АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.
Справа №  15/184-07

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача: Скржешевський М.С., довіреність №15433/10/10 від 31.08.07р.,

від
відповідачів:

-
ТОВ "Селбанго": не з'явився,

-
Приватного малого виробничого підприємства "Лєза": не з'явився,

-
Першої Української міжрегіональної товарної біржі: не з'явився,

від
третіх осіб:

-
Брокерська контора №015 ПУМТБ СПД ОСОБА_1: не з'явився,

-
Вінницький обласний радіотелевізійний передавальний центр: не з'явився,

від
прокуратури: Сидоренко О.П., посвідчення №45 від 27.05.04р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Вінниці, м.Вінниця

на
рішення господарського суду Вінницької області

від
"20" липня 2007 р. у справі № 15/184-07

за
позовом Державної податкової інспекції у м.Вінниці, м.Вінниця

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Селбанго", арбітражний
керуючий (ліквідатор) ОСОБА_2, м.Вінниця

до
Приватного малого виробничого підприємства "Лєза", м.Вінниця

до
Першої Української міжрегіональної товарної біржі, м.Вінниця

треті
особи на стороні відповідача без самостійних вимог: Брокерська контора №015
ПУМТБ СПД ОСОБА_1, м.Жмеринка

та
Вінницький обласний радіотелевізійний передавальний центр, м.Вінниця

про
визнання протоколу біржових торгів №06/211 від 16.10.2006р. недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007р. державною податковою інспекцією у м.Вінниці
поданопозов до ТОВ "Селбанго", ПМВП "Лєза", Першої
Української міжрегіональної товарної біржі, третіх осіб - Брокерської контори
№015 ПУМТБ СПД ОСОБА_1, Вінницького обласного радіотелевізійного передавального
центру про визнання недійсним протоколу біржових торгів № 06/211 від
16.10.2006р. Першої Української міжрегіональної товарної біржі та біржового
контракту № 06/233 від 16.10.2006р.

Відповідно до заяви № 315 від 19.04.2007р. в розгляд справи на
підставі            ст. 29 ГПК України на
стороні позивача вступив  Вінницький
міжрайонний природоохоронний прокурор.

Позовна заява подана ДПІ у м.Вінниці та прийнята до розгляду
господарським судом Вінницької області за правилами ГПК України.

У позовній заяві позивач посилався на порушення при проведенні
біржових торгів ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", невідповідність висновків оцінювача
предмету договору за біржовим контрактом № 06/233 від 16.10.2006р., анулювання
ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих,
виданої ОСОБА_2. 07.11.2005р. Міністерством економіки України.

В процесі розгляду місцевим господарським судом справи позивач у
справі - ДПІ у м. Вінниці своєю заявою № 12251/10/10 від 10.07.2007р. (т.2,
а.с. 31-34) на підставі   ст. 22 ГПК
України змінив підстави позову, та в якості основного аргументу вказав, що ТОВ
"Фірма "Селбанго" в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2. не має
жодного відношення до спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки в
останнього відсутні будь-які документи що підтверджують право власності чи
право користування нею. Крім того в силу ч. 2 ст. 376 КЦ України ТОВ
"Фірма "Селбанго" не володіє правом власності на незавершений
будівництвом адмінбудинок, розташований на земельній ділянці площею 3071
кв.м.

Враховуючи дані обставини а також положення ст.ст. 203, 215, 331
ЦК України позивач просив суд визнати недійсним протокол біржових торгів №
06/211 від 16.10.2006р. Першої Української міжрегіональної товарної біржі як
такий, що суперечить закону та визнати недійсним Біржовий контракт № 06/233 від
16.10.2006р., укладений між ТОВ "Фірма "Селбанго" та ПМВП
"Леза" таким, що суперечить закону.

При цьому своє право на подання позову ДПІ у м.Вінниці обґрунтовує
посиланням на п.11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні", яким передбачено однією з функцій державних податкових
інспекцій, у тому числі і ДПІ у м.Вінниці, подання до судів позовів до підприємств,
установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в
доход держави коштів, отриманих за такими угодами.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 20.07.2007р. в
задоволенні позову відмовлено з посиланням на те, що позивачем по справі не
наведено обґрунтованих підстав визнання недійсними біржових торгів № 06/211 від
16.10.2006р. та Біржового контракту № 06/233 від 16.10.2006р., не доведено
порушення якихось його прав оспорюваними правочинами, в зв'язку з чим суд вважає,
що позов пред'явлено безпідставно, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ДПІ у м.Вінниці подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення  господарського суду Вінницької області від
20.07.2007р. у даній справі та направити справу на новий розгляд до Вінницького
окружного адміністративного суду.

