АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.
Справа № 9/265-нА

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                      Філіпова Т.Л.
(Звільнена)

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Майора Г.І.

при
секретарі
Луцику С.В.,

за
участю представників сторін:

від
позивача:    ОСОБА_1, приватний
підприємець; ОСОБА_2, довіреність № б/н від 11.04.2006 року; ОСОБА_3,
довіреність № б/н від 01.02.2007 року,

від
відповідача: Петльов М.С., довіреність № 2164/9/10-2 від 27.01.2007 рок;
Мельник В.В., довіреність № 2165/9/10-2 від 27.01.2007 року,

розглянувши
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м.
Хмельницький

на
постанову господарського суду Хмельницької
області

від
"02" жовтня 2006 р. у справі № 9/265-нА (суддя Олійник Ю.П.)

за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

до
Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м. Хмельницький

про
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень              НОМЕР_1 від 01.11.2005 року,
НОМЕР_2 від 01.11.2005 року,     НОМЕР_3
від 01.11.2005 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Хмельницької області від 02.10.2006
року у справі № 9/265-нА задоволено позов Приватного  підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому: визнано протиправними та скасовано  податкові повідомлення-рішення НОМЕР_1 від
01.11.2005 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по збору за
забруднення навколишнього природного середовища в сумі 171,47 грн.; НОМЕР_2 від
01.11.2005 року   про визначення позивачу
податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 1776,00 грн.;   НОМЕР_3 від 01.11.2005 року про визначення
позивачу податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі
102864,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача          3,40 грн. відшкодування сплаченого
державного мита.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у м.
Хмельницькому  звернулася до суду з
апеляційною скаргою (а.с. 62-65, т. 3), в якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм
матеріального права та невідповідність висновків суду  обставинам справи. Зокрема, зазначає, що
висновок податкової інспекції про порушення приватним підприємцем         ст. 13 та ст. 14 розділу ІV Декрету кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" та Інструкції
"Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю", затвердженою наказам ГДПІ України від 21.04.1993 року № 12, є
правомірним. Вказує на те, що кошти, спрямовані позивачем в 2004 році на
розрахунковий рахунок, який був відкритий для здійснення підприємницької
діяльності, враховані як кошти, що приймають участь у підприємницькій
діяльності, а тому обґрунтовано віднесені до виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг).  Крім того,
звертає увагу суду на те, що при  проведенні
перевірки приватним підприємцем не  було
надано доказів, які б свідчили про перерахування коштів ВАТ
"Старо-костянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування"  чи внесення їх готівкою в касу підприємства,
а також не було документально підтверджено віднесення рекламних послуг, наданих
ТОВ "РІА", до своєї господарської діяльності як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги
апеляційної скарги.

Позивач у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу та
його представники в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнали,
вважають оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим
просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Зазначають, що загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий
дохід, різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Власні кошти, якими було поповнено власний розрахунковий рахунок, не
можуть для цілей оподаткування розцінюватися як дохід від продажу товарів
(надання послуг, виконання робіт). Крім того, зазначають, що позивачем було
правильно розраховано суму збору за забруднення навколишнього природного
середовища. Звертають увагу суду на те, що придбані в вересні 2004 року
цінності на суму 1153,33 грн. та в листопаді 2004 року на суму 31,20
використовувалися виключно для здійснення господарської діяльності, сума
сплаченого ПДВ на підставі пп. 7.4.1 Закону України "Про податок на
додану" була включені до податкового кредиту за наявності податкової
накладної, виписаної продавцем - платником
ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає  задоволенню з
наступних підстав.

Колегією суддів встановлено.

За результатами планової документальної перевірки дотримання вимог
чинного законодавства Приватним підприємцем ОСОБА_1  за період з 01.01.2004 року по 31.03.2005
року складено акт НОМЕР_4 від 12.10.2005 року (а.с. 10-23, т. 1).

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем:

-  ст. 13 та  ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про прибутковий податок з громадян", а саме: включено до складу
валових витрат витрати, які не підтверджені документально, що призвело до
заниження податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у 2004 році
на суму 102864,00 грн.;

- п. 7.4.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану
вартість", в результаті чого за період з 01.01.2004 року по 31.03.2005
року занижено чисту суму зобов'язань по ПДВ на 2063,00 грн., в тому числі за
січень 2004 року - 879,00 грн.;  вересень
2004 року - 1153,00 грн.; листопад 2004 року - 31,00 грн.;

- ст. 44 Закону України "Про охорону навколишнього природного
середовища",  Постанову Кабінету
Міністрів України № 303 від 01.03.1999 року "Про затвердження Порядку
встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору", внаслідок чого за період з 01.01.2004
року по 31.03.2005  року занижено
суму  збору на  1,47 грн.

