ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/510

13.12.07

За позовом:          ЗАТ „СК „Добробут та Захист”;

До:                    ТОВ „Максбет”;

Про:                     стягнення 186 714,54 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Дем”яненко М.В., представник, довіреність б/н від 21.06.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 185 963,54 грн. шкоди, 751,00 грн. витрат на оплату послуг експерта, 1 867,13 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Максбет”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

21.06.2006 р. між позивачем та Дігамом Антоном Георгійовичем укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, об’єктом страхування за яким є майнові інтереси Дігама А.Г., що не суперечать законодавству України та пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зазначеними у Полісі, а також додатковим обладнанням до них.

Згідно з умовами вищезазначеного договору Дігам А.Г. передав на страхування автомобіль марки „NISSAN TITAN CABKING” (державний реєстраційний номер АА 8057 ВК).

30.07.2006 р. по вул. Набережне шосе у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля марки „ВАЗ-2131” (державний номерний знак АА 2440 ВА) під керуванням водія Веременка О.М., та автомобіля марки „NISSAN TITAN CABKING” (державний реєстраційний номер АА 8057 ВК) під керуванням Кульги В.А.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 19.06.2007 р. винним у скоєнні вищезазначеної ДТП визнано Веременка Олександра Миколайовича, який керував автомобілем марки „ВАЗ-2131” (державний номерний знак АА 2440 ВА).

Згідно з довідкою Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у м. Києві власником автомобіля марки „ВАЗ-2131” (державний номерний знак АА 2440 ВА) є відповідача.

01.08.2006 р. Дігам А.Г. звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №1083 від 29.09.2006 р., складеного експертом –оцінювачем –Гастуляком Б.П. у присутності представників ТОВ „Максбет” та ЗАТ „СК „Добробут та Захист”, збитки, завдані власникові автомобіля марки „NISSAN TITAN CABKING” (державний реєстраційний номер АА 8057 ВК) складають 185 963,54 грн.

Позивачем на користь власника автомобіля марки „NISSAN TITAN CABKING” (державний реєстраційний номер АА 8057 ВК) –Дігама А.Г. було виплачене страхове відшкодування у розмірі 185 963,54 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами №177 від 03.10.2006р., №178 від 05.10.2006 р., №179 від 06.10.2006 р. та №181 від 07.10.2006 р. Крім того, позивачем були сплачені витрати за проведення експертного дослідження у сумі 751,00 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про страхування” страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як визначено статтею 27 Закону України „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічний зміст вищезазначеній статті містить стаття 993 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Вищезазначені норми чинного законодавства України свідчать про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги в межах фактичних затрат до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи ту обставину, що винним у ДТП, яка сталася 30.07.2006 р. у м. Києві по вул. Небержне шосе визнано водія Веременка О.М., який керував автомобілем марки „ВАЗ-2131” (державний номерний знак АА 2440 ВА), що належить відповідачеві, позивач правомірно звернувся до відповідача за відшкодуванням шкоди.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку це стосувалося позивача, який мав би довести наявність обставин, визначених статтями 66, 67 ГПК України. Такі докази позивачем не доведені та господарському суду не надані, а тому у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення зазначеної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Максбет” (інд. 04073, м. Київ, вул. Сиренька, 5, корпус 1, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Добробут та Захист” (інд. 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83-а, ) 186 714 (сто вісімдесят шість тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 54 коп. збитків, 1 867 (одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. 15 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішення законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко