ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/549

11.10.07

За позовом    товариства з обмеженою відповідальністю  «ЕКСІМГРУП»

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРА»

про                  стягнення 2 737, 73 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача                    Бай С.Є.- предст. за довір.,

від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРА»2 737, 73 грн. (1 903, 86 грн. основного боргу, 403, 14 грн. пені, 361, 73 грн. інфляційних нарахувань та 69, 00 грн. 3 % річних) у зв’язку з неналежним  виконанням умов Договору поставки №22-12-2 від 21.12.04.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.07 порушено провадження у справі          № 43/549 та призначено її розгляд  на 28.09.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи представник Відповідача в судове засідання не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва від 04.09.07 не виконав, у зв»язку з чим, розгляд справи було відкладено на 11.10.07.

02.10.07 від Позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого він просить стягнути з Відповідача 1 903, 86 грн. основного боргу, 283, 68 грн. інфляційних нарахувань, 83, 56 грн. 3 % річних та відмовляється від стягнення пені.

В судове засідання призначене на 11.10.07 представник Відповідач повторно не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.           № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.04 між товариством з обмеженою відповідальністю  «ЕКСІМГРУП»(далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАРА»(далі Відповідач) було укладено Договір поставки № 22-12-2 (далі Договір).

Відповідно п.1.1. Договору Позивач приймає на себе зобов’язання систематично поставляти і передавати у власність Відповідача вироби медичного призначення (далі Товар) згідно замовлення та специфікації, а Відповідач зобов’язується прийняти та оплатити Товар у порядку і на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п.5.3. Договору оплата за товар здійснюється Відповідачем з відстрочкою платежу шляхом перерахування на поточний рахунок Позивача грошових коштів впродовж 30 календарних днів з дати приймання Товару.

Відповідно до видаткових накладних (копії додані до матеріалів справи) Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 7 903, 86 грн.

Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, отриманий товар оплатив частково.

Відповідно до уточненого розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за Договором №22-12-2 від 21.12.04 складає 1 903, 86 грн. основного боргу, 283, 68 грн. інфляційних нарахувань та 83,56грн. 3 % річних.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 83,56грн. та інфляційних нарахувань в сумі 283,68грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за уточненим розрахунком Позивача.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРА» (03000, м. Київ,                вул. Героїв Севастополя, 36/1, , п/р 0062 в                          ВАТ «Кредитно-торговий банк»м. Києва, МФО 321723, або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМГРУП»(юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 53, , п/р 2611 в КОФ АКБ «Укрсоцбанк»м.Києва, МФО 321013)             1 903, 86 грн. основного боргу, 283, 68 грн. інфляційних нарахувань та 83, 56 грн. 3 % річних, 102, 00 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько