ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

справа №  12/335

25.12.07

За позовом                                Дочірнього підприємства «Поверхность ТВ»

До                                          Національної телекомпанія України

Про                                          стягнення 84 590, 7 грн.

за зустрічним позовом              Національної телекомпанії України

До                                          Дочірнього підприємства «Поверхность ТВ»

Про                                          визнання зобов’язання недійсним

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача            Волик В.В. –предст. (дов. від 21.09.07 р. №155/1)

Від відповідача        Любченко О.М. –предст. (дов. від 30.07.07 р. №8-01-21/2023)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в розмірі 84 590, 7 грн., що виникла у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем угоди від 11.08.03 р. про надання телевізійних прав на трансляцію програм Ліги Чемпіонів сезонів 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 між Союзом Європейських футбольних Асоціацій (УЕФА), Національною телекомпанією України та ДП «Поверхность ТВ».

Ухвалою суду від 19.07.07 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 13.09.07 р.

01.10.07 р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог до 92 580, 79 грн.

14.11.07 р. відповідачем подано зустрічний позов з вимогою визнати недійсною угоду від 11.08.03 р. в частині зобов’язання позивача щодо виконання обов’язку гаранта за угодою.

В судових засіданнях 02.10.07 р., 08.10.07 р., 09.10.07 р., 08.11.07 р., 14.11.07 р. оголошено перерви.

В судовому засіданні 23.11.07 р. оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.03 р. між Союзом Європейських футбольних Асоціацій (УЕФА), Національною телекомпанією України та ДП «Поверхность ТВ»укладено Угоду про надання телевізійних прав на трансляцію програм Ліги Чемпіонів УЄФА сезонів 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, згідно якої оплата за права на сезон 2005/2006 мала бути проведеною відповідачем до 15.08.05 р. в сумі 1 100 000 грн. швейцарських франків.

Позивачем згідно Угоди виконано зобов’язання по забезпеченню оплати винагороди УЄФА шляхом проведення оплати згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 12.08.05 р. на суму 800 000 грн. швейцарських франків та платіжного доручення в іноземній валюті від 16.08.05 р. на суму 300 000 швейцарських франків, що загалом дорівнює 4 495 312, 63 грн.

При здійсненні оплати в розмірі 800 000 швейцарських франків були додатково понесені такі видатки: 0,5% комісія банку (16 040 грн.), збір до пенсійного фонду –48 120 грн.

Після часткового розрахунку в розмірі 4 422 000 грн. заборгованість відповідача складає 73 312, 63 грн.

Крім суми заборгованості позивач просить стягнути штрафні санкції: 2 627, 2 грн. 3% річних та 8 357, 62 грн. інфляційних витрат.

Під час розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги до 92 580, 79 грн., з яких 73 312, 63 грн. –основний борг, 4 459, 01 грн. –3% річних та 14 809, 15 грн. інфляційні витрати станом на 01.10.07 р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідно до п. 6.5 договору позивач приймає на себе зобов’язання захистити УЄФА від невиконання відповідачем взятих фінансових зобов’язань та компенсувати подібний збиток відразу ж по одержанні повідомлення від УЄФА.

Тобто, позивач як гарант згідно ст. 564 ЦК України повинен після одержання вимоги кредитора негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами.

Між тим, позивачем проведено оплату УЄФА суми по зобов’язанню без відповідної письмової вимоги УЄФА, тому його вимога про відшкодування понесених додаткових витрат (0,5% - комісія банку –16 040 грн., пенсійний фонд –48 120 грн.) є безпідставною.

Також відповідач зазначає, що згідно ст. 566 ЦК України обов’язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію, тобто, позивач на порушення чинного законодавства та умов договору здійснив перерахування суми УЄФА, чим не дав можливості відповідачу виконати свій обов’язок, передбачений договором, самостійно.

Статтею 560 ЦК України визначено перелік осіб, що можуть виступати гарантами (банк, інша фінансова установа, страхова організація), тоді як позивач до них не відноситься.

За таких обставин відповідач просить визнати господарське зобов’язання позивача щодо виконання обов’язку гаранта по угоді недійним та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи відповідачем подано зустрічний позов з відповідними вимогами щодо визнання недійсним господарського зобов’язання.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що провадження у справі підлягає припиненню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно змісту первісних позовних вимог спір виник на підставі Угоди про надання телевізійних прав на трансляцію програм Ліги Чемпіонів УЄФА сезонів 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 від 11.08.03 р., укладеною між Союзом Європейських футбольних Асоціацій (УЕФА), Національною телекомпанією України та ДП «Поверхность ТВ».

Згідно змісту зустрічних позовних вимог спір виник щодо визнання недійсною частково зазначеної угоди.

Між тим, угода від 11.08.03 р. є зовнішньоекономічним договором, так як однією зі сторін угоди є юридична особа –нерезидент – УЄФА.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно п. 18.12 угоди сторони погодили, що любий спір між сторонами згідно угоди повинен розглядатися в арбітражному суді в місті Nyon, Швейцарія.

Позовні вимоги за первісним позовом стосуються розрахунків між сторонами –боржником (відповідачем) та гарантом (відповідачем). Хоча спір безпосередньо не стосується розрахунків зі стороною-нерезидентом, арбітражне застереження розповсюджується також і на правовідносини, що виникають між сторонами –резидентами України, оскільки арбітражне застереження згідно його тексту поширюється на всі без виключень спори сторін договору, в тому числі, і на спори між Національною телекомпанією України та ДП «Поверхность ТВ».

Так як сторони договору погодили питання щодо визначення судової установи, компетентної вирішувати спори між ними, то господарський суд м. Києва не має підстав для розгляду справи по суті.

Зазначене стосується як позовних вимог за первісним позовом, так і за зустрічним позовом.

На підставі вищенаведеного та керуючись  п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Припинити провадження у справі.

2.          Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко