ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/220

24.10.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком"

до                     Закритого акціонерного товариства „Персональні міські комунікації”

про                    стягнення 754781,10 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Гудзевата Н.М. –предст. (дов.№181 від 06.11.2006р.);

Від відповідача: Білан Р.О. - предст. (дов. №б/н від 24.09.2007р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 681 289,92 грн. основного боргу з урахуванням пені, 42 901,41 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 30 589,77 грн., а також витрат по сплаті державного мита у розмірі 7547,81 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2007р. порушено провадження в справі № 47/220 та призначено її до розгляду 26.09.2007р.

26.09.2007р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи було відкладено та призначено на 10.10.2007р., а 10.10.2007р. на 18.10.2007р. При цьому, сторони надали суду клопотання про продовження строку розгляду спору у справі №47/220 на більш тривалий термін, ніж встановлено ч.1 ст.69 ГПК України. Суд, розглянувши вищезазначене клопотання сторін його задовільнив та продовжив строк розгляду спору у справі №47/220 на більш тривалий термін, ніж встановлено ч.1 ст.69 ГПК України

18.10.2007р. розгляд справи №47/220 було перенесено на 24.10.2007р.

В судовому засіданні 24.10.2007р. представник позивача уточнив заявлені позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 401 289,92 грн. основного боргу (у зв”язку з частковою оплатою відповідачем суми основного боргу), 42 901,41 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 30 589,77 грн., 7 547,81 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача в судове засідання 24.10.2007р. з”явився, відзиву на позов не надав, проти стягнення суми основного боргу не заперечував, однак проти стягнення 3% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції заперечив.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Українсько –Американсько-Голландсько-Німецьким Закритим акціонерним товариством „Утел”, яке було реорганізовано у дочірнє підприємство”Утел” ВАТ „Укртелеком”, що підтверджується статутом останнього, який затверджений рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ „Укртелеком” - протокол №3 від 16.04.2004р., та правонаступником якого в свою чергу є Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком”, що пітверджується передавальним актом, який затверджено рішенням Правління ВАТ „Укртелеком” - протокол №30 від 29.07.2005р. та Закритим акціонерним товариством „Персональні міські комунікації”, було укладено договір №РО/45-152 від 11.06.1998р. про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв”язку, згідно умов якого позивач зобов”язався надавати абонентам відповідача послуги міжміського та міжнародного телефонного зв”язку через автоматичну міжміську телефонну станцію EWSD в м. Києві, що належать „Утел”, а відповідач зобов”язався проводити з „Утел” розрахунки за надані послуги міжміського та міжнародного телефонного зв”язку в порядку, перебаченому цим договором.

Пунктом 3.6. вказаного договору передбачено, що до 10 числа кожного місяця „Утел” виставляє відповідачу рахунок на оплату послуг міжміського та міжнародного телефонного зв”язку, наданих протягом попереднього місяця.

Згідно п.п. 2.2.4., 3.7 цього ж договору відповідач зобов”язався проводити сплату рахунків, виставлених „Утел” за звітний місяць, протягом 20 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 від 30.01.2004р. п.3.7. договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. було викладено в наступній редакції: відповідач проводить повну оплату рахунку, виставленого „Утел” за звітний місяць, не пізніше останнього дня місяця наступного за звітним.

Пунктом 4.1. договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. передбачено, що за порушення строків проведення розрахунків, які передбачені в п.3.7. даного договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №3 від 30.01.2004р. п.4.1. договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. було викладено в наступній редакції: за порушення строків проведення розрахунків, які передбачені в п.3.7. цього договору, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

На підставі укладеного між сторонами договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв”язку позивачем було надано відповідачу відповідні послуги, у зв”язку з чим надіслано відповідачу для оплати наступні рахунки (належним чином засвідчені копіі яких знаходяться в матеріалах справи та досліджені судом в судовому засіданні):

№09-09012-202926 від 30.09.2005р. за період з 01.09.2005р. по 30.09.2005р. на суму 864 717 грн.;

№09-09012-203315 від 31.10.2005р. за період з 01.10.2005р. по 31.10.2005р. на суму 908 259,72 грн.;

№09-09012-203769 від 30.11.2005р. за період з 01.11.2005р. по 30.11.2005р. на суму 967 636,45 грн.;

№09-09012-204121 від 31.12.2005р. за період з 01.12.2005р. по 31.12.2005р. на суму 1 011 007,89 грн.;

№09-09012-204486 від 31.01.2006р. за період з 01.01.2006р. по 31.01.2006р. на суму 1 038 493,31 грн.;

