ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
10.10.07

Справа №2-1087/07-14/138-пн-07
Колегія суддів Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду у складі:
Головуючий суддя Яценко О.М
. судді Яценко О.М. , Кагітіна
Л.П. , Кричмаржевський В.А.
при секретарі: Шерник О.В.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 до
віреність № 10679 від 08.10.2007 року;
ОСОБА_2 па
спорт НОМЕР_1 від 28.03.1996 року
;
від відповідача: Семенов
а І.К. довіреність № б/н від 24.0
1.2007 року;
Дранков
а В.В. паспорт НОМЕР_2 від
25.03.2002 року;
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні апеляційн
у скаргу ОСОБА_2 на рішенн
я господарського суду Херсон
ської області від 08.05.07р. по спра
ві № 2-1087/07-14/138-ПН-07
за позовом: ОСОБА_2, м. Хер
сон
до відповідача: Товариства
з обмеженою відповідальніст
ю «Росинка», м. Херсон
про визнання рішення загал
ьних зборів ТОВ “Росинка” ча
стково недійсним та стягненн
я 27,7% ринкової вартості майна т
овариства у розмірі 488 654, 00 грн.

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду за № 2768 від 09.10.2007р. справ
у передано на розгляд колегі
ї суддів: головуючий Яценк
о О.М. суддів: Кагітіна Л.П., Крич
маржевський В.А..
Колегія суддів прийняла
справу до провадження.
У судовому засіданні, за
згодою представників сторін
, 10.10.2007 року оголошено вступну т
а резолютивну частини постан
ови.
Ухвалою Верховного суду
України від 06.12.2006 року касаційн
у скаргу ТОВ «Росинка» задов
олено. Рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від
25.06.2005 року та ухвалу апеляційно
го суду Херсонської області
від 05.08.2005 року скасовано і перед
ано справу на новий розгляд д
о суду першої інстанції.
Згідно пункту 2 Прикінце
вих та перехідних положень З
акону України "Про внесення з
мін до деяких законодавчих а
ктів України щодо визначення
підсудності справ з питань п
риватизації та з корпоративн
их спорів" після набрання чин
ності цим Законом заяви і ска
рги у справах, передбачених, з
окрема, п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарсько
го процесуального кодексу Ук
раїни (справи, що випливають з
корпоративних відносин), роз
глядаються господарським су
дом у порядку, встановленому
Господарським процесуальни
м кодексом України.
Рішенням господарськог
о суду Херсонської області в
ід 08.05.2007 року (суддя Гридасов Ю.В
.) у задоволенні позовних вимо
г відмовлено. При прийнятті р
ішення суд послався на полож
ення Закону України «Про гос
подарські товариства», Стату
ту ТОВ «Росинка» та врахував
фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 м. Херсон (пози
вач у справі) з рішенням госпо
дарського суду не погодилася
та звернулася до Запорізько
го апеляційного господарськ
ого суду з апеляційною скарг
ою. Вважає що рішення не відпо
відає діючому законодавству
та матеріалам справи. Суд без
підставно прийняв в якості б
езперечного доказу по справі
висновок приватного аудито
ра «Аудит-гарант», яким до реч
і, зменшена частка в статутно
му фонді, що належить позивач
у та залишив без уваги виснов
ки судової експертизи, якою в
изначена реальна вартість ма
йна у статутному фонді ТОВ «Р
осинка» в розмірі 1 511 400 грн.. Із п
осиланням на положення закон
у України «Про оцінку майна, м
айнових прав та професійну о
ціночну діяльність в Україні
» звертає увагу на обовязк
овість проведення такої експ
ертизи при виході із числа уч
асників товариства. Просить
скасувати рішення господарс
ького суду Херсонської облас
ті від 08.05.2007р. по даній справі та
прийняти нове рішення, яким в
изнати частково недійсним рі
шення зборів засновників від
09.07.2004 року, яким визнано частку
ОСОБА_2 до сплати в сумі 68 88
1 грн.. Стягнути з ТОВ «Росинка
» на користь позивача 426 554,70 грн
. вартості майна пропорційно
долі в статутному фонді. Повн
оважний представник заявник
а апеляційної скарги у судов
их засіданнях підтримав дово
ди на підставі яких рішення п
ідлягає скасуванню. Уточнив,
що рішення загальних зборів
оскаржується позивачем, в ча
стині відмови товариства у в
иділенні учаснику при виході
частки майна в натуральній ф
ормі. Колегія суддів не прийм
ає до уваги зазначене клопот
ання заявника апеляційної ск
арги, як процесуально необґр
унтоване з огляду на положен
ня ч.3 статі 101 ГПК України. Пози
вач неодноразово змінювала в
ласні позовні вимоги в части
ні суми, яка підлягає стягнен
ню, але в частині в якій є неді
йсним рішення загальних збор
ів, вимоги залишались незмін
ними після уточнення у судов
ому засіданні суду першої ін
станції 11.04.2004 року (а.с. 261 зв. бік т
а а.с. 262, т.1). За таких обставини, с
уд переглядає спірне рішення
суду в частині визнання част
ково недійсним рішення зборі
в засновників від 09.07.2004 року, як
им визнано частку ОСОБА_2
до сплати в сумі 68 881 грн..
