ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 р.
№ 4/112-22/21

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Кочерової Н.О.

суддів:
Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну  скаргу
відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго"

на постанову
від 16.10.2006
Львівського апеляційного господарського суду

у справі
№ 4/112-22/21

господарського суду
Львівської області

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго"

до

Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго"

про
врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією

за участю представників сторін:

від позивача       Борис В.Ю. дов. № 112-3712 від 21.12.2006

від відповідача  Оприск Л.Є. дов. № 36 від 03.08.2005

ВСТАНОВИВ:

В січні 2006 року відкрите акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулось до господарського суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про врегулювання розбіжностей, що виникли між сторонами при укладені Договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за неврегульованим тарифом та електропередавальною організацією. Просив викласти п.п. 2.2, 2.7, 5.1, 6.2.7, 10.3, 10.4 договору в редакції ВАТ "Львівобленерго".

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що вiдповiдно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергiї, що вiдпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися плановi платежi з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично вiдпущену енергiю.

При цьому, посилаючись на ч. 4 ст. 179 та ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України, зазначав, що при укладенні господарських договорiв сторони можуть визначати змiст договору на основi примiрного договору, рекомендованого органом управлiння суб’єктам господарювання для використання при укладеннi ними договорiв, коли сторони мають право за взаємною згодою змiнювати окремi умови, передбаченi примiрним договором або доповнювати його змiст. Постановою НКРЕ № 934 вiд 19.10.05 р. схвалено примiрний договiр на передачу електричної енергiї мiсцевими (локальними) електромережами мiж постачальником електричної енергiї за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, у відповідності до якого і викладено проект договору.

В березні 2006 року позивач уточнив свої вимоги і просив врегулювати розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні Договору на передачу електричної енергії місцевими електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, і викласти п.п.2.2, 2.7, 5.1 (ч.4), 6.2 (ч.7), 10.3,10.4 договору в редакції ВАТ „Львівобленерго”, при цьому п.2.2 договору викласти в наступній редакції: „ПНТ до 11.00 год. останнього операційного дня, що передує розрахунковому, перераховує кошти в обсязі 50% від вартості послуг з передачі електричної енергії та додаткових (інформаційних) послуг, які визначені згідно з п.2.1 цього договору, на поточний рахунок Компанії.”

В червні 2006 року позивач повторно подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив врегулювати розбіжності, що виникли між ВАТ “Львівобленерго” та ЛМКП Львівтеплоенерго” при укладенні Договору на передачу електричної енергії місцевими електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, викласти п.п.2.2, Договору в редакції ВАТ „Львівобленерго”, в наступній редакції: „ПНТ до 11.00 год. останнього операційного дня, що передує розрахунковому, перераховує кошти в обсязі 35% від вартості послуг з передачі електричної енергії та додаткових (інформаційних) послуг, які визначені згідно з п.2.1 цього договору, на поточний рахунок Компанії.”;

ч.4 п.5.1 договору викласти в наступній редакції: компанія має право: відмовити ПНТ у погодженні повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ та повідомлення на заявлений обсяг електроенергії власного виробництва на наступний розрахунковий період у разі виникнення заборгованості ПНТ за послуги з передачі електричної енергії за поточний розрахунковий період. У разі виникнення у ПНТ заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії за поточний розрахунковий період ПНТ має право, до моменту погодження Компанією повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ та повідомлення на заявлений обсяг електроенергії власного виробництва на наступний розрахунковий період, укласти з Компанією договір про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії. Істотною умовою договору про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії є безумовний обов'язок ПНТ виконувати умови договору про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії та проводити поточну оплату послуг з передачі електричної енергії за наступні розрахункові періоди на умовах, визначених в Договорі на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією від 23.12.05 р. Невід'ємною частиною договору про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії є графік погашення заборгованості до моменту повного виконання ПНТ умов укладеного з Компанією договору про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії за відповідний поточний розрахунковий період ПНТ не має права укладати нових договорів про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії за наступні розрахункові періоди. У випадку укладення ПНТ з Компанією договору про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з передачі електричної енергії на умовах, викладених у цьому пункті, Компанія погоджує ПНТ повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ та повідомлення на заявлений обсяг електроенергії власного виробництва на наступний розрахунковий період ".

Уточнюючи позовні вимоги відкрите акціонерне товариство "Львівобленерго" посилалось на п. 3.6.2. “Умов та Правил здiйснення пiдприємницької дiяльності з постачання електричної енергiї за нерегульованим тарифом”, затверджених постановою НКРЕ № 36 вiд 12.08.96 р., які зареєстровані в Мiнiстерствi юстицiї України 14.08.96 р. за № 448/1473. Враховуючи дану норму, зазначало, що вiдповiдач повинен надавати фiнансовi гарантії лiцензiатам, якi передають його електричну енергiю, згiдно з чинним законодавством України вiдповiдно до укладених договорiв.

