ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.                                                          Справа №  9/106-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарях                                                           ,                 та Швидченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мурга Т.Л., довіреність №2229/06-25/06 від 24.12.2007 року,

Бухтяк С.М., довіреність №2228/06-25/06 від 24.12.2007 року,

Бондаренко В.М., довіреність від 20.11.2007 року - приймала участь в

судовому засіданні 20.11.2007 року,

від відповідача:   Радзієвський А.М., довіреність №23/04-07 від 23.04.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області, м.Бар Вінницької області

на постанову господарського суду Вінницької області

від "12" січня 2007 р. у справі №  9/106-06 (суддя Балтак О.О.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області, м.Бар Вінницької області

до Відкритого акціонерного товариства "Барський машинобудівний завод", м.Бар Вінницької області

про стягнення 58567,26грн.,

з перервою в засіданні суду з 20.11.2007р.по 25.12.2007р. згідно ст.150 КАС України

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2006р. Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області подало до господарського суду Вінницької області позов про стягнення з ВАТ "Барський машинобудівний завод"  заборгованості по збору на обов’язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 58567,26 грн.

З позовної заяви вбачається, що фактично позов пред'явлений про стягнення витрат на виплату та доставку  пенсій, призначених за віком на пільгових умовах.

Постановою господарського суду Вінницької області відмовлено позивачу в задоволенні позову.

При цьому місцевий господарський суд посилається, що на страхувальників, до числа яких належить і відповідач, покладено обов'язок по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б-з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" за Списком №1 та Списком №2, в порядку, визначеному Законом України № 1058-ІV ”Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, а пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону № 1788-ХІІ, відшкодуванню не підлягають. Оскільки серед працівників, які мали право на пільгову пенсію, значна кількість повний чи пропорційний стаж роботи із  шкідливими і важкими умовами заробила до 01.01.1992р., тобто до вступу Закону №1788-ХІІ в силу, тому пенсії їм мали призначатися по ст.100  Закону      № 1788-ХІІ. Крім цього, суд посилається, що позивач своїми листами від 08.08.03р. за № 04/1854 та № 04/3010 від 13.10.2003р. визнавав факт зайво нарахованих фактичних витрат по пільгових пенсіях відповідно в сумі 54230,23 грн. та 30000 грн., на постанову господарського суду Вінницької області від 15.02.06р. у справі № 15/61-06, яка змінена постановою   Житомирського апеляційного господарського суду від 18.05.06р. лише в частині стягнення судового збору, а в іншій частині залишеній без змін, якою визнано нечинним та скасовано рішення Пенсійного фонду України, про залишення без розгляду скарги відповідача про припинення нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст.13  Закону України №1788-ХІІ по Списку №1 в процедурі адміністративного оскарження. Місцевий господарський суд також вважає, що органом стягнення зазначеної заборгованості є податковий орган, крім цього, позивачем пропущений річний строк звернення до суду відповідно до ч.2 ст.99 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі та додаткових обгрунтуваннях зазначає, що особам, які до і після 01.01.1992р. (введення в дію ЗУ "Про пенсійне забезпечення") працювали на роботах, передбачених Списком №2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", про що вказується в роз'ясненні Пенсійного фонду України від 21.05.2003р. № 04/3846.

Особами, які працювали на роботах, що давали право на пільги після 1992р., додатково подається виписка із наказу про проведення атестації робочих місць та перелік професій і посад, робочі місця яких проатестовано. Барським машинобудівним заводом були подані відповідні довідки на Грибика Л.А., Кащенка О.К., Семенчука В.П., Таєнчука І.П., Дороша Б.В., Пастух О.І., Кухарчук О.П., Стахову Л.В., Новаківську Є.М., Обмоклу О.І., Ворошилович Л.П., Войткову Л.Д., Євстратову К.А., Мізерного В.Г., Камінського В.М., Журавля А.Ю.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992р. № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" згідно наказу від 20.02.1997р. № 38 "Про усунення порушень, виявлених перевіркою Державної експертизи умов праці, результатів атестації робочих місць за умовами праці" на підприємстві проведена атестація робочих місць. Згідно додатку до наказу № 38 робочі місця, на яких працювали вищезазначені особи проатестовані.