Представник відповідач
а у судовому засіданні та у ві
дзиві на апеляційну скаргу з
аперечив проти доводів скарг
и та просить залишити рішенн
я господарського суду Херсон
ської області без змін, а апел
яційну скаргу без задоволенн
я. Наполягає, що визначення р
озміру частки в грошовому ек
віваленті за ринковою вартіс
тю майна (згідно експертизи) п
ротирічить ст. ст. 115,148,190 ЦК Украї
ни, п. 6.7. Статуту ТОВ «Росинка»
та положенням Закону України
«Про господарські товариств
а». Зазначає, що належну позив
ачу частку, товариством спла
чено майже повністю, залишил
ась заборгованість в розмірі
5 179,74 грн.. У судовому засіданні
пояснив, що позивач вийшла із
складу учасників, в той час ко
ли товариство, після виділен
ня із складу ТОВ «Світоч», сам
остійно працювало не тривали
й час. Вклад у роботу товарист
ва з боку позивача був невели
кий, виплата суми яку вимагає
позивач, а саме 426 554,70 грн. ставит
ь під сумнів подальшу діяльн
ість товариства. Вважає, що в
ідсутні підстави для задовол
ення апеляційної скарги.
Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу Укра
їни, апеляційний господарськ
ий суд, переглядаючи рішення
в апеляційному порядку, кори
стується правами, наданими с
уду першої інстанції.
Згідно зі ст. 101 Господарс
ького процесуального кодекс
у України у процесі перегляд
у справи апеляційний господа
рський суд за наявними у спра
ві і додатково поданими дока
зами повторно розглядає спра
ву. Апеляційний суд не звяз
аний доводами апеляційної ск
арги і перевіряє законність
та обґрунтованість рішення м
ісцевого суду у повному обся
зі.
Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення міс
цевого господарського суду,
вивчивши матеріали справи, в
ислухавши пояснення предста
вників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:
09.07.2004 року були проведені з
агальні збори акціонерів ТОВ
«Росинка». На порядку денном
у було два питання:
- переуступка часток заснов
никами ТОВ «Росинка»;
- про вихід із складу заснов
ників ТОВ «Росинка».
Згідно протоколу затвер
джено виплату учаснику ТОВ «
Росинка» ОСОБА_2 у звязк
у з її виходом вартості части
ни майна товариства пропорці
йно частці в статутному фонд
і. Розгляд протоколу в цій час
тині на предмет законності б
уло предметом розгляду у суд
і першої інстанції, а також ро
згляд позовних вимог щодо ст
ягнення 488 654 грн. вартості част
ки майна в статутному фонді з
відповідача на користь пози
вача.
Колегія суддів, проаналізу
вавши на підставі фактичних
обставин справи застосуванн
я норм матеріального і проце
суального права при винесенн
і оскаржуваного рішення, зна
ходить апеляційну скаргу так
ою, що підлягає частковому за
доволенню на підставі наступ
ного:
Як вище зазначалось, апе
ляційний господарський суд н
е зв'язаний доводами апеляці
йної скарги і перевіряє зако
нність і обґрунтованість ріш
ення місцевого господарсько
го суду у повному обсязі.
Постановлене у справі рі
шення має бути гранично повн
им, ясним, чітким, обов'язково
мати вступну, описову, мотиву
вальну і резолютивну частини
.