При цьому зазначав, що пеня в господарському договорі, як вид штрафної санкції, передбачена ст. 230 Господарського кодексу України, тому безпідставним є розмежування відповідачем відповідальності за неналежне виконання договірних зобов’язань щодо проведення своєчасної оплати послуг з передачі електроенергії мережами позивача в залежність від того, чи електроенергія куплена на Оптовому ринку електричної енергії України чи власного виробітку та рівнем затрат.

Посилаючись на ст. 235 Господарського кодексу України, позивач вказував на те, що за порушення господарських зобов’язань до суб’єктiв господарювання  застосовуються оперативно - господарськi санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов’язання. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 236 одним iз видiв оперативно-господарських санкцiй є одностороння вiдмова від виконання зобов’язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це у разі порушення зобов’язання другою стороною. Згiдно з ст. 237 Господарського кодексу України оперативно - господарськi санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збиткiв та стягненням штрафних санкцiй. Тому, на думку позивача, захід оперативного впливу на ЛМКП “Львiвтеплоенерго, передбачений ч. 4. п. 5. 1. договору, є видом оперативно-господарських санкцій i буде застосовуватися ВАТ "Львiвобленерго"  виключно з метою припинення порушення вiдповiдачем договiрних зобов’язань за договором щодо несвоєчасної оплати послуг позивача з передачі електроенергії за вiдповiдний розрахунковий перiод. Позивач вважав, що саме такий вид оперативно-господарської санкції буде заходом впливу на вiдповiдача з метою належного виконання своїх грошових зобов’язань за договором з метою припинення порушення договірного зобов’язання.

Частина 4. п. 5.1. договору в редакцiї ВАТ “Львiвобленерго” вiдповiдає вимогам Господарського кодексу України та постанови НКРЕ вiд 19.10.05 р. №934, не порушує iнтересів вiдповiдача та є заходом оперативного впливу на вiдповiдача з метою припинення порушення позивачем своїх договірних зобов’язань.

Позивач погодився викласти п. 10.3., п. 10.4. в редакції  вiдповiдача за редакцiєю Протоколу розбiжностей ЛМКП „Львівтеплоенерго”.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.07.2006 (суддя Желік М.Б.) позов задоволено частково.

Пункт 2.2. договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23 грудня 2005р. викладено в редакції: „ПНТ до 11.00 год. останнього операційного дня, що передує розрахунковому, перераховує кошти в обсязі 35% від вартості послуг з передачі електричної енергії та додаткових (інформаційних) послуг, які визначені згідно з п.2.1 цього Договору, на поточний рахунок Компанії.”

Пункт 2.7. договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23 грудня 2005р. викладено в редакції: „ПНТ здійснює остаточний розрахунок з Компанією за попередній розрахунковий період протягом п’яти банківських днів після отримання рахунку –фактури. У випадку порушення термінів остаточного розрахунку Компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ПТН своїх зобов’язань.

У разі якщо фактичний обсяг оплати ПНТ послуг з передачі електричної енергії та додаткових (інформаційних) послуг перевищує суму, зазначену в Акті виконаних робіт, Компанія за умови відсутності вимоги ПНТ про повернення коштів зараховує надлишок як авансовий платіж на наступні розрахункові періоди. Якщо ПНТ висуває вимоги про повернення коштів, кошти підлягають поверненню протягом п’яти банківських днів. У разі недотримання Компанією цих термінів ПНТ має право нарахувати пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченного платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Компанією зобов’язань щодо повернення коштів.

Пункт 5.1.4 з договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23 грудня 2005р. виключено.

Пункт 6.2.7 договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23 грудня 2005р. викладено в редакції: „ПНТ несе відповідальність за здійснення своєчасної та у повному обсязі оплати за передачу електроенергії та інших додаткових послуг та умов, визначених цим договором.

У випадку порушення строків оплати за умовами договору Компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2 % від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.”

Задовольняючи позов в частині, що стосується п.2.2 договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23.12.2005 в редакції запропонованою позивачем, господарський суд виходив з того, що відповідач є підприємством житлово-комунального господарства та врахував його фінансово-економічне становище.

Задовольняючи позов в частині, що стосується п. 2.7, 6.2.7 договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами від 23.12.2005, господарський суд виходив з того, що пеня є одним із засобів забезпечення виконання зобов’язань, передбачених чинним законодавством, тому, враховуючи необхідність дотримання балансу інтересів сторін, забезпечення принципу рівності, наведені пункти підлягають викладенню в редакції, запропонованій позивачем.

