ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2007р.                                                                                             Справа № 8/164

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтававтормет", вул.Пушкіна, 133, м.Полтава, 36014

до 1. Виконавчого комітету Полтавської міської ради, вул.Жовтнева, 36, м.Полтава,36000

2. Виконавчий комітет Київської районної ради м.Полтави, вул.М.Бірюзова, 1, м.Полтава, 36014

Співвідповідач: Колективне  підприємство "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", пров.Піонерський, 4, м.Полтава, 36000

про виділення приміщення в окремий цілісний комплекс

Суддя  Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача:  Кравченко Л.П., дор. № 993 від 25.09.06 р.

від відповідача: 1. не з"явився

2. Гладіліна Н.

від співвідповідача : Махіна М.В., дор. № 1130 від 26.03.07 р.

Суть спору:  розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Полтававтормет" до 1. Виконавчого комітету Полтавської міської ради; 2. Виконавчий комітет Київської районної ради м.Полтави   про виділення в окремий  цілісний майновий комплекс приміщення контори Відкритого акціонерного товариства "Полтававтормет" по вул.Пушкіна, 133 у м.Полтава.

Відповідачі відзив на позов не надали, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

У відповідності з свідоцтвом № 654 від27 жовтня 2000 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому, ВАТ "Полтаваавторем" на праві колективної власності належить приміщення контори у житловому будинку по вул.Пушкіна, 133 у м.Полтава. Це складає 7/100 частини житлового будинку загальною площею 344,4 кв.метра і в цілому складається з однієї будівлі.

У процесі використання не житлового приміщення за призначенням у позивача виникла  загальна потреба про виділення його в окремий цілісний майновий комплекс, без втрати цільового призначення.

Звернення позивача до відповідних інстанцій виконавчого комітету Полтавської міської ради не дали бажаних наслідків.

Так, управління житлово-комунального господарства своїм листом за № 0119/07/2173 від 19.10.2006 р. переадресувало вирішення цього питання до управління майном комунальної власності міста.

Управління з питань містобудування та архітектури своїм листом № 01-26-16/2234 від 03.11.2006 р. взагалі відмовило позивачу у позитивному вирішенні питання.

Управління майном комунальної власності міста своїм листом № 01-25-09/1665 від 08.12.2006 р. не заперечує проти виділу у натурі частки майна, що належить позивачу і в той же час не бере на себе відповідальність за вирішення спірного питання по суті.

Таким чином, позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та позитивного спірного питання.

Стаття 356 Цивільного кодексу України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожний із учасників спільної часткової власності вправі вимагати виділу своєї частки в натурі.

П.3 статі 358 Цивільного кодексу України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 361 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статі 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Придбані позивачем 7/100 частин нежитлові приміщення є окремими приміщеннями (подільними) у розумінні статті 183 Цивільного кодексу України, тобто їх можливо виділити в натурі без втрати їх цільового призначення.

Оскільки придбані позивачем промислові приміщення знаходяться окремо, то виділення частки із майна , що знаходиться в спільній частковій власності в натурі не порушує прав інших власників.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України  право  власності набувається на підставах, якщо не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, позивач є законним власником 7/100 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: вул.Пушкіна, 133 у м.Полтава, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає позивача власником 7/100 частин нежитлових приміщень, розташованих  з0а адресою: по вул.Пушкіна, 133 у м.Полтава..

Відповідно до вимог п.10 Додатку 1 до п.2.1 "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав  власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Мінюста від 07.02.2002 р. за № 7/5 (із змінами від 17.05.04р.) рішення суду є правовстановлюючим документом, на підставі якого провадиться реєстрація прав власності на об"єкти нерухомого майна.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 364 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Виділити в окремий цілісний майновий комплекс приміщення контори площею 344,4 кв.метра, що складає 7/100 частини житлового будинку, який розташований в м.Полтава по вул.Пушкіна, 133 і дійсно належить ВАТ "Полтававтормет" на праві колективної власності.

Суддя                                                Плеханова Л.Б.