Мотивувальна частина рі
шення повинна містити встано
влені судом обставини, які ма
ють значення для справи, їх юр
идичну оцінку, а також оцінку
всіх доказів, розрахунки, з як
их суд виходив при задоволен
ні грошових та інших майнови
х вимог. Як свідчать матеріал
и справи, позивачем заявлено
дві позовні вимоги: нематері
ального характеру - визнання
недійсним частково рішення
загальних зборів акціонерів
та матеріального характеру
стягнення суми. Матеріали сп
рави не містять відмови пози
вача від будь-якої частини по
зову. У вступній частині оска
ржуваного рішення господарс
ький суд Херсонської області
зазначає, що розглядаються п
озовні вимоги про визнання р
ішення загальних зборів ТОВ
“Росинка” частково недійсни
м та стягнення 27,7% ринкової вар
тості майна товариства у роз
мірі 488 654, 00 грн.. Але мотивувальн
а частина рішення, всупереч п
оложенням законодавства, не
містить жодних відомостей, п
равової оцінки, нормативних
посилань щодо розгляду позов
них вимог в частині визнання
рішення загальних зборів ТО
В “Росинка” частково недійсн
им. По всьому тексту рішення
йдеться лише про другу позов
ну вимогу - стягнення суми.
Резолютивна частина ріш
ення повинна мати вичерпні, ч
іткі, безумовні і такі, що випл
ивають з встановлених фактич
них обставин, висновки по сут
і розглянутих вимог.
При обєднанні в одному
провадженні кількох вимог м
ає бути сформульовано, що сам
е постановив суд по кожній по
зовній вимозі. Натомість в ре
золютивній частині господар
ського суду Херсонської обла
сті від 08.05.2007 року по даній спра
ві, незважаючи на той факт, що
предметом розгляду було дві
позовні вимоги (фактично дос
ліджена одна) зазначено: «у за
доволенні позовних вимог від
мовити».
Повноваження апеляційн
ої інстанції щодо розгляду а
пеляційних скарг на рішення
суду першої інстанції вичерп
но визначено статтею 103 ГПК Ук
раїни, яка не передбачає можл
ивості передачі справи на но
вий розгляд до суду першої ін
станції. Отже, якщо у процесі п
ерегляду справи апеляційним
господарським судом буде вс
тановлено, що суд першої інст
анції, приймаючи рішення не р
озглянув одну чи кілька заяв
лених вимог, суд апеляційної
інстанції повинен самостійн
о усунути відповідне порушен
ня. Суд не вправі передавати с
праву на новий розгляд до гос
подарського суду першої інст
анції (Розяснення ВГСУ N 04-5/366 в
ід 28.03.2002 року « Про деякі питанн
я практики застосування розд
ілу XII Господарського процесу
ального кодексу України).
Приймаючи до уваги, що пи
тання законності (незаконнос
ті) прийняття рішення загаль
них зборів учасників товарис
тва були предметом судового
розгляду по даній справі, але
правова оцінка їм не надавал
ась, колегія суддів зазначає
, що спір був розглянутий судо
м не в повному обсязі, що є пор
ушенням принципу всебічного
, повного і об'єктивного розгл
яду в судовому процесі всіх о
бставин справи в їх сукупнос
ті та призвело до прийняття н
еобґрунтованого рішення.
З врахуванням вищезазна
чених розяснень ВГСУ N 04-5/366 ві
д 28.03.2002 року на виконання основн
их засад судочинства, з метою
захисту прав та інтересів ст
орін по даній справі, з огляду
на тривалий судовий розгляд
, колегія суддів вважає за мож
ливе та необхідне надати оці
нку рішенню суду першої інст
анції та правомірності заявл
ення двох позовних вимог.
Основним актом, що регул
ює діяльність господарських
товариств, є Закон України "Пр
о господарські товариства".

Відповідно до частини пе
ршої статті 50 Закону України "
Про господарські товариства
" товариством з обмеженою від
повідальністю визнається то
вариство, що має статутний фо
нд, розділений на частки, розм
ір яких визначається установ
чими документами.
Відповідно до ст. 58 Закону
України "Про господарські то
вариства" вищим органом това
риства з обмеженою відповіда
льністю є збори учасників.
Частиною 5 ст. 98 Цивільног
о кодексу України передбачен
о, що рішення загальних зборі
в товариства може бути оскар
жене учасником товариства до
суду.
Згідно зі ст. 12 ГПК України го
сподарським судам підвідомч
і спори про визнання недійсн
ими актів на підставах, зазна
чених у законодавстві. Рішен
ня, ухвалені зазначеними орг
анами, можуть бути визнані у с
удовому порядку недійсними.

Господарські суди розгляд
ають на загальних підставах
справи у спорах про визнання
недійсними актів, прийнятих
(виданих) іншими, крім державн
их, органами, зокрема актів ор
ганів господарських товарис
тв, які відповідно до закону ч
и установчих документів мают
ь обов'язковий характер.
