознак нововиявлених у розумінні
чинного господарського процесуального законодавства.

Зокрема, податковий борг
Товариства, який складає кредиторські вимоги Інспекції у даній справі, на
момент прийняття ухвали господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року не
існував, оскільки суми податкових зобов'язань по сплаті податку на додану
вартість та по сплаті податку на прибуток на час затвердження звіту ліквідатора
та ліквідаційного балансу Боржника узгоджені не були. Саме з підстав оскарження
у судовому порядку податкового повідомлень-рішення, яким Боржнику було
визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток, ліквідатором Товариства
відхилено вимоги Інспекції до Боржника, про що скаржника було повідомлено
листом (а.с. 112).

Факт того, що податковий борг
Товариства з податку на додану вартість на момент прийняття ухвали про
затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у даній справі не
існував підтверджується, зокрема, Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2006 року у справі № 28/2, якою було залишено без
змін рішення господарського суду м. Києва від 01.03.2005 року у справі № 28/2,
яким позов Товариства про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №
99-2611/0 від 07.10.2004 року задоволено повністю та визнано недійсним
відповідне повідомлення-рішення Інспекції (а.с. 194-197).

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК
України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у
справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові
докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду
першої інстанції з причин, що не залежали від нього. З огляду на вищенаведені
положення чинного процесуального законодавства, апеляційна інстанція приймає
докази (постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2006
року у справі № 28/2), залучені ліквідатором Товариства на стадії апеляційного
провадження на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від
16.07.2007 року у даній справі, враховуючи письмове обґрунтування неможливості
їх подання при розгляді справи у суді першої інстанції (а.с. 187).

Щодо податкового зобов'язання Товариства
з податку на прибуток, яке складає частину кредиторських вимог Інспекції у
даній справі, то слід звернути увагу на те, що факт оскарження податкового
повідомлення-рішення № /1 від 04.04.2006 року у судовому порядку на
момент прийняття ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу Боржника скаржником визнається, зокрема Інспекція зазначає в
апеляційній скарзі, що ухвалою господарського суду м. Києва від 26.01.2007 року
у справі № 46/481-А позов Товариства про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення № /1 від 04.04.2006 року було залишено без
розгляду.

Відповідно до пп. 5.2.4. п. 5 ст. 5
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” при зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та
прийняття відповідного рішення.

Враховуючи наведене вище положення
чинного законодавства, апеляційний суд констатує, що станом на 07.12.2006 року
податкове зобов'язання Боржника з податку на прибуток узгоджене не було, а
відповідно у Товариства не існувало податкового боргу по сплаті даного податку.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, обставини, на які посилається Інспекція у заяві про перегляд
ухвали господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року у справі № 43/529, не є
такими, що не були та не могли бути відомі скаржнику, оскільки Інспекція
зверталася у строк, передбачений чинним законодавством, із заявою про визнання
кредитором Товариства, обґрунтовуючи свої вимоги податковою заборгованістю, яка
виникла на підставі вже згаданих вище податкових повідомлень-рішень.

До вищевикладеного, апеляційна
інстанція вважає за необхідне додати наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 113 ГПК
України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданням прокурора не пізніше
двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду
судового рішення.

Згідно статті 1 Закону сторони у
справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник
(банкрут). Ця ж стаття Закону дає визначає поняття кредитор як юридичну або
фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги
щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із
заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та
своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального
страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Підсумувавши вищенаведені положення
законодавства, можна дійти висновку, що судове рішення господарського суду може
бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише за заявою сторони або
поданням прокурора. Враховуючи положення ст. 1 Закону, судове рішення
господарського суду у справі про банкрутство може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами лише за заявою кредиторів, боржника або поданням
прокурора. При цьому, кредитором у справі про банкрутство є не будь-яка фізична
або юридична особа чи державний орган, а ті, вимоги, яких підтверджені
належними документами, включені до реєстру вимог кредиторів та визнані судом у
відповідності до норм Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
Інспекція не є кредитором Боржника у розумінні Закону, оскільки не визнавалася
судом як кредитор у встановленому ним порядку, а відтак, відсутні підстави для
перегляду ухвали господарського суду у даній справі за нововиявленими
обставинами за її заявою.

З огляду на вищевикладене,
апеляційний господарський суд відхиляє доводи апеляційної скарги Інспекції про
наявність обставин у даній справі, які є нововиявленими та можуть бути
підставою для перегляду ухвали про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу Боржника, і вважає, що скаржником не доведено
неправомірність відмови йому в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 07.12.2006 року у даній
справі та прийняття оскаржуваної ухвали з неправильним застосуванням норм
процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись
нормами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”, ст. 5 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 91, 94, 99, 101 -105, 106, 112, 113 ГПК України,
Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м. Києва залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 16 березня 2007 року у справі №  43/529 без змін.

2.Справу №  43/529 повернути до господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя
Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька
О.В.

Гарник Л.Л.

07.09.07 (відправлено)