ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2007
Справа №2-8/12442-2007

За позовом – ТОВ «НьюБер», м. Сімферополь

До відповідача – Виконавчого комітету Кореізської селищної Ради, м. Ялта

Про визнання рішення недійсним.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Торшина Л.О., пред-к за дов. №12 від 15.10.2007 року.

Від відповідача – Федоріна Н.М., пред-к за дов. №02-17/1086 від 01.11.2007 року.

Сутність спору: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «НьюБер» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, виконавчого комітету Кореїзської селищної ради, просить, рішення №166 виконавчого комітету Кореїзської селищної ради «Про прийняття в комунальну власність Кореізської селищної ради безхозяйний торговий павільйон в Місхорському парку» визнати недійсним.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 77 Господарського Процесуального Кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

23.01.2003 року Виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим зареєстровано юридичну особу ТОВ «НьюБер», про що видано свідоцтво Серії А00 №433700 про державну реєстрацію юридичною особи. Номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0002959.

06.05.1996 року Рішенням №78, Виконавчого комітету Кореізської селищної ради «Про затвердження дислокації торгових павільйонів та кіосків на території с.м.т. Кореіз» вирішено затвердити з 01.01.1996 року дислокацію торгових та побутових павільйонів та кіосків та території с.м.т. Кореіз, зокрема відповідно до схеми №1а Мисхорський парк, торгова площа.

25.08.1999 року управляючим справами виконкому Пузирковим Е.В., помічником селищної ради Суглобовим Н.А., головним бухгалтером централізованої бухгалтерії селищної ради Пузанською Г.С., складений Акт опису майна безхазяйного торгового павільйону в Місхорському парку.

Відповідно до Акту опису майна безхазяйного павільйону в Місхорському парку від 25.08.1999 року, проведена перевірка та попередня оцінка торгового павільйону напроти ресторану «Місхор», який протягом 2-х років не експлуатувався.

30.08.1999 року Рішенням №166, Виконавчого комітету Кореізської селищної Ради «Про прийняття в комунальну власність Кореізської селищної ради безхазяйного торгового павільйону в Місхорському парку» вирішено затвердити Акт опису майна безхазяйного торгового павільйону в Місхорському парку.

26.05.2004 року між ТОВ «НьюБер» - орендарем та Кореізською селищною радою – орендодавцем укладений договір оренди комунального майна.

Відповідно до п.1. даного договору, предметом договору є відносини сторін по господарському використанню майна, торгового павільйону площею 18кв.м., розташоване за адресою: с.м.т. Кореіз, Місхорський парк, 7.

Згідно до п.5.1. даного договору, строк дії договору 24 місяця, договір вступає в дію з 26.05.2004 року та припиняє свою дію 26.05.2006 року.

21.04.2005 року між ТОВ «НьюБер» - орендарем та Кореізською селищною радою – орендодавцем укладений договір оренди комунального майна.

Відповідно до п.1. даного договору, предметом договору є відносини сторін по господарському використанню майна, торгового павільйону площею 18кв.м., розташоване за адресою: с.м.т. Кореіз, Місхорський парк, 7.

Згідно до п.5.1. даного договору, строк дії договору 24 місяця, договір вступає в дію з 25.04.2005 року та припиняє свою дію 25.03.2006 року.

З огляду на вищевказане суд зазначає наступне.

Дані договори не розірвані та ніким не визнані недійсними. Позивач з умовами даних договорів згодний в повному обсязі.

В свою чергу, згідно Цивільного Кодексу України, тільки власник майна має право надавати в оренду орендоване майно.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийняте в 1999 році, до набрання законної сили Цивільним Кодексом України від 16.03.2003 року.

Таким чином суд вважає за необхідне застосувати норми Цивільного Кодексу Української РСР та Інструкція №112 про порядок виявлення та обліку безхазяйного майна, від 17.12.1987 року.

Відповідно до ч.1 ст. 137 Цивільного Кодексу Української РСР, майно, яке  не  має  власника  або  власник  якого  невідомий (безхазяйне майно), надходить  у  власність  держави  за  рішенням виконавчого комітету районної, міської  Ради  народних  депутатів, винесеним за заявою фінансового органу.

В свою чергу, заява про визнання майна безхазяйним  може  бути  подана  не раніше  як  через  один  рік  після  прийняття  майна  на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом  селищної, сільської Ради народних депутатів.

Так, згідно до п.5. Інструкції №112 про порядок виявлення та обліку безхазяйного майна, від 17.12.1987 року, в акті опису і оцінки майна зазначаються:  повна  і  точна назва  кожного  окремого предмета або групи однорідних рівноцінних предметів, докладний опис ознак кожного предмета, назва матеріалу, з  якого  виготовлено  кожний  з  предметів,  їх кількість,  вага, довжина,  якість,  процент зносу,  а також ціна за прейскурантом з урахуванням процента зносу предмета.

Судом встановлено, що Акт опису майна безхазяйного торгового павільйону в Місхорському парку від 25.08.1999 року складений у відповідності до п.5. Інструкції, описані технічні характеристики об’єкту нерухомого майна, приведені розцінки на будівельні матеріали, з яких створений об’єкт. В акті вказані індивідуальні ознаки, як номер рішення виконавчого комітету Кореізської селищної ради, у відповідності з яким павільйон встановлений, а також визначено приватне підприємство яке встановило торговий павільйон, у зв’язку з чим даний Акт затверджений оскаржуваним рішенням.

Позивач, відповідно до пояснень, вказав на той факт, що він в 2004 році, тобто після прийняття оскаржуваного рішення збудував торговий павільйон площею 18кв.м., що розташований за адресою: с.м.т. Кореіз, Місхорський парк, 7, що тим самим протиречить логіці.

ТОВ «НьюБер» не представило суду доказів отримання дозволу на реконструкцію оспорюваного об’єкту та крім того доказів які підтверджували б право власності на торговий павільйон площею 18кв.м. за адресою: Місхорський парк, 7

с.м.т. Кореіз.

Отже, за таких обставин суд не вбачає порушення прав та законних інтересів позивача у зв’язку з чим вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, позивачем не виконанні вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості позовних вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивача.

В судовому засіданні 06.11.2007 року оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано 12.11.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.