При визначенні природи акт
ів державних чи інших органі
в слід керуватись роз'ясненн
ями Президії Вищого арбітраж
ного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/
35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних
з визнанням недійсними акті
в державних чи інших органів
". Згідно з п.6.2.4. п.6 роз'яснень пре
дметом судового розгляду мож
уть, зокрема, бути і акти керів
них органів господарських то
вариств, інших недержавних ю
ридичних осіб.
Як вище зазначалось, колегі
я суддів не приймає до уваги д
оводи позивача, заявлені в су
ді апеляційної інстанції, в ч
астині уточнення частини про
токолу, що оскаржується. Розг
лядається протокол загальни
х зборів від 09.07.2004 року в частин
і затвердження виплати учасн
ику ТОВ «Росинка» ОСОБА_2
у звязку з її виходом із тов
ариства, вартості частини ма
йна товариства пропорційно ї
ї долі в статутному капіталі
товариства з урахуванням де
біторської заборгованості Т
ОВ «Світоч» та в порядку та ст
роки встановлені діючим зако
нодавством України.
Порядок оплати вартості
майна при виході учасника з т
овариства з обмеженою відпов
ідальністю визначений ст. 54 За
кону України "Про господарсь
кі товариства". Відповідно до
вказаної норми, при виході уч
асника з товариства з обмеже
ною відповідальністю йому ви
плачується вартість частини
майна товариства, пропорцій
на його частці у статутному ф
онді. Між сторонами не існує с
пору щодо кількості долей на
лежних позивачу на моменти в
иходу із товариства-68 881 доля а
бо 27,7 % статутного фонду (а не 27,6%,
як зазначено судом першої ін
станції). А тому, протокол зага
льних зборів в частині затве
рдження факту виплати ОСОБ
А_2 вартості частини майна т
овариства, пропорційного йог
о частці у статутному фонді н
е суперечить діючому законод
авству. При цьому сума, яка під
лягає виплаті позивачу прото
колом не затверджена, і, як сві
дчать матеріали справи та по
яснили повноважні представн
ики у судовому засіданні осн
овний спір між сторонами існ
ує з приводу розміру суми, яка
підлягає сплаті товариством
учаснику товариства ОСОБА
_2 після її виходу із складу з
асновників товариства та пор
ядку її обчислення. Тому прот
окол загальних зборів від 09.07.20
04 року в оскаржуваній частині
відповідає вимогам законода
вства і по суті відображає ді
йсні наміри сторін: позивача
вийти із товариства, відпо
відача- погодитись із виплат
ою вартості частини майна то
вариства, пропорційно частці
позивача у статутному фонді
. А відтак, позовні вимоги в ці
й частині не підлягають задо
воленню.
Щодо стягнення з відпові
дача на користь позивача 27,7% ва
ртості майна товариства в ро
змірі 488 654,00 грн. колегія судів з
азначає наступне:
Як вище зазначалось, ста
ття 54 Закону України «Про госп
одарські товариства» визнач
ає порядок оплати вартості м
айна при виході учасника з то
вариства з обмеженою відпові
дальністю. Так, при виході уча
сника з товариства з обмежен
ою відповідальністю йому вип
лачується вартість частини м
айна товариства, пропорційна
його частці у статутному фон
ді. Виплата провадиться післ
я затвердження звіту за рік, в
якому він вийшов з товариств
а, і в строк до 12 місяців з дня в
иходу.
Стаття 12 цього самого Зак
ону (в редакції, що діяла на мо
мент виникнення спірних прав
овідносин) визначає, що належ
ить до майна товариства, влас
ником якого є це товариство. Т
ак, товариство є власником: ма
йна, переданого йому засновн
иками і учасниками у власніс
ть; продукції, виробленої тов
ариством в результаті господ
арської діяльності; одержани
х доходів; іншого майна, набут
ого на підставах, не забороне
них законом.
При цьому Закон України «
Про господарські товариства
» у частині третій статті 13 пе
редбачає, що порядок оцінки в
кладів визначається в устано
вчих документах товариства,
якщо інше не передбачено зак
онодавством України.
Колегія судів зазначає,
що в статуті ТОВ «Росинка» не
передбачено порядку оцінки
майна при виході засновника
із складу товариства. Посила
ння позивача на пункт 6.5. стату
ту не приймається судом до ув
аги, оскільки цей пункт перед
бачає можливу експертну оцін
ку майна, що передається у вла
сність товариства в якості в
кладу до статутного фонду (а.с
. 23, т.1).