Пенсійні справи на вимогу головного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, яке проводило розгляд скарги голови правління ВАТ "Барський машинобудівний завод", направлялися для проведення контролю правильності призначення пенсій по ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зауважень про невірне призначення пенсій по ст.13 Закону немає.

Висновок державної експертизи умов праці Вінницької області про невірне застосування ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на яке посилається відповідач, суперечить роз'ясненню Пенсійного фонду України від 21.05.2003р.                   № 04/3846, в якому зазначено, що:

"особі, яка до і після 01.01.1992р. працювала на роботах, передбачених           Списком №2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач проти апеляційної скарги надав письмові заперечення (т.2,          а.с.112-116, т.3, а.с. 215-216, т.4, а.с.46-48). Вважає, що  в ході розгляду справи господарським судом Вінницької області в належній мірі були з'ясовані  обставини справи, правильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Зазначає, що пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону України                 №1788-ХІІ,  відшкодуванню не підлягають, серед працівників підприємства, які мали право на пільгову пенсію, значна кількість, повний чи пропорційний стаж роботи із  шкідливими і важкими умовами праці заробила до 01.01.1992р., тобто до вступу Закону №1788-ХІІ в силу, тому пенсії їм мали призначатися по ст.100  зазначеного Закону.

Відповідно до висновків Державної експертизи умов праці та з питань охорони праці Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації громадянам  Грибику Л.А., Стаховій Л.В., Кухарчук О.П., Дорошу Б.В., Кащенку О.К., Семенчуку В.П., Пастух О.І., Патерлевич С.Б.,  Євстратовій К.А., Таєнчуку І.П. слід було призначити пільгові пенсії по статті 100  Закону №1788-ХІІ, а стосовно громадян Мізерного В.Г., Стащенко М.М.,   Ворошилович Л.П. вбачається необхідність призначення пенсії на загальних підставах після досягнення встановленого пенсійного віку.

Відповідач також посилається на постанову господарського суду Вінницької області від 15.02.06р. у справі № 15/61-06, якою визнано нечинним та скасовано рішення Пенсійного фонду України, яким було залишено без розгляду скаргу відповідача про припинення нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Ця постанова  у вказаній частині була залишена без змін постановою   Житомирського апеляційного господарського суду від 18.05.06р.

Вважає, що відповідно до положення п.п.5.2.2. п.5.2 ст.5 Закону України №2181-ІІІ вимоги, викладені у скарзі, слід вважати повністю задоволеними. Зазначає, що необхідно застосувати пропорційний розподіл пільгового стажу роботи, а відтак пільгових пенсій в залежності від періоду роботи (до чи після 1992 року - вступу Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ в силу), крім того, маються розбіжності в сумах пенсій згідно протоколів про призначення пільгових пенсій та в наданих позивачем розрахунках.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався та оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю надання сторонами додаткових доказів.

В судовому засіданні 25.12.2007р. позивач заявив про зміну вимог по апеляційній скарзі, оскільки було здійснено перерахунки та знято з нарахування суми пільгових пенсій, сплачених Луцкову С.Д. - 480,74грн., Дорошу Б.В. - 148,18грн., Кащенку О.К. - 87,17грн., а отже загальна заборгованість складає 57851,17грн. (58567,26-480,74-148,18-87,17 грн.).

Представником відповідача в судовому засіданні 25.12.2007р. були заявлено клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви, а після відхилення цього клопотання заявлено ще клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України до розгляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку справи № 15/61-06 та до вирішення Вінницьким окружним адміністративним судом справи за позовною заявою № 3138 від 06.12.2007р..

Всі три клопотання (по мірі їх оголошення представником відповідача) були розглянуті колегією суддів і по ним в нарадчій кімнаті постановлені ухвали, які викладені окремим документом (три ухвали) та оголошені в цьому ж судовому засіданні.

Зазначеними ухвалами в задоволенні клопотань відповідача про оголошення перерви та зупинення провадження у справі відмовлено, після чого продовжений розгляд апеляційної скарги (ухвали у справі).