При цьому зазначає, що п.11 ст. 10
Закону України "Про державну податкову службу в Україні"
передбачено право податкових інспекцій подання до судів позовів до підприємств,
установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в
доход держави коштів, отриманих за такими угодами.

Вважає, що ТОВ "Фірма "Селбанго", яка в
установленому законом порядку  оголошена
банкрутом та щодо якої порушено ліквідаційну процедуру, відчужено через Першу
Українську міжрегіональну товарну біржу (ПУМТБ) шляхом укладення біржового
контракту  № 06/233 від 16.10.2006р. на
користь ПМВП "Лєза" майно - незавершене будівництво адмінбудівлі, яке
є самочинним будівництвом згідно ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України,
оскільки земельна ділянка площею 3071 кв.м., на якій  знаходиться недобудована споруда, отримана
в  результаті захвату ТОВ „Фірма
„Селбанго” землі, яка перебуває в
державній  власності, оскільки
державний акт серії НОМЕР_1 посвідчує надання Вінницькою міською радою народних
депутатів права  постійного користування
земельною ділянкою, на якій знаходиться спірне майно, Вінницькому обласному  радіотелевізійному передавальному центру.
Вважає, що  ТОВ „Селбанго” відчужило
майно на користь ПМВП „Лєза” не маючи  на
те жодного права, оскільки відповідно до технічної документації ВООБТІ
незавершений  будівництвом адмінбудинок
збудований  самочинно і ТОВ „Фірма
„Селбаного” не має права власності на нього у
розумінні ч.2 ст.376 ЦК України.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні судом зазначено, що при
зверненні до господарського суду ДПІ у м. Вінниці в порушення ч.1 ст. 1 ГПК
України не вказала підстав звернення, як не зазначила підстав і в заяві
про  зміну підстав позову,  такі аргументи  стали основними при  прийнятті рішення про відмову в позові, тобто
на думку суду ДПІ у м. Вінниці порушила правила підсудності при зверненні
даного суду з позовом про  визнання угод
недійсними з огляду на  положення п.
11ст.10 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” та ч.1 ст. 1 ГПК України.

Вважає, що місцевий господарський суд припустився порушення норм
процесуального права, оскільки відповідно до ст. 17 ГПК України, якщо справа
не  підсудна даному господарському суду,  матеріали справа надсилаються господарським
судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження
позовної заяви або винесення ухвали про
передачу справи, з огляду на те, що 26.04.2007р. розпочав свою роботу
Вінницький  адміністративний суд і  відповідно до п.4 ч.1 ст. 17 КАС України
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень належать до компетенції адміністративних судів.

Вважає, що суд не звернув увагу на
правила ч. 1 ст. 17 ГПК України та прийняв заяву до свого  провадження.

В судове засідання 18.12.2007р.
з'явились представники ДПІ у м. Вінниці Скрешевський М.С та  від
прокуратури -  прокурор Сидоренко
О.П.

Від відповідача ТОВ „Селбанго” надійшло клопотання про апеляційний
розгляд справи №15/184-07 без його представника (т.2, а.с.80).

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий ТОВ
"Селбанго" не згодний з доводами апеляційної скарги, просить залишити
рішення господарського суду Вінницької області без змін, а апеляційну скаргу
ДПІ у м. Вінниці без задоволення.

Від ПМВП „Лєза” надійшло клопотання про перенесення розгляду
справи на інший строк  у зв'язку з
хворобою  юрисконсульта.

Треті особи не скористались своїм процесуальним правом на участь у
судовому процесі,  представники третіх
осіб в судове  засідання не прибули.

Бувший представник Вінницького обласного радіотелевізійного центру
(ОРГПЦ) повідомив, що центр припинив свою діяльність, оскільки вилучений
25.09.2007р. з єдиного  державного
реєстру підприємств та організацій України, на підтвердження надав  копію довідки
Головного  управління  статистики
у  Вінницькій  області                (т.2, а.с.85-86).

Представник позивача заявив клопотання про  відкладення розгляду апеляційної скарги у
зв'язку з  нез'явленням  в судове
засідання представників відповідачів.