Випадки обовязкового
призначення експертизи для
оцінки вкладу учасника товар
иства при виході із складу уч
асників товариства передбач
ені статтею 7 Закону України "П
ро оцінку майна, майнових пра
в та професійну оціночну дія
льність в Україні". Згідно заз
наченої статті, при виході із
складу товариства засновано
го на приватній власності фі
зичних осіб проведення експе
ртизи не є обовязковим, що с
простовує доводи апеляційно
ї скарги щодо необхідності п
рийняття судом до уваги, при в
изначенні вартості майна, ви
сновків експертизи проведен
ої в рамках даної справи. Коле
гія суддів вважає за необхід
не зазначити, що обєктом ек
спертизи була оцінка вбудова
них приміщень магазину розта
шованого за адресою м. Херсон
, вул. І. Кулика 149/29 належного ТОВ
«Росинка» (а.с. 146-169, т.1), при цьому
приміщення оцінювалось згід
но ринкових цін. Його вартіст
ь згідно експертизи складає
1 511 400 грн..
Судова експертиза прове
дена в рамках даної справи не
є для суду обовязковою та о
цінюється разом з іншими док
азами по справі, в силу статті
42 ГПК України.
Діюче законодавство не р
озмежовує порядок оцінки май
на при виході із товариства в
залежності від порядку форм
ування статутного фонду цьог
о товариства, не передбачени
й такий порядок і статутом то
вариства, а тому суд апеляцій
ної інстанції при оцінці зак
онності та обґрунтованості р
ішення суду першої інстанції
вважає за необхідне зазначи
ти, що одним із принципів здій
снення правосуддя, згідно п.6 с
татті 3 ЦК України є розумніст
ь, добросовісність та справе
дливість. Як свідчать матері
али справи, на момент формува
ння статутного фонду, при пер
едачі майна від ТОВ «Світоч»
до ТОВ «Росинка» експертна о
цінка переданого майна не пр
оводилась, а відтак при оцінц
і майна при виході із складу т
овариства, проводити експерт
ну оцінку майна є необґрунто
ваним та не справедливим, тим
більше, з огляду на порядок фо
рмування статутного фонду ТО
В «Світоч» з якого потім виді
лось товариство-відповідач в
складі трудового колективу.
Як свідчать матеріали справ
и, товариство «Світоч» було о
рганізовано шляхом приватиз
ації трудовими колективами н
изки магазинів, в тому числі, м
агазину № 29, в наступному ТОВ «
Росинка».
З огляду на вищевикладен
е, колегія суддів вважає, що у
даному випадку (з урахування
м положень законодавства та
статуту товариства проаналі
зованих вище) при виплаті вар
тості частини майна товарист
ва учаснику, який виходить з т
овариства з обмеженою відпов
ідальністю, пропорційної йог
о частці у статутному фонді, о
цінка вартості майна товарис
тва повинна відбуватися за р
езультатами звіту за рік, в як
ому він (учасник) вийшов з това
риства. При цьому, врахуванню
підлягає відображене на бал
ансі товариства майно.
Відповідно до частини ст
атті 139 ГК України майном визн
ається сукупність речей та і
нших цінностей (включаючи не
матеріальні активи), які мают
ь вартісне визначення, вироб
ляються чи використовуються
у діяльності суб'єктів госпо
дарювання та відображаються
в їх балансі або враховуютьс
я в інших передбачених закон
ом формах обліку майна цих су
б'єктів.
Майновий стан товариств
а відображається у самостійн
ому балансі, який є основою дл
я визначення вартості частки
учасника, який виходить. Зміс
т і форма балансу та загальні
вимоги до розкриття його ста
тей визначаються Положенням
(стандартом) бухгалтерськог
о обліку 2 «Баланс», затвердже
ним Наказом Міністерства фін
ансів України від 31.03.1999 року №87. У
балансі відображаються акти
в і пасив (власний капітал - ро
зділ І та зобов'язання - розділ
и II і III) підприємства.
Майном, яке підлягає роз
поділу, є власний капітал, тоб
то майно товариства, що залиш
ається після погашення всіх
його зобов'язань. Частку, що пі
длягає виплаті, визначають я
к частину вартості власного
капіталу пропорційну частці
у статутному фонді товарист
ва відповідно до установчих
документів, при цьому її слід
розраховувати за балансом, с
кладеним на день виходу з тов
ариства.