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав (із змінами стягуваної суми), просив оскаржувану постанову місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову постанову, якою стягнути з відповідача заборгованість по виплаті та доставці пільгових пенсій в сумі 57851,17 грн.

Представник відповідача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову господарського суду Вінницької області залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга (враховуючи уточнення стосовно спірної суми) підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та результатами атестації робочих місць здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено відшкодування підприємствами та організаціями витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з коштів, призначених на оплату праці.

Згідно з пунктом 6.1 глави 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. № 21-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.04 №64/8663, підприємства відшкодовують витрати ПФУ на виплату та доставку пільгової пенсії, призначених на пільгових умовах, в таких розмірах:

- 100   відсотків   фактичних   витрат   на   виплату   та   доставку   пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

- 20   відсотків   фактичних   витрат   на   виплату   і   доставку   пенсій застрахованим особам, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включно особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників  за  списком  робіт  і  професій,  затвердженим КМУ,  які призначені та/або виплачені у 2004 році;

- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

- 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

Відповідно до пункту 6.4 глави 6 Інструкції органи пенсійного фонду щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, визначають розмір сум до відшкодування на поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог п.6.8 гл.6 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст.2 Закону № 400/97,  ч.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та п.6.1. Інструкції №21-1,  відшкодуванню Пенсійному фонду України підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно  до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закон № 1788-ХІІ за Списком № 1, та Списком № 2

Пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно позовної заяви позивача та інших матеріалів справи cтаном на               31.01. 2006 року за відповідачем рахується податковий борг зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. за №1788-ХІІ (далі по тексту – Закон №1788-ХІІ )   в сумі: 58 567грн.26коп., в тому числі  призначених  за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету міністрів України №36 від 16.01.2003 року в сумі: 17065грн.28коп., та призначених за списком №2 в сумі: 41501грн.98коп. Вказана заборгованість виникла, як вказує позивач,  за період з 25.01.2004 року по 31.01. 2006 року, у тому числі доплата за       2003 рік у зв'язку з перерахунком пенсій - 2077,75 грн. (по списку № 2).

Податковий борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, визначено на підставі  повідомлень, що направлялись  відповідачу  відповідно до п.п. 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі по тексту – Інструкція №21-1).  Згідно вказаних повідомлень визначено зобов’язання по Списку №1 : Стащенко М.М. - 158,65грн., Мудрейко С.Ф. -1159,94грн., Марченко А.С. - 1780,15грн., Яцков О.М. - 2339,27грн., Юрчак П.О. - 2063,29грн., Гринішин В.І. - 62,40грн., Подуфалов В.А. - 2308,05грн., Язвенюк В.В. - 86,40грн., Шевченко П.Є. - 1918,46грн., Мельник Я.П. - 1958,85грн., Буга М.Б - 1791,81грн., Ісаєва Л.Й. - 599,55грн., Клімбовський Ф.Г. - 576,59грн., Луцков С.Д. - 480,74грн. Всього - 17 284грн.15коп.

Заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 1 була погашена відповідачем, як вказує позивач, частково в сумі 218 грн. 87 коп., що підтверджується карткою особового рахунку, та становить 17065 грн. 28 коп.

По Списку №2 : Патерлевич С.Б. - 826,50грн., Таєнчук І.П. - 2358,55грн.,        Дорош Б.В. - 148,18грн., Камінський В.М. - 154,50грн., Кащенко О.К. - 87,17грн., Мізерний В.Г. - 467,79грн, Ворошилович Л.П. - 1215,90грн., Стахова Л.В. - 6847,70грн., Грибик Л.А. - (-309,17)грн., Євстратова К.А. - 3734,09грн., Пастух О.І. - 97,49грн., Новаківська Є.М. - 6839,89грн., Кухарчук О.П. - 6793,34грн., Войткова Л.Д. - 2875,24грн., Обмокла О.І. - 4159,29грн., Семенчук В.П. - (-318,68)грн., Журавель А. Ю. - 4561,20грн., Кухтицька-Волковицька З.В. - 1909,36грн., Мельник - 461,26грн. Всього - 42909грн.60коп.