№09-09012-204761 від 28.02.2006р. за період з 01.02.2006р. по 28.02.2006р. на суму 1 013 910,26 грн.;

№09-09012-205228 від 31.03.2006р. за період з 01.03.2006р. по 31.03.2006р. на суму 982 847,76 грн.;

№09-09012-205504 від 30.04.2006р. за період з 01.04.2006р. по 30.04.2006р. на суму 987 172 грн.;

№09-09012-206003 від 31.05.2006р. за період з 01.05.2006р. по 31.05.2006р. на суму 719 205,98 грн.;

№09-09012-206360 від 30.06.2006р. за період з 01.06.2006р. по 30.06.2006р. на суму 714 887,71 грн.;

№09-09012-206857 від 31.07.2006р. за період з 01.07.2006р. по 31.07.2006р. на суму 709 339,44 грн. При цьому, в цих рахунках вказані часткові оплати відповідачем наданих позивачем послуг.

Вищезазначені рахунки були належним чином направлені на адресу відповідача, про що свідчать відповідні реєстри відправлення рекомендованої кореспонденції ВАТ „Укртелеком”, копії яких долучені до матеріалів справи та оглянуті судом.

Також, між сторонами було проведено взаємозалік по договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. на загальну суму 18 049,55 грн., що підтверджується протоколом проведення розрахунків між ВАТ „Укртелеком” та ЗАТ „Персональні міські комунікації” від 31.05.2007р.

Після останнього рахунку наданого позивачем, а саме №09-09012-206857 від 31.07.2006р. за період з 01.07.2006р. по 31.07.2006р. на суму 709 339,44 грн. відповідачем було сплачено позивачу: 28.07.2007р. - 15 633,73 грн. (виписка банку від 28.07.2007р.), 30.03.2007р. - 10 000 грн. (журнал реєстрації платежей позивача), 16.08.2007р. - 20 000 грн. (журнал реєстрації платежей позивача), 08.10.2007р. –260 000 грн. (журнал реєстрації платежей позивача).

16.10.2007р. між сторонами було складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків по договору №РО/45-152 від 11.06.1998р., у відповідності до якого погоджена сторонами сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням пені (п.4.1. цього ж договору та п.2 додаткової угоди №3 від 30.01.2004р.) станом на 16.10.2007р. склала 401 289,92 грн.

Вказану суму основного боргу станом на день розгляду справи відповідно до заяви уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача. Відповідач проти стягнення вищевказаної суми не заперечив.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

В статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про телекомунікації" обов'язком споживачів телекомунікаційних послуг є виконання умов договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Положеннями ст.36 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Також, цією ж статтею визначено умови надання телекомунікаційних послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання  телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 68 Закону України "Про телекомунікації" закріплено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач –Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” умови договору №РО/45-152 від 11.06.1998р. виконав, а відповідач –Закрите акціонерне товариство „Персональні міські комунікації”, –свої обов’язки за зазначеним договором по оплаті наданих йому позивачем послуг міжміського та міжнародного телефонного зв”язку –не виконав у повному обсязі. На даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 401 289,92 грн., яка ним не погашена, і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. А тому суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості з урахуванням пені за надання послуг за договором №РО/45-152 від 11.06.1998р. в розмірі 401 289,92 грн. законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 42 901,41 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 30 589,77 грн.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання та визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд врахувавши, що відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті наданих за договором №РО/45-152 від 11.06.1998р. послуг, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по оплаті наданих послуг у розмірі 681 289,92 грн., яка на даний час відповідачем погашена частково та складає 401 289,92 грн., а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові і з яким погоджується суд, сума витрат з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення складає 42 901,41 грн., а сума 3% річних складає 30 589,77 грн. і підлягають стягненню з відповідача.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 - 85 господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Персональні міські комунікації” (, юридична адреса: 01033 м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8, фактична адреса: 03049, м. Київ, пр.Повітрофлотський, 14/17, р/р №19 в АБ „Старокиївський банк” м.Києва, МФО 321477), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (, місцезнаходження: 01030, м. Київ, булв. Т.Шевченка, 18, р/р 2600257 ВАТ “Райффайзен банк Аваль” м.Києва, МФО 300335) 401 289 (чотириста одна тисяча двісті вісімдесят дев”ять) грн. 92 коп. боргу, 42 901 (сорок дві тисячі дев”ятсот одна) грн. 41 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 30 589 (тридцять тисяч п”ятсот вісімдесят дев”ять) грн. 77 коп., а також 7 547 (сім тисяч п”ятсот сорок сім) грн. 81 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                          С.Р.Станік