Відмовляючи в позові в частині, що стосується п.п. 5.1.4, господарський суд зазначав, що останній порушує права та законні інтереси відповідача та третіх осіб. Застосування договірної оперативно-господарської санкції у вигляді односторонньої відмови від виконання зобов’язань позивачем, враховуючи його монопольне становище на ринку послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, суд вважав безпідставним.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.2006 (судді: Гнатюк Г.М. –головуючий, Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.) рішення залишено без змін, з тих же підстав.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство "Львівобленерго" просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду в частині виключення ч.4 п.5.1 з Договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за неврегульованим тарифом та електропередавальною організацією від 23.12.05 скасувати і в цій частині прийняти нове рішення, яким врегулювати розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні спірного договору шляхом  викладення ч.4 п.5.1 Договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за неврегульованим тарифом та електропередавальною організацією від 23.12.05 в редакції ВАТ "Львіобленерго".

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи і їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна  скарга підлягає  частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 184 Господарського кодексу України передбачено укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів з дотриманням умов, передбачених статтями 179, 181 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику", Указу Президента України від 21.04.1998 № 335 "Питання Національної комісії регулювання електроенергетики України" постановою НКРЕ від 19.10.2005 № 934 схвалено Примірний договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією.

Як встановлено судами попередніх інстанцій ВАТ "Львівобленерго" листом від 15.12.2005 направило ЛМКП "Львівобленерго" два примірники проекту договору на основі Примірного договору для підписання.

Відповідачем договір підписано з протоколом розбіжностей, згідно якого неузгодженими залишились п.п. 2.2, 2.7, 5.1, 6.2, 10.3, 10.4.

Рішення господарського суду Львівської області від 18.07.2006 та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.2006 оскаржуються в касаційному порядку стосовно п. 5.1 договору.

Згідно п. 5.1 договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за неврегульованим тарифом та електропередавальною організацією Компанія (позивач) має право відмовити ПНТ (відповідачу) в поданні Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електроенергії та Повідомлення на заявлений обсяг електроенергії власного виробництва на наступний розрахунковий період у разі виникнення заборгованості ПНТ за послуги з передачі електричної енергії.

Відмовляючи в позові щодо укладення цього пункту в редакції позивача, господарський суд, з яким погодилась і апеляційна інстанція, виходили з того, що позивач є монополістом на ринку послуг з передачі електроенергії і укладення цього пункту в його редакції порушує права відповідача та третіх осіб.

Проте з цим висновком судів попередніх інстанцій погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до законів, інших правових актів, договору.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншим законом або договором.

Оспорюваний пункт 5.1 договору відповідає вимогам Закону України "Про електроенергетику" (ст. 24), Господарському кодексу, Правилам здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, Примірному договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електроенергії та електропередавальною організацією і не порушує права відповідача і третіх осіб при умові дотримання ними обов’язку належного виконання договірного зобов’язання.

Застосування господарської санкції можливо лише з вини відповідача при невиконанні умов договору.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, які не були врегульовані з другою стороною, передає їх на розгляд суду.

Неврегульованим був п. 5.1 ч.4 договору від 25.12.2005, який і був переданий на розгляд суду в тій редакції, в якій його було викладено в тексті договору, а тому позивач не вправі у заяві про уточнення позовних вимог змінювати текст ч. 4 п. 5.1 спірного договору, бо на розсуд суду передаються саме не урегульовані розбіжності до договору.

Наведене свідчить про те, що підстави для укладення ч. 4 п. 5.1 договору в редакції, викладеній в позовній заяві від 01.06.2006 за № 112-377 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну  скаргу відкритого акціонерного товариства "Львівобленерго" задовольнити частково.

Постанову від 16.10.2006 Львівського апеляційного господарського суду та рішення від 18.07.2006 господарського суду Львівської області змінити.

Пункт 5.1.4 договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами викласти в редакції договору позивача від 23.12.2005, а саме: відмовити ПНТ у погодженні Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ та Повідомлення на заявлений обсяг електроенергії власного виробництва на наступний розрахунковий період у разі виникнення заборгованості ПНТ за послуги з передачі електричної енергії.

В решті постанову від 16.10.2006 Львівського апеляційного господарського суду та рішення від 18.07.2006 господарського суду Львівської області у справі № 4/112-22/21 залишити без змін.

Головуючий:                                                                        Н.Кочерова

Судді:                                                                                     В.Рибак

М.Черкащенко