Станом на 01.01.2004 року були авансові платежі, які зараховано, як вказує позивач, в сплату боргу  в сумі 1407грн.62коп., що підтверджується карткою особового рахунку. Заборгованість по Списку №2 становить 41501грн.98коп.

В процесі розгляду апеляційної скарги представники позивача в судовому засіданні 25.12.07р. подали заяву, в якій вказали, що було зроблено перерахунок та знято з нарахування суми витрат по сплаті пільгової пенсії Луцкову С.Д. (список №1) в сумі 480,74грн., Дорошу Б.В. - 148,18грн.,  Кащенку О.К. - 87,17грн. (список №2), у зв'язку з чим загальна сума заборгованості, яку оскаржувач просить стягнути з відповідача, становить 57851,17 грн.

Із розрахунку, наданого позивачем, також вбачається, що не стягуються суми пенсій, сплачених Грибику Л.А. та Семенчуку В.П., оскільки суми виведені з мінусовим значенням у зв'язку з перерахунком пенсій.

Пенсії особам, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, призначаються відповідно до ст. 13 Закону  України "Про пенсійне забезпечення".

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від  місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими  умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням стажу, передбаченого статтею 12 Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Для призначення пенсій підприємства, організації видають довідки, оформлені згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р . №637 „Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній".

У довідках має бути вказано:

періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу і професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди вимагається цей період роботи; первині документи за час її виконання, на підставі яких видано довідку.

Також в обов'язковому порядку має бути зазначено, чи виконувалась робота протягом повного робочого дня (під повним робочим днем вважається виконання робіт в умовах передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу). Особами, які працювали на роботах, що давали право на пільги, після 1992 року, додатково подається виписка із наказу про проведення атестації робочих місць та перелік професій і посад, робочі місця яких проатестовано.

Барським машинобудівним заводом для підтвердження права на призначення пільгової пенсії за віком по ст. №2 було подано довідки на:

Грибика Л.А. 27.02.1946 року народження;

Кащенка О. К. 24.01.1945 року народження;

Семенчука В. П. 26.01.1947 року народження;

ТаєнчукаІ. П. 19.09.1944 року народження;

Дороша Б. В. 16.11.1944 року народження;

Пастуха О. І. 06.04.1949 року народження;

Кухарчука О. П. 18.03.1951 року народження;

Стахову  Л. В. 07.09.1951 року народження;

Новаківську Є. М. 14.02.1951 року народження;

Обмоклу О. І. 01.05.1950 року народження;

Ворошилович Л. П. 30.01.1950 року народження;

Войткову Л. Д. 19.02.1950 року народження;

Евстратову К. А. 07.05.1950 року народження;

Мізерного В. Г. 05.01.1945 року народження;

Камінського В, М, 01.01.1944 року народження; Журавля А. Ю. 10.10.1946 року народження

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" та наказу директора  Барського машинобудівного заводу від 20.02.1997р. №38 на підприємстві проведена атестація робочих місць. Згідно додатку до цього наказу  робочі місця, на яких працювали вказані особи, проатестовані (т.3, а.с.5-14).

Згідно наданих позивачем розрахунків (т.3, а.с.24-29) та розпоряджень про перерахунок пенсії (т.3, а.с.37-48),  пенсії Стащенко М.М., Мудрейко С.Ф., Марченко А.С., Яцкову О. М.,  Юрчаку П.О., Гринішину В.І., Подуфалову В.А., Язвенюку В.В.,  Шевченку П. Є., Мельнику Я. П., Буга М. Б., Ісаєвій Л. Й.,Клімбовській Ф.Г. призначені відповідно до п. „а” ст.13 Закону України „Про  пенсійне забезпечення”, пенсії Патерлевичу С.Б, Таєнчуку І.П.,  Камінському В.М.,  Мізерному В.І.,  Ворошилович Л.П., Стахову Л.В., Євстратовій К.А., Пастух О.І., Новаковській Є.М., Кухарчуку О.П., Войтковій Л.Д., Обмоклій О.І., Журавель Л.Ю.,  Кухтицькій-Вовковицькій В.В., Мельник М.Н.  призначені на підставі п. „б-з” ст.13 Закону України „Про  пенсійне забезпечення”.

