ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/380

13.12.07

За позовом  Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до                  Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача    1) Державне підприємство «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння»(далі –третя особа-1)

2) Міністерство промислової політики України (далі –третя особа-2)

про                розірвання договору та виселення

суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача            Конта М.П.–представник за довіреністю № 39 від 01.06.07.

Від відповідача        не з’явився

Від третьої особи-1  не з’явився

Від третьої особи-2  Монастирук Ю.А. –представник за довіреністю № 20/5-4-374 від 29.08.07.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача    - Державне підприємство «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння»про:

- розірвання Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності  № 421 від 19.07.02., укладений між позивачем та відповідачем;

- зобов’язання відповідача звільнити державне нерухоме майно площею 486,00 кв. м, розміщеного за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 49/2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач відмовився від підписання додаткової угоди до Договору оренди спірного майна щодо збільшення розміру орендної плати за орендоване приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.07. порушено провадження у справі № 30/380, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у розгляді справи № 30/380 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння»,  розгляд справи було призначено на 01.11.07. о 15-45.

В судовому засіданні 01.11.07. представником позивача було надано суду письмові доповнення до позову, відповідно до яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву зазначає, що відповідно до п. 30 ст. 6 Закону України «Про управління об’єктами державної власності»уповноважені органи управління надають орендодавцям об’єктів державної власності згоду на оренду державного майна  і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого май          на та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Позивач зазначає, що в даному випадку дозвіл Міністерством промислової політики України було відкликано, тобто відповідно згода органу, уповноваженого управляти майном на передачу в оренду спірних приміщень відсутня.

Представник відповідача в судове засідання 01.11.07. не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 01.11.07. представником позивача було подано клопотання про залучення на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України до участі у розгляді справи № 30/380 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Міністерство промислової політики України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.07. на підстав ст. 27 Господарського процесуального кодексу України було залучено до участі у розгляді справи № 30/380 в якості третьої ооби-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство промислової політики України; розгляд справи було відкладено на 22.11.07. о 15-15.

В судовому засіданні 22.11.07. представником відповідача було надано заперечення на позовну заяву, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7»позов не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю, та зазначає, що ним сплачено всі передбачені договором оренди кошти за користування орендованим приміщення, а тому розірвання спірного договору в зв’язку з несплатою орендних платежів є необґрунтованим.

Представники третіх осіб в судове засідання 22.11.07. не з’явились, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 01.11.07. у справі № 30/380 не виконали, але представником Міністерства промислової політики України через канцелярію суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з тим, що на адресу зазначеної особи позовна заява на надходила.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.07. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено розгляд справи на 13.12.07. о 14-30.

В судовому засіданні 13.12.07. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи-1 в судове засідання 13.12.07. не з’явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників позивача та третьої особи-2 було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста,  -

ВСТАНОВИВ:

19.07.02. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7»(Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 421 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Орендодавець передав Орендарю в строкове платне користування  державне нерухоме майно, площею 486,00 кв. м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 49/2, та знаходиться на балансі Казенного підприємства «Науково-технічний центр артелерійсько-стрілецького озброєння».

У відповідності до п. 3.1 Договору, сторонами було погоджено, що розмір орендної плати за цим Договором становить 1 028,36 грн., нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п. 10.1 Договору встановлено строк його дії з 19.07.02. по 19.07.05.

Як вбачається з матеріалів справи, Додатковою угодою № 1 від 29.11.02. до Договору сторонами було встановлено строк дії цього Договору до 19.07.12.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

На підставі зазначеної вище норми закону, позивач вказує на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до балансоутримувача спірного майна з проханням сприяти підписанню відповідачем додаткової угоди до Договору оренди  з врахуванням змін орендних ставок.

Листом  № 178 від 22.03.07. ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння»повідомило, що ним були підготовлені  і передані Орендарю для оформлення з Орендодавцем  додаткова угода № 2 до Договору про внесення змін до Договору оренди та зміни до розрахунку орендної плати за перший  місяць оренди –січень 2007 року.

Але, як зазначає третя особа-1, ТОВ «Салон моди «Майстер-7»відмовилось від перерахунку орендної плати та підписання додаткової угоди до Договору оренди.

За таких обставин, позивач зазначає, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства відмовляється підписувати додатково угоду до Договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати, в зв’язку з чим, просить суд розірвати спірний договір та виселити відповідача із займаного ним нежилого орендованого ним приміщення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1. ст. 759 Цивільного  кодексу України встановлено, що за договором оренди наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 283 ч. Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

У відповідності до ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець  має  право відмовитися від договору найму і вимагати  повернення  речі,  якщо  наймач  не  вносить  плату   за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

- наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

- наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

- наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

- наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Судом встановлено, що єдиною підставою на яку посилається Орендодавець спірного майна (позивач) як підставу для розірвання Договору, є непогодження відповідача підписувати додаткової угоди до Договору, але у відповідності до вимог ст. 783 Цивільного кодексу України зазначена підстава не може бути підставою для розірвання спірного Договору, оскільки даною нормою встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких можливо розірвати договір оренди на вимогу наймодавця.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника відповідача, які не спростовані позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7» користується спірним майном та сплачує орендну плату за нього у відповідності до вимог Договору.

У відповідності до п. 10.2 Договору сторонами було погоджено, що умови цього Договору зберігають силу протягом всього терміну дії Договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині  зобов’язань Орендаря, щодо орендної плати –до виконання зобов’язань.

Таким чином, судом встановлено, що відмовившись від підписання додаткової угоди до договору, відповідач жодним чином не порушив умови Договору, що б могли бути  підставою для розірвання Договору оренди № 421 від 19.07.02.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства та організації мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи –позивача у справі.

Аналогічна позиція викладена у Роз’ясненні Вищого господарського суду України № 02-5/111 від 12.03.99., згідно якого крім контрагентів за договором, прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

Позивачем належними засобами доказування не доведено суду порушення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон моди «Майстер-7»законних та охоронюваних інтересів Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

З огляду на недоведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 32, 33, 43, 44, 82-85 Господарського кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву  відмовити повністю.

2.          Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого у відповідності до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 19.12.07.