ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.10.07р.

Справа № 9/166-07

За позовом  Міського комунального підприємства "Дніпроліфт", м.Дніпропетровськ

до   Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 50,

м.Дніпропетровськ

про стягнення 51978 грн. 77 коп.

Суддя  Подобєд І.М.

При секретарі Фуркаленко І.Л.

Представники:

Від позивача - представник не з'явився

Від відповідача – Клименко О.І. - представник, довіреність б/н від 01.10.07р.

СУТЬ СПОРУ:

МКП "Дніпроліфт" звернулося у серпні 2007 року із позовом до КЖЕП № 50, в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 51978 грн. 77 коп. заборгованості, у тому числі: 29549,41 грн. основного боргу за надані послуги по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів, 8548,90 грн. пені, 12331,83 грн. індексу інфляції, 1508,63 грн. 3 % річних, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором підряду №50 від 16.01.06р., який був продовжений договором № 50 від 03.04.06р.

Заявою від 11.10.07р. Позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути з Відповідача суму 21589,41 грн. основного боргу, 12997,75 грн. збитків від інфляції, 1654,65 грн. 3 % річних, а також судові витрати у справі.

Відповідач позов визнає в частині основного боргу у сумі 6549,48 грн. Решту заборгованості не визнає, посилаючись на погашення основного боргу до пред’явлення позову до суду. Також вказує на розірвання договору підряду № 50 від 03.04.06р. з 31.05.07р., у зв’язку із чим позовні вимоги в частині нарахованого індексу інфляції та 3 % річних вважає незаконними. Вимоги позивача в частині стягнення пені вважає    необґрунтованими на підставі розділу 4 вказаного договору, яким не передбачено такий вид відповідальності, як пеня.

У судовому засіданні оголошувалися перерви з 02.10.07р. до 11.10.07р. та з 11.10.07р.  до 22.10.07р.,  згідно ст. 77 Господарського процесуального України.

В судовому засіданні 22.10.07р. за згодою Відповідача оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника Відповідача та Позивача, який був присутній у попередніх засіданнях, дослідивши надані докази, суд -

встановив:

Між Міським комунальним підприємством "Дніпроліфт" (далі –Позивач) і Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 50 (далі –Відповідач) був укладений договір підряду № 50 від 16.01.06р. із протоколом розбіжностей , відповідно до п. 1.1 умов якого Відповідач, як замовник, доручив Позивачу, як підрядчику, організацію та виконання робіт по технічному обслуговуванню, ремонту ліфтів на об’єктах Відповідача згідно з відомістю об’єктів та об’ємів робіт по технічному обслуговуванню ліфтів у Додатку 1 до цього договору.

Щомісячна вартість робіт встановлена у п. 1.2 вказаного Договору і складає 23700,00 грн. (з ПДВ).

Згідно з п.3.1 умов вищевказаного договору, факт виконання робіт підтверджується взаємним підписанням акту приймання виконаних робіт по формі №2 на протязі 3-х днів з моменту вручення.

За умовами пункту 3.2 вищевказаного договору, Відповідач, як замовник,  зобов’язався щомісячно сплачувати виконані роботи на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт форми №2 не пізніше 10 наступного за звітним місяця, з обов’язковим зазначенням в платіжному документі номерів актів форми №2 і періоду, за який здійснюється оплата.

03.04.2006р. між сторонами був укладений договір підряду №50 на технічне обслуговування і ремонт ліфтів із тотожними умовами, пунктом 1.4 якого сторони встановили збільшену вартість цих робіт у сумі 26450,39 грн.

Протягом з листопада 2005 року по квітень 2007 року Позивач надавав Відповідачу послуги та виконував роботи, пов’язані із ремонтом та обслуговуванням ліфтів на загальну суму 407961,32 грн., за які Позивач здійснив часткову оплату на загальну суму 378411,91 грн., внаслідок чого утворився основний борг у розмірі 29549,41 грн., що підтверджується відповідними щомісячними актами виконаних підрядних робіт та двостороннім актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2007р., які є в матеріалах справи.

Як вбачається із уточненого розрахунку Позивача, у зв’язку із простроченням Відповідачем виконання грошового зобов'язання, Позивач нарахував Відповідачу суму 12997,75 грн. індексу інфляції та 1654,65 грн. 3 % річних,

Проте           27.04.2007р., відповідно до п. 5.2 договору №50 від 03.04.2006р., Відповідач повідомив Позивача  про розірвання цього договору з 31.05.2007р.

31.05.2007р. договір №50 від 03.04.2006р. був розірваний за ініціативи Відповідача.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача збитків від інфляції  та трьох процентів річних з дати розірвання вищевказаного договору є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Відповідач надав виписку банку БВ-0233 від 27.06.2007р. на підтвердження сплати на користь Позивача суми 12370,00 грн.

На час розгляду справи судом Відповідач здійснив повну оплату наданих йому Позивачем послуг та виконаних робіт, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків сторін станом на 08.10.2007р.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки Відповідачем були надані докази про оплату основного боргу в сумі  29549,41 грн., ці його грошові зобов’язання, в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими. За таких обставин між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення суми 14549,48 грн. і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно приписів ст. 80 ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України, а в решті основного боргу на суму 14999,93 грн. суд приймає відмову Позивача від позовних вимог і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно п.4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив  виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно контррозрахунку Відповідача розмір дійсних втрат Позивача внаслідок інфляції у зв’язку із про строчкою оплати зазначених послуг становить 409,65 грн., а розмір трьох процентів річних становить 275,79 грн. Таким чином, вимоги Позивача у цій частині є обґрунтованим і підлягають задоволенню, а у решті додаткових нарахувань Позивача слід відмовити через їх безпідставність.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 80 ч.1 п. п. 1 і 4, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 50 на користь Міського комунального підприємства "Дніпроліфт" суму 409 грн. 65 коп. збитків від інфляції, 275 грн. 79 коп. трьох процентів річних, 152 грн. 34 коп. витрат на держмито, 34 грн. 57 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині позовних вимог у сумі 29549 грн. 41 коп. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності з пунктом 1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93р. № 7-93 частина надмірно сплаченого державного мита у сумі, яке перераховане по платіжному дорученню № 613 від 17.08.07р., що знаходиться в матеріалах даної справи, підлягає поверненню Міському комунальному підприємству "Дніпроліфт" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 46, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано -15.01.08р.