Таким чином,  пенсії по ст.100 Закону України „Про пенсійне  забезпечення” вказаним особам не призначались.

Призначення  пільгових пенсій по ст.100 чи по ст.13 зазначеного Закону та відшкодування витрат на їх виплату і  доставку з пропорційним розподілом трудового стажу на  періоди, що зароблені до 01.01.1992р. (ст.100 Закону №1788 – ХІІ) та після 01.01.1992р. (ст.13 Закону №1788 – ХІІ) вказаним Законом  не передбачено.

Із змісту ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" випливає, що право на пенсію відповідно до ст.100 зазначеного Закону має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992р. і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації  робочих місць не вимагається. Особі, яка до і після 01.01.1992р. працювала  на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до чинного пенсійного законодавства призначення певного виду пенсії здійснюється згідно поданої заяви пенсіонера та не може змінюватися за власною ініціативою органів Пенсійного фонду.

Згідно п.6.4 Інструкції про  порядок обчислення і сплати страхувальними  та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування  на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в  повідомленнях про  розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які  надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу  такі повідомлення були  надіслані (т.1, а.с. 21-101).

На вимогу апеляційного господарського суду позивачем надані докази виплати вищевказаним особам пільгових пенсій у повному обсязі.

Доводи відповідача та місцевого  господарського суду в  оскаржуваному  рішенні про незаконність призначення пенсій вищевказаним особам згідно статті 13 Закону України „Про  пенсійне забезпечення” та необхідність призначення пенсій у спірному випадку згідно статті 100 зазначеного Закону колегією суддів відхиляються як такі, що  виходять за межі доказування у спорі про  регресне відшкодування фактично понесених витрат по виплаті та  доставці пільгових пенсій.

Колегія суддів вважає, що  пред’явлений позов в сумі 57851,17грн. (з урахування уточнення скарги) є обґрунтованим, вказана сума підлягає стягненню з відповідача як така, що була виплачена позивачем  особам, яким призначено пільгові пенсії згідно ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Колегія суддів, виходячи за  межі доводів апеляційної скарги  згідно ст.195 КАС України, не  погоджується з висновком місцевого  господарського суду щодо задоволення вимог ВАТ "Барський машинобудівний завод", викладених у його  скарзі  стосовно припинення  нарахування фактичних витрат та  виплату та доставку пільгових пенсій,  призначених  відповідно до п. „а” ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” по  Списку №1,  оскільки судовими інстанціями було  встановлено порушення  Пенсійним фондом України приписів п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України №2181 – ІІІ „Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед  бюджетами та державними  цільовими фондами”.

Дійсно, постановою господарського  суду Вінницької області від 15.02.2006р. у справі №15/61-06 було визнано нечинним та скасовано рішення Пенсійного фонду України від 09.12.2005р. № про  повернення скарги ВАТ "Барський машинобудівний завод" без розгляду (т.1, а.с.24). Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 18.05.2006р.  вищевказана постанова в цій частині залишена без змін, оскільки  законних підстав для повернення скарги без розгляду не  вбачалось,  а Пенсійний фонд України в своєму  рішенні про  повернення скарги без  розгляду взагалі необґрунтовано  посилався на  п.5 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладання штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при  узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування,  затвердженого постановою правління ПФУ від 19.12.2004р. №21-2 (Далі порядок) та п.5.2 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Однак, відшкодування витрат на  виплату та доставку пенсій,  призначених на пільгових умовах, не  належить до  податкового зобов’язання, а   отже до спорів з цього питання не  можуть  бути застосовані правила п.5.2, у тому числі і п.п.5.2.2, ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

До вказаного  випадку не можуть бути  застосовані і норми вказаного Порядку, оскільки цей Порядок визначає лише процедуру подання та розгляду органами ПФУ скарг страхувальників при узгодженні ними вимог про  сплату недоїмки із  сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, оскарження рішень про нарахування пені та накладення  фінансових санкцій,  передбачених частиною 9 ст.106 Закону України „Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, скарг банків на рішення про  накладення фінансових санкцій,  передбачених частиною 10 ст.106 Закону, та  організацій, які здійснюють виплату і доставку пенсій, на рішення про  накладення штрафів, передбачених частиною 11 ст.106 Закону (п.1.1 Порядку).