В акті перевірки зазначено, що позивачем не включено до складу
валового доходу та не відображено в декларації про доходи за 2004 рік кошти у
сумі 744081,00 грн., які надійшли на розрахунковий рахунок як поповнення
рахунку без підтвердження джерела їх походження. Відхилення між сумами валового
доходу за даними декларації та даними перевірки - 744165,00 грн. Також
перевіркою встановлено розбіжності у сумах витрат, пов'язаних з одержанням
доходу (без податку на додану вартість) у 2004 році на суму  47099,51 грн. При цьому позивачем в
декларації про доходи задекларовано суму витрат у розмірі 513847,50 грн., а при
перевірці наданих первинних документів, які підтверджують витрати, встановлено
понесені витрати у розмірі 466747,99 грн.

Проведеною перевіркою встановлено факти включення до податкового
кредиту сум ПДВ по витратах, що не ввійшли до складу валових втрат. Зокрема, у
вересні 2004 року занижено чисту суму податкових зобов'язань по ПДВ на 1153,33
грн., в листопаді 2004 року - 31,20 грн. Зокрема, Відкритим акціонерним
товариством "Старокостянти-нівський завод ковальсько-пресового устаткування"
виписано позивачу податкову накладну НОМЕР_5 від 08.09.2004 року на суму
6920,00 грн., в тому числі ПДВ  -        1153,33 грн.; вказану суму ПДВ включено
до складу податкового і кредиту в
вересні  2004  року.
Проте   не   представлено   документальних   доказів,
які   свідчили   б про перерахування вказаному підприємству
коштів чи внесення їх готівкою у касу підприємства. В листопаді 2004 року
позивачем включено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 31,20 грн. згідно
податкової накладної від 10.11.2004 року                    НОМЕР_6 за надані
рекламно-інформаційні послуги "ТОВ "РІА". При перевірці
з'ясовано, що згідно з актами виконаних робіт здійснено замовлення на рекламу
про продаж кіоску на ринку, позивачем документально не підтверджено віднесення
вказаних послуг до своєї господарської діяльності як суб'єкта підприємницької
діяльності.

Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем за 2004 рік
занижено суми збору за забруднення навколишнього середовища з пересувних джерел
в сумі 1,47 грн. Причиною зазначеного стало зменшення обсягів фактично
використаного пального (бензин та дизельне пальне), в результаті спалення яких
утворюються забруднюючі речовини.

На підставі акту перевірки відповідачем 01.11.2005 року прийняті
оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- НОМЕР_3 (а.с. 50, т. 3), яким позивачу визначено податкове
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності, в сумі 102864,00 грн.;

- НОМЕР_2 (а.с. 49, т. 3), яким позивачу визначено податкове
зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 1776,00 грн., з яких 1184,00
грн. - основний платіж та 592,00 грн. - штрафні санкції;

- НОМЕР_1 (а.с. 48, т. 3), яким позивачу визначено суму збору за
забруднення навколишнього природного середовища з фізичних осіб у сумі 171,47
грн., з яких 1,47 грн. - основний  платіж
та 170,00 грн. -  штрафні санкції.

За результатами адміністративного оскарження податкові
повідомлення-рішення залишені без змін.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом, в якому
просить оскаржувані податкові повідомлення-рішення визнати протиправними та
скасувати.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського
суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,
з огляду на наступне.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року № 13-92 (з
відповідними змінами та доповненнями) передбачено, що оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом календарного року  від  здійснення
підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний  чистий доход, тобто
різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній  формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з  одержанням
доходів,  належать витрати, які
включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або  підлягають амортизації згідно з Законом
України  "Про оподаткування прибутку
підприємств".

Положеннями зазначеного Декрету встановлено, що оподаткуванню
підлягають доходи, одержані тільки від продажу товарів (надання послуг,
виконання робіт), а не кошти, що вносяться на розрахунковий рахунок.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що джерелом одержання
коштів на суму 55533,97 грн. були кошти згідно укладених позивачем договорів
позики на суму 441000,00 грн., чистий дохід від зайняття підприємницькою
діяльністю за 2000-2002 роки в розмірі 161533,97 грн. та обігові кошти, які
знімались з рахунку протягом 2003 року в розмірі 153000,00 грн.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи
доказами. Зокрема, договорами позики від 03.12.2004 року, 05.11.2004 року,
12.12.2004 року, 02.11.2004 року, 16.07.2004 року, 30.06.2004 року, до кожного
з яких складалися  акти
приймання-передачі; виписками Промінвестбанку від 24.01.2003 року 06.02.2003
року, 02.03.2003 року, 26.03.2003 року, 23.05.2003 року, 08.04.2003 року з відповідними
платіжними дорученнями, витягом з книги обліку доходів і видатків за 2001
рік;  деклараціями про доходи за
2000-2001 роки та меморіальними ордерами.

