РІШЕННЯ

"20" грудня 2007 р.
Справа № 11/263-4845

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: Комунального підприємства "Тернопільводоканал" вул. Танцорова,7, м.Тернопіль.

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "Ірина" вул. Шевченка,12а, смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області.

Позивача: Клочак І.З. –начальник юридичного відділу.

Відповідача:

Суть справи: Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Ірина", вул. Шевченка, 12а, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області про стягнення 582 грн. 85 коп., із них 450 грн. 00 коп. заборгованості, 11 грн. 24 коп., що складає 3% річних, 50 грн. 40 коп. інфляційних нарахувань та 71 грн. 21 коп. пені.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у справі, завірене підписом представника відповідача, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз’яснено права та обов’язки сторін, передбачені ст. ст. 22, 81-1 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне:

15 березня 2006 р. між комунальним підприємством „Тернопільводоканал”, м. Тернопіль та СФГ „Ірина”, смт. Велика Березовиця Тернопільського району був укладений договір про спільну діяльність з виконання робіт по вивезенню мулу (далі Договір).

Відповідно до п.1 Договору сторони взяли на себе зобов’язання здійснювати спільну діяльність по вивезенню сирого осаду з мулових карт очисних споруд КП „Тернопільводоканал”, що розташовані по вул. С. Будного,4 в м. Тернополі. Згідно п.4,5 Договору КП „Тернопільводоканал” (далі Сторона-1) здійснює вивезення сирого осаду з мулових карт власним автотранспортом, а СФГ „Ірина” (далі Сторона-2) частково відшкодовує Стороні-1 вартість витрат на паливні матеріали, затрачені на вивезення мулу, в розмірі 10 грн. за одну ходку автомашини марки КАМАЗ, по рейсу мулові карти –земельна ділянка Сторони-2 –мулові карти. Відповідно до п.7 Договору Сторона-2 відшкодовує вартість витрат на паливні матеріали Стороні-1 протягом п’яти днів з дати підписання акту виконаних робіт та отримання виставленого до оплати рахунку, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Сторони-1.

На підставі акту прийому-здачі виконаних робіт від 10.05.2006 року позивач виставив для оплати відповідачу рахунок на суму 2 950 грн. Відповідач свої зобов’язання по Договору виконав частково і провів оплату згідно рахунку в сумі 2 500 грн.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 450 грн. 00 коп., що підтверджується актом прийому-здачі виконаних робіт від 10.05.2006 року, рахунком №1 від 10.05.2006 року, платіжним дорученням №51 від 26.01.2007 року на суму 2 500 грн. та іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 50 грн. 40 коп. збитків завданих інфляційними процесами, а також 11 грн. 24 коп. –3% річних, що підтверджується обґрунтованими розрахунками.

Крім того позивач нарахував відповідачу 71,21 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22 листопада 1996 року N543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору про спільну діяльність з виконання робіт по вивезенню мулу, сторонами не було узгоджено розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги КП „Тернопільводоканал” в частині стягнення 71,21 грн. пені не обґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги комунального підприємства "Тернопільводоканал" вул. Танцорова,7, м.Тернопіль в частині стягнення 450 грн. основного боргу, 50,40 грн. –збитків завданих інфляційними процесами, 11,24 грн. 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33,43,47,49,75,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Ірина" вул. Шевченка, 12а, смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області; ідентифікаційний код 14048571 на користь Комунального підприємства "Тернопільводоканал" вул. Танцорова, 7, м.Тернопіль; ідентифікаційний код 03353845 –450 грн. 00 коп. заборгованості; 50 грн. 40 коп. інфляційних нарахувань, 11 грн. 24 коп. що складає 3% річних; 89 грн. 54 коп. в повернення сплаченого державного мита та 103 грн. 58 коп. в повернення витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. В решті частині позову відмовити.

4. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання ) через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          А.М. Сидорук