Розглянувши вищевказане клопотання ПМВП „Лєза” та представника
позивача про відкладення розгляду скарги колегія суддів не вбачає підстав для
їх задоволення, оскільки матеріали справи є достатніми для її апеляційного
перегляду, сторони, треті особи та прокурор
повідомлені про дату, час та місце судового засідання. У зв'язку з цим
колегія суддів ухвалила клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги
відхилити та розпочати розгляд апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача Скржешевський М.С.
доводи апеляційної скарги  підтримав.

Прокурор Сидоренко О.П. зазначив,
що позов пред'явлений ДПІ у м. Вінниці як суб'єктом владних  повноважень, а  отже мав
пред'являтися та розглядатися судом за правилами КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального
права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДПІ у м.Вінниці підлягає
задоволенню  частково, виходячи з
наступного:

ДПІ у м.Вінниці у березні 2007р. звернулась з позовом про визнання
недійсним протоколу біржових торгів № 06/211 від 16.10.2006р. Першої
Української міжрегіональної товарної біржі № 06/211 від 16.10.2006р. та
біржового контракту від 16.10.2006р. № 06/233, укладеного між ТОВ „Фірма
„Селбанго” та ПМВП „Лєза” як такі, що суперечать закону.

Не являючись суб'єктом господарювання і стороною вказаних
контрактів позивач посилався на  п.11
ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
згідно якому державні податкові інспекції подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і
стягнення в доход держави коштів, отриманих за такими угодами, а в інших
випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про
стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за
рахунок майна.

Зазначений позов, як вказувалось вище, був поданий позивачем і
розглянутий господарським судом першої інстанції за правилами ГПК України.

Однак, з 01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного
судочинства України.

У відповідності з пунктом 6 розділу "Прикінцеві та перехідні
положення" цього Кодексу до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до  Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідно місцеві та апеляційні суди за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова  чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова  чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно приписів ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом.

У даній справі ДПІ у м.Вінниці звернулась з позовом, як суб'єкт
владних повноважень на підставі п.11 ст.10 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні", яким податковому органу надано право подавати
до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних ними за такими
угодами.

Вищевказане підтверджує і сам позивач у заяві про зміну підстав
позову (т.2, а.с. 31-34) та апеляційній скарзі.

Наведені обставини свідчать, що дана справа є справою
адміністративної юрисдикції. Отже,  позов
мав пред'являтися, а справа вирішуватись місцевим господарським судом за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України (позов поданий до  місцевого господарського суду ще до початку
діяльності Вінницького окружного адміністративного суду з  25.04.2007р.) відповідно до вимог п.6 розділу
VII „Прикінцеві та перехідні положення” КАС України.

В порушення зазначених вимог господарський суд першої інстанції
розглянув справу, керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу
України. Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може
істотно вплинути на обсяг прав і обов'язків учасників процесу на  будь-яких його стадіях.

Згідно приписів ч.1 ст. 104 ГПК України порушення або  неправильне застосування норм процесуального
права є  підставою для  скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду.

За таких обставин рішення господарського суду Вінницької області у
даній справі підлягає скасуванню.

Враховуючи, що з 25.04.2007р. почав діяльність Вінницький окружний
адміністративний суд, а з 02.04.2007р.
розпочав діяльність Київський апеляційний адміністративний суд,  територіальна юрисдикція якого поширюється на
Вінницьку, Житомирську, Київську,
Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, Житомирський апеляційний
господарський суд після скасування зазначеного рішення не може  розглянути вказаний спір за  правилами Кодексу адміністративного
судочинства, оскільки при наявності вище зазначених адміністративних судів,
спір не підлягає вирішенню у відповідному господарському суді першої  або апеляційної інстанції.

Стаття 17 ГПК України, на яку посилається відповідач в апеляційній
скарзі, обґрунтовуючи свою вимогу про направлення справи на новий розгляд до
Вінницького адміністративного суду, регулює порядок передачі справ з одного
господарського суду до іншого господарського суду, тобто передачу справ за  підсудністю, а не за підвідомчістю.

З врахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що
оскаржуване рішення господарського суду Вінницької області слід скасувати,
провадження у справі припинити на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Керуючись
ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Вінниці,
м.Вінниця задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 20 липня
2007 року у справі №15/184-07 скасувати.

3. Провадження у справі №15/184-07 припинити.

4. Справу №15/184-07 повернути до господарського суду Вінницької
області.

Головуючий - суддя:

судді::

Віддруковано
10прим.:

-------------------------------

1
- до справи;

2
- позивачу;

3-5
- відповідачам;

6-7
- третім особам;

8
- природоохоронному прокурору (т.1, а.с.22);

9
- Житомироблпрокуратурі