Крім того, позивачем надано в матеріали справи докази, які
підтверджують наявність у нього за період, що перевірявся, витрат, які не враховані
перевіркою. Зокрема, докази, що підтверджують витрати на придбання товарів
(робіт, послуг), пов'язаних з одержанням валового доходу в 2004 році на суму
13747,84 грн.; витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів у межах 10%
сукупної балансової вартості груп основних фондів на початок звітного періоду в
сумі 32654,10 грн.; витрати на ремонт обладнання верстатів на суму 697,06 грн.
(платіжні доручення, акти використання
матеріалів, накладні).

Відповідно до  пп. 7.4.1 п.
7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в
редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит
звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року
валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, придбана позивачем продукція у
вересні 2004 року на суму 6920,00 грн. (ПДВ - 1153,33 грн. ) та в листопаді
2004 року на суму  156,02 грн. (ПДВ-
31.20 грн.)  використовувалася для
здійснення власної господарської діяльності і відповідно суми сплаченого ПДВ
були правомірно включені до податкового кредиту.

В вересні 2004 року продукція придбавалася у ВАТ
"СЗКПУ", а саме:  лоток
приймальний (рахунок НОМЕР_7 від 09.09.2004 року, платіжне доручення № 226 від
10.09.2004 року (а.с. 37, т. 3), податкова накладна НОМЕР_5 від 08.09.2004 року
(а.с. 38, т. 3), накладна № 131 від 08.09.2004 року (а.с. 39, т. 3). В
подальшому, придбаний лоток був реалізований
позивачем ДП НТЦ "Експловелд"
(а.с. 43-45, т. 3).

Крім того, позивачу надавались рекламні послуги ТОВ
"РІА", що підтверджується актом здачі-приймання робіт НОМЕР_8 від
30.11.2004 року, податковою накладною НОМЕР_6 від 10.11.04 2004 року та
платіжним дорученням НОМЕР_9 від 10.11.2004 року (а.с. 40-42, т. 3).

За таких обставин, судова колегія вважає, що позивачем правомірно
включені суми ПДВ в розмірі 1153,33 грн. та 31,20 грн. до складу податкового
кредиту та  погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що податкове повідомлення-рішення  НОМЕР_2, яким позивачу визначено податкове
зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1776,00 грн., є
протиправним  та підлягає скасуванню.

Підпунктом 6.2 п. 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати
збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої Наказом
Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки
України та ДПА України № 162/379 від 19.07.1999 року, зареєстрованої в
Міністерстві     юстиції України
09.08.1999 року за № 544/3837, передбачено, що суми збору, який справляється за
викиди пересувними джерелами забруднення, обчислюються платниками самостійно
щокварталу наростаючим підсумком з початку року, виходячи з кількості фактично
використаного пального та його виду, на підставі нормативів збору за ці викиди
і визначених за місцем податкової реєстрації платників коригуючих коефіцієнтів.

Як вбачається з матеріалів справи, кількість використаного
позивачем пального (бензину та дизельного пального) в тоннах за 2004 рік
складає 1044 тонн. Норматив збору за тонну
пального (бензину га дизельного пального) у гривнях - 4,5; коригуючий
коефіцієнт, який враховує чисельність жителів населеного пункту - 1,35;
коригуючий коефіцієнт, який враховує народногосподарське значення населеного
пункту - 1,25.

Таким чином, судова колегія вважає, що позивачем правильно
обраховано суму збору за забруднення навколишнього природного середовища в
розмірі 7,93 грн. та відображено цю суму в Розрахунку збору за забруднення
навколишнього природного середовища.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позову Приватного
підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень НОМЕР_1
від 01.11.2005 року, НОМЕР_2 від 01.11.2005 року,  НОМЕР_3 від 01.11.2005 року.

Доводи Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому  спростовуються вищевикладеним, матеріалами
справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду
Хмельницької  області від 02.10.2006
року  у справі № 9/265-нА  є законною, обґрунтованою, відповідає
матеріалам справи та чинному законодавству, підстав  для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 02
жовтня2006 року у справі № 9/265-нА залишити без змін, а апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м. Хмельницький - без
задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу Житомирського апеляційного
господарського суду подається протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.

3. Справу № 9/265-нА повернути до господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий
суддя
Філіпова Т.Л.
(Звільнена)

судді:

Горшкова Н.Ф.

Майор Г.І.

Віддрук:
3 прим.:

1
- до справи,

2
- відповідачу,

3
- в наряд