Крім частки в майні това
риства, учасник має право на ч
астину прибутку, одержаного
товариством у цьому році до м
оменту виходу. Частку прибут
ку визначають за результатам
и поточного року.
Вартість власного капіт
алу товариства-відповідача,
згідно наданих до апеляційно
ї інстанції документів, (сума
розділу І пасиву балансу) скл
адає 248,6 тис. грн. (рядок 300), з урах
уванням нерозподіленого бал
ансу, тобто непокритого збит
ку (рядок 350), якій дорівнює 2,9 тис
. грн. на кінець звітного періо
ду, складає 245,7 тис. грн., що є від
ображенням розміру активів т
овариства та його боргових з
обов'язань, одержаного товар
иством прибутку.
Оскільки розмір частки
позивачки у статутному фонд
і товариства у відсотках скл
адає 27,7%, і цей факт не заперечу
ється сторонами по справі, то
розмір частки який підлягає
виплаті позивачу при виході
із товариства становить, на м
омент виходу 68 058,90 грн. (245 700, 00 гр
н. Х 27,7%).
Суд апеляційної інстанц
ії при вирішені даного спору
, дослідив всі питання на які з
вернув увагу Верховний суд У
країни в ухвалі від 06.12.2004 року т
а врахував положення пункту
3 статті 16 ЦК України та пункту
2 статті 13 ЦК України. Зазначен
і статті закріплюють основні
засади цивільного судочинст
ва та декларують врахування
інтересів інших осіб при зах
исті порушеного права. У дано
му випадку, захист інтересу в
тому обсязі, в якому вимагає п
озивач у своїх позовних вимо
гах (488 654,00 грн.), порушить права і
нших учасників товариства, п
ри виході із якого позивач ви
магає сплати майже півмільйо
ну гривень. Сплата зазначено
ї суми дестабілізує діяльніс
ть підприємства та ставить п
ід сумнів можливість подальш
ої плідної роботи. При цьому, ф
актичний вклад до статутного
фонду товариства та зусилля
затрачені позивачем на дося
гнення основної мети діяльно
сті підприємства (стаж робот
и в ТОВ «Росинка», обіймана по
сада) не дорівнюють сумі, яку в
она вимагає при виході з това
риства. Колегія суддів вважа
є можливим зробити такий вис
новок з огляду на недосягнен
ня сторонами згоди щодо оцін
ки майна підприємства, з врах
уванням всіх фактичних обста
вини справи, невизначеністю
законодавством та статутом п
ідприємства порядку оцінки м
айна товариства при виході у
часників товариства.
Разом з цим, колегія судд
ів вважає за необхідне зазна
чити, що платіжним доручення
м № 1437 від 14.09.2005 року позивач спла
тив відповідачу 62 099,30 грн. (а.с. 23, т
.2). Зазначені обставини не зап
еречуються сторонами по спра
ві, а відтак спір в цій частині
підлягає припиненню на підс
таві п.1-1 статті 80 ГПК України, о
скільки зазначену суму сплач
ено у 2005 році після порушення п
ровадження у даній справі 2004 р
оку.
За викладених вище обста
вин, колегія суддів приходит
ь до висновку про скасування
рішення господарського суду
.
Судові витрати розподілит
и між сторонами пропорційно
задоволеним вимогам.
Керуючись ст. 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 1
01 105 Господарського процесу
ального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСО
БА_2 на рішення господарськ
ого суду Херсонської області
від 08.05.07р. по справі № 2-1087/07-14/138-ПН-07 - з
адовольнити частково.
Рішення господарського
суду Херсонської області ві
д 08.05.2007 року по справі № 2-1087/07-14/138-ПН-07
скасувати.
Позовні вимоги задоволь
нити частково.
Відмовити у задоволенні
позовних вимог щодо визнанн
я частково недійсним рішення
загальних зборів ТОВ «Росин
ка» від 09.07.2004 року.
Припинити провадження
по справі в частині стягненн
я з відповідача 62 099,30 грн..
Стягнути з ТОВ «Росинка
» на користь ОСОБА_2 5 959,60 грн
. вартості частки майна у стат
утному фонді товариства, 257,60 гр
н. за проведення судових експ
ертиз; 341,00 грн. витрат по держав
ному миту; 18,88 грн. витрат по ІТЗ
судового процесу.
Видати наказ.
В задоволенні решти позо
вних вимог відмовити.
Видачу наказу доручити
господарському суду Херсонс
ької області.

Головуючий суддя Яценко О.М
.
судді Яценко О.М.
Кагітіна Л.П. Кричма
ржевський В.А.