ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

15.05.2007р.                                                                                          Справа №14/142

за позовом  Закритого акціонерного товариства "Миргородський елеватор", вул. Петрівська 15, м. Миргород, Полтавська область,37600

до  Миргородської державної сортодослідної станції,  с. Петрівці, Миргородський район, Полтавська область,37673

про  стягнення 67260,00 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Писанець Л.П., дор. №1 від 01.02.2007р.

від відповідача:  не з'явився (повідомлений належним чином)

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 67260,00 грн. – заборгованості за договором купівлі-продажу №2/68 (ГК) від 06.03.2006р., в тому числі: 30000,00 грн. - попередньої оплати, 30000,00 грн. - штрафу, 7620,00 грн. - пені.

Відповідач відзив на позов та  документи, витребувані ухвалами господарського суду Полтавської області від 19.03.2007р., 03.05.2007р. не подав, у судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 06.03.2006р. між Закритим акціонерним товариством "Миргородський елеватор", м. Миргород (далі - позивач) і Миргородською державною сортодослідною станцією, с. Петрівці (далі - відповідач) було укладено договір купівлі-продажу №2/68(ГК) , далі - договір, відповідно до умов якого відповідач (продавець) зобов'язувався  продати (поставити)  відповідно до п.1.1,1.2, 1.3, 1.4 договору товар - сою у кількості 30,0 тон по ціні 1000,00 грн. (з ПДВ) за тону на загальну суму 30000,00 грн. у заліковій вазі в перерахунку на якісні показники, які повинні відповідати вимогам ГОСТ (ДСТУ) - вологість не більше 12,0%, - сміттєва домішка не більше 2,0%, а позивач (покупець) прийняти та оплатити товар.

Згідно з пунктами 2.1,2.4 договору товар повинен бути поставлений позивачу до 15.10.2006р.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що товар може передаватися покупцю (позивачу) окремими партіями, але повний його обсяг, визначений договором, повинен бути поставлений у термін, визначений пунктом 2.1 договору (до 15.10.2006р.).

Крім того, відповідно до пункту 2.3 договору датою поставки вважається дата оформлення зерновим складом у місці постачання складського документа на ім'я покупця (позивача).

Згідно з пунктом 2.7 договору при поставці товару постачальник (відповідач) зобов'язується надати покупцю (позивачу): оригінал товарної накладної, виписаної у день поставки товару (датою оформлення складського документа на ім'я покупця), податкову накладну.

Зобов'язання покупця (позивача) по оплаті товару за договором згідно з пунктом 3.1 договору встановлена грошовими коштами  у формі передоплати.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 30000,00 грн. платіжним дорученням №283 від 06.03.2006р. (копія в матеріалах справи).

Але відповідач станом на 14.02.2007р. товар (сою в кількості 30 тон) позивачу не поставив, грошових коштів не повернув.

Заборгованість відповідача на суму 30000,00 грн. підтверджується актом звірки розрахунків станом на 14.02.2007р., складеним та підписаним сторонами у справі (копія в матеріалах справи).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у вчасність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 693 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.      Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання  має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до статей 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не  встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -  прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.      Кожна  із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником  або  виконання приймається  належним кредитором чи уповноваженою на це особою,  і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до  статті 546 ЦК України виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею  549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за порушення кінцевого терміну поставки товару, встановленого у п.2.1 договору, з продавця (відповідача) штраф у розмірі 100% від вартості не поставленого у зазначений строк товару.

Позивач нарахував відповідача 30000,00 грн. штрафу.

Крім того, пунктом 4.2 встановлено, що  за весь термін фактичного прострочення поставки товару продавець (відповідач) сплачує покупцю (позивачу) пеню у розмірі 0,2% від вартості не поставленого в обумовлений термін товару, за кожен день прострочення.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період із 16.10.2006р. по 14.02.2007р. на суму 7260,00 грн. (розрахунок у матеріалах справи).

Але враховуючи те, що відповідач є державною установою, яка фінансується із Держбюджету України, суд на підставі статі 83 (3) Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача до 10% від суми  заявленої позивачем, що складає 300,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази (в матеріалах справи), які дають підстави суду задовольнити їх частково та стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу - 30000,00  грн., пеню - 7260,00 грн., штраф - 300,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 672,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118,00 грн.

В частині  стягнення 29700,00 грн. – штрафу відмовити.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49,75,82,83(п.3),84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Відмовити в частині стягнення 29700,00 грн. - штрафу.

3. Стягнути  з Миргородської державної сортодослідної станції, 37673, Полтавська область, Миргородський район, с. Петрівці (р/р №0324 в УДК у Полтавській області МФО 831019 ) на користь Закритого акціонерного товариства "Миргородський елеватор", 37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Петрівська, 15 (р/р №8920 в Полтавській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк" МФО 331014 ) основну суму боргу - 30000,00  грн., пеню - 7260,00 грн., штраф - 300,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 672,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Іваницький О.Т.