ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.07 р.                                                                               Справа № 9/243

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Єгоровій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „М-Стар”, м.Маріуполь

про стягнення 14 466грн.53коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Ніколаєв О.О. – довіреність б/н від 10.04.2007р. (представник);

від відповідача: Цвєтов Г.Н. – довіреність б/н від 09.10.2007р. (представник).

У судовому засіданні 10.10.2007р. о 14год.20хв. оголошена перерва до 15.10.2007р. о 15год.40хв. згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „М-Стар”, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 14 466грн.53коп., яка складається з основного боргу в розмірі 12 408грн.31коп., пені в розмірі 1 165грн.76коп., суми збільшення боргу внаслідок інфляції у розмірі 682грн.42коп. та 3% річних у розмірі 210грн.04коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №07ПП110 від 01.01.2007р., видаткові накладні №ХП-0000006 від 15.01.2007р., № ХП-0000007 від 15.01.2007р., рахунки-фактури №ХП-0000004 від 15.01.2007р., №ХП-0000005 від 15.01.2007р., довіреність серії ЯМА №8997839 від 15.01.2007р., банківську виписку №9 від 16.01.2007р.

10.10.2007р. через канцелярію господарського суду позивач надав доповнення до позовної заяви, відповідно до яких зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 13 300грн.77коп., яка складається з основного боргу в розмірі 12 408грн.31коп., суми збільшення боргу внаслідок інфляції у розмірі 682грн.42коп. та 3% річних у розмірі 210грн.04коп.

Відповідач надав відзив на позовну заяву б/н від 10.10.2007р., відповідно до якого позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що останнім отриманий товар був оплачений відповідно до чеків №0020 від 28.02.2007р., №0017 від 10.08.2007р. та №0018 від 10.08.2007р.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-15/2675 від 30.08.2007р Товариство з обмеженою відповідальністю „М-Стар”, м.Маріуполь станом на 30.08.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Суд розглядає зменшені позовні вимоги.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м.Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю „М-Стар”, м.Маріуполь був укладений правочин в усній формі, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язався поставити будівельні матеріали (скло), а покупець (відповідач) зобов`язався прийняти та оплатити цей товар.

Частина 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За приписом ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Крім того, ст.218 ЦК України встановлює, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини на підставі домовленості, у зв`язку з чим у сторін виникли взаємні права та обов`язки.

На виконання умов домовленості позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару, що підтверджується видатковою накладною №ХП-0000007 від 15.01.2007р та рахунком-фактурою №ХП-0000004 від 15.01.2007р. на суму 4 436грн.58коп., а також видатковою накладною. №ХП-0000006 від 15.01.2007р. та рахунком-фактурою №ХП-0000005 від 15.01.2007р. на суму 11 971грн.73коп. (копії накладних та рахунків наявні в матеріалах справи).

Відповідач прийняв зазначений товар, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на видаткових накладних та довіреності на придбання товарно-матеріальних цінностей серії ЯМА №897839 від 15.01.2007р. (копія довіреності додана до матеріалів справи).

Згідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, у рахунках-фактурах №ХП-0000004 від 15.01.2007р. та №ХП-0000005 від 15.01.2007р. зазначено, що рахунки дійсні к оплаті до 18.01.2007р.

На підставі зазначеного, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар до 18.01.2007р.

Відповідно до банківської виписки №9 від 16.01.2007р. відповідач перерахував на рахунок позивача суму в розмірі 4 000грн.00коп. (копія виписки наявна в матеріалах справи).

Таким чином, за твердженням позивача, загальна заборгованість відповідача за поставлений товар складає 12 408грн.31коп.

Згідно вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших  вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст.525 ЦК України).

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зобов`язання перед відповідачем виконав належним чином, здійснивши поставку товару, що підтверджується матеріалами справи. За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим з його боку виникла заборгованість в розмірі 12 408грн.31коп.

Як зазначено вище, відповідач заперечує проти позовних вимог та стверджує, що 28.02.2007р. ним була внесена сума залогу в розмірі 20 619грн.52коп., про що свідчить чек №0020 від 28.02.2007р., копія якого додана до матеріалів справи. Крім того, відповідач зазначає, що 10.08.2007р. останнім було оплачено готівкою скло на загальну суму 16 901грн.70коп., що підтверджується чеками №0017 від 10.08.2007р. та №0018 від 10.08.2007р. (копії чеків наявні в матеріалах справи).

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки зазначені чеки не свідчать про оплату матеріалів, поставлених позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю „М-Стар”. Посилання відповідача на кредитний договір також не приймаються судом в якості доказу оплати, оскільки договір укладений із фізичною особою.

15.10.2007р. позивач надав пояснення, відповідно до яких зазначає, що дійсно останнім були отримані кошти в розмірі 20 619грн.52коп. від фізичної особи на що був виданий фіксальний чек та здійснена поставка товару.

Крім того, відповідач посилається на те, що 13.07.2007р. та 01.10.2007р. між позивачем та відповідачем були проведені звірки розрахунків, що підтверджується відповідними актами, копії яких додані до матеріалів справи, згідно до яких заборгованості з боку відповідача не зазначено. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зазначені акти були підписані між Товариством з обмеженою відповідальністю „М-Стар” та Маріупольською філією Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”. Крім того, в актах відсутні відомості про видаткові накладні №ХП-0000006 від 15.01.2007р. на суму 11 971грн.73коп. та № ХП-0000007 від 15.01.2007р. на суму 4 436грн.58коп., які були підписані Головним підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не надано документів, підтверджуючих факт оплати за отриманий товар відповідно до видаткових накладних №ХП-0000006 від 15.01.2007р. та № ХП-0000007 від 15.01.2007р.

Інших доказів оплати відповідачем суду не представлено.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідачем не доведено суду факту перерахування на рахунок позивача заборгованості за поставлений товар в розмірі 12 408грн.31коп., суд робить висновок, що дана заборгованість не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 12 408грн.31коп. є обґрунтованими, доведеними належними чином та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, сума збільшення боргу внаслідок інфляції становить 682грн.42коп. (за період прострочення з січня 2007р. по серпень 2007р.) та сума 3% річних – 210грн.04коп. (за період прострочення з 19.01.2007р. по 13.08.2007р.).

Розглянувши розрахунок позивача, з огляду на наявність заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми збільшення боргу внаслідок інфляції в розмірі 682грн.42коп. та 3% річних. в розмірі 210грн.04коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.11, 202, 205, 206, 218, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн”, м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „М-Стар”, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 13 300грн.77коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 12 408грн.31коп., суми збільшення боргу внаслідок інфляції у розмірі 682грн.42коп. та 3% річних у розмірі 210грн.04коп. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „М-Стар” (за адресою: вул.Карла Лібкнехта, 117а, м.Маріуполь, 87528, р/р 5550 в МФ ПУМБ, МФО 335742, код ЄДРПОУ 18, ІПН 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Хілал Алюмініум Юкрейн” (за адресою: бул.Шевченко, 31, м.Донецьк, 83017, р/р 6000 у Дон. Обл. дир. ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 335076, , ІПН 31) суму основного боргу в розмірі 12 408грн.31коп., суму збільшення боргу внаслідок інфляції у розмірі 682грн.42коп. та 3% річних у розмірі 210грн.04коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 133грн.00коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 108грн.50коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У судовому засіданні 15.10.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя                                                                         Марченко О.А.

Текст рішення підписано 22.10.2007р.