Необґрунтованим є посилання  господарського суду першої інстанції на те, що позивач повинен був надсилати відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ до податкового органу подання про стягнення заборгованості по витратах на виплату пільгових пенсій, оскільки вказаний борг не є податковим зобов'язанням і до суду з позовом про стягнення зазначених сум має право звертатися відповідний орган ПФУ.

Стосовно зайво нарахованих  54230,23грн. та 30000грн., на які посилався місцевий суд, то згідно пояснень позивача УПФУ у Барському районі відповідачу надсилались два листа про зайво нараховані суми, а саме перший лист від 08.08.2003р. №04/1854 на суму 54230,23грн. та другий лист від 13.10.2003р. на суму 30000грн. Згідно першого листа при перевірці пенсійних справ було виявлено 19 справ, які  були призначені помилково по ст.13 замість ст.100 Закону України  "Про пенсійне забезпечення". По підсумках повторної інвентаризації справ, які були вказані в першому листі, було встановлено 11 справ (замість 19), пенсії по яких були помилково призначені по ст.13 п."б-з", а повинні були призначатися по ст.100 вказаного Закону. Суму надміру пред'явлених до відшкодування фактичних витрат на доставку пільгових пенсій склала 30000грн., яку необхідно було зняти з нарахування та боргу ВАТ "Барський машинобудівний завод". При цьому 8 справ, які вказувались у першому листі, були призначені по ст.13 п."б-з" Закону. У зв'язку з цим по особовому рахунку ВАТ "Барський машинобудівний завод" було проведено 30000грн., як надміру нарахованих. ВАТ листом №4292 від 27.10.2003р. прийняло до заліку  звернену суму 30000грн. (т.3, а.с.22-23). Вказана сума не входить в суму, пред'явлену  позивачем в позові до ВАТ "Барський машинобудівний завод" у даній справі за період з 25.01.2004р. по 31.01.2006р.

Посилання відповідача на розбіжності в сумах пільгових пенсій при їх призначенні та виплаті не можуть буди прийняті до уваги, оскільки  такі розбіжності пов'язані з періодичним перерахунком пенсій у зв'язку з їх підвищенням.

Колегія суддів також вважає безпідставним висновок  господарського суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду відповідно до п.2 ст.99 КАС України, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01.09.2005р., а позов пред’явлений в  лютому 2006 року. Враховуючи, що  Прикінцевими та перехідними положеннями  Кодексу не визначено правил застосування строків, передбачених ст.99 КАС України, до  правовідносин, які виникли до 01.09.2005р., колегія суддів прийшла до висновку, що ст.99 КАС України, якою визначені строки звернення до адміністративного суду, має  застосовуватися до  правовідносин, які виникли після набрання чинності зазначеним Кодексом.

Враховуючи вищевказані обставини колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова від 12.01.2007р., якою відмовлено в задоволенні позову прийнята господарським судом Вінницької області з порушенням норм матеріального права і при  недоведеності  обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

У зв’язку з цим постанову господарського суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в сумі 57851,17грн. (згідно уточнення до апеляційної скарги), в решті позову відмовити.

Керуючись ст.ст.160,195,196,198,202,205,207,212,254, п.п.6-7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області, м.Бар Вінницької області задовольнити.

2. Постанову господарського суду Вінницької області від 12 січня 2007 року у справі №9/106-06 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства  "Барський машинобудівний завод" (м.Бар Вінницької області, р/р 09, 260003014, 09) на користь Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області (м.Бар Вінницької області, р/р. 60103) 57851,17 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку  пенсій, призначених на пільгових умовах.

В решті позову відмовити.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий   суддя

судді:

Віддруковано 4прим.:

----------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд