ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/604

31.10.07

За позовом                    Сільськогосподарського товариства з обмеженою                                                                       відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода"

До відповідача           Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" в особі

Київської філії

Про                              визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають

виконанню

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           Потапов Є.П. (за дов. б/н від 04.07.07)

Від відповідача          Нурканова А.С. (за дов. № 44 від 25.01.2007)

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" до Акціонерного комерційного банку (далі - АКБ) "Індустріалбанк" в особі Київської філії про визнання виконавчих написів від 23.03.2007 за реєстровими номерами 2032, 2033, 2034, 2035, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 13.09.2007 було порушено провадження у справі № 6/604.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Між позивачем (позичальником) та акціонерним комерційним банком "МТ-Банк" (кредитором) було укладено договори кредиту, на забезпечення виконання зобов’язань за якими між позивачем (заставодавцем) та вказаним банком (заставодержателем) було укладено договори застави транспортних засобів, посвідчені приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. Усі договори були підписані керуючим Київської філії акціонерного комерційного банку "МТ-Банк", правонаступником якої є відповідач.

У зв’язку з порушенням кредитором зобов’язань за договорами кредиту кредитор звернув стягнення на майно шляхом вчинення спірних виконавчих написів. За твердженням позивача, всупереч нормам чинного законодавства (ст.ст. 233, 513 Цивільного кодексу, ст.ст. 49, 88 Закону України "Про нотаріат") приватним нотаріусом Каплуном Юрієм Вікторовичем було прийнято документи для вчинення нотаріальних дій, які не відповідали вимогам чинного законодавства, неправомірно зазначено, що майно було передано в заставу акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк", а також неправильно нараховано штрафні санкції за не укладення договорів страхування заставленого майна.

02.10.2007 позивач на виклик суду не з’явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Зокрема, відповідач посилається на правомірне звернення стягнення на заставлене майно, оскільки позивач не виконав в строки свої зобов’язання щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. АКБ "Індустріалбанк" є правонаступником АКМ "МТ-Банк", а тому є стороною за договорами кредиту та застави. Положення статті 513 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України не застосовуються при зміні кредитора у зобов’язанні шляхом правонаступництва. Також відповідач вважає правомірним нарахування штрафних санкцій за договорами застави № 010/246/11/341 та № 010/341/11-11/344 виходячи з заставної вартості всієї техніки, переданої у заставу, а не з урахуванням подальших змін щодо зменшення кількості предметів застави, оскільки позивач не виконав свого обов’язку щодо страхування всього заставного майна.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Між акціонерним комерційним банком "МТ-Банк" (кредитором), правонаступником якого є відповідач, та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" (позичальником) було укладено ряд договорів кредиту, а саме: договір кредиту     № 010/980/11-11/337 від 06.08.2004 зі змінами, внесеними додатковими угодами      № 1 від 28.09.2004, № 3 від 09.11.2005; договір кредиту 010/980/11-11/338 від 06.08.2004; договір кредиту № 010/980/11-11/341 від 13.08.2004 зі змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 18.08.2004, № 2 від 28.09.2004, № 4 від 09.11.2005; договір кредиту № 010/980/11-11/346 від 31.08.2004 зі змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 02.09.2004, № 2 від 28.09.2004 № 4 від 09.11.2005.

Відповідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

На забезпечення виконання зобов’язання за договорами кредиту між кредитором та позичальником було укладено договори застави транспортних засобів, а саме:

договір застави № 010/337/11-11/337 від 06.08.2004 (забезпечення зобов’язань за  договором кредиту № 010/980/11-11/337 від 06.08.2004);

договір застави № 010/338/11-11/338 від 06.08.2004 (забезпечення зобов’язань за договором кредиту 010/980/11-11/338 від 06.08.2004);

договір застави 010/341/11-11/334 від 18.08.2004 (забезпечення зобов’язань за договором кредиту № 010/980/11-11/341 від 13.08.2004);

договір застави № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004 (забезпечення зобов’язань за договором  кредиту № 010/980/11-11/346 від 31.08.2004).

Зазначені договори застави були посвідченні приватним нотаріусом Каплуном Ю.В.

Відповідно до статуту АКБ "Індустріалбанк" він є правонаступником АКБ "МТ-Банк"  у зв’язку з реорганізацією АКБ "МТ-Банк" шляхом приєднання до АКБ "Індустріалбанк".

Правонаступництво, в силу п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, є однією з підстав зміни кредитора у зобов’язанні.

Приєднання як підстава правонаступництва полягає у переданні всього свого майна, прав та обов’язків іншій юридичній особі –правонаступнику (ст. 104 ЦК України).

Таким чином, правонаступництво шляхом приєднання є універсальним правонаступництвом, при якому до правонаступника разом із правами первісного кредитора переходять і його обов’язки.

Приєднання як вид правонаступництва є підставою припинення юридичної особи-попередника і внесення відповідного запису про її припинення до єдиного державного реєстру.

Отже, з моменту припинення юридичної особи-попередника та державної реєстрації записів до установчих документів змін про правонаступництво новою юридичною особою остання набуває прав та обов’язків за зобов’язаннями попередника в силу правонаступництва, у тому числі стає стороною за договорами. В даному випадку доказом, що підтверджує набуття особою прав та обов’язків за договором, є зареєстровані зміни до статуту про правонаступництво.

На відміну від зміни кредитора у зобов'язанні шляхом правонаступництва, зміна кредитора у зобов’язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином не має правовим наслідком припинення юридичної особи-попередника.

Зміна кредитора у зобов’язанні є сингуляторним правонаступництвом, при якому до нового кредитора переходить тільки певне право попередника.

Саме правочин є тим юридичним фактом, який визначає обсяг прав, що переходять до нового кредитора.

Стаття 513 ЦК України встановлює вимоги до форми правочину щодо зміни кредитора у зобов’язанні. Оскільки зміна сторони у зобов’язанні шляхом правонаступництва має місце без укладення правочину, ст. 513 ЦК України не регулює порядок зміни кредитора у зобов’язанні вказаним шляхом.

Отже, відповідач в силу правонаступництва є стороною за вищевказаними кредитними договорами та договорами застави, вказані зміни не підлягають оформленню відповідно до ст. 513 ЦК України, і вони (зміни) не пов’язані зі зміною зареєстрованої застави, у зв’язку з чим не підлягають реєстрації відповідно до пунктів 4.2.3 договорів застави.

Таким чином, доводи позивача про те, що він не є стороною за договорами кредиту та застави, і зміни до договорів застави, які пов’язані з правонаступництвом відповідача, підлягають реєстрації, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Позивач свої зобов’язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитами не виконав, стосовно чого не заперечує. За несвоєчасну сплату коштів відповідач звернув стягнення на майно шляхом вчинення виконавчих написів. Виконавчі написи було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 23.03.2007 та зареєстровано в реєстрі за № 2032, 2033, № 2034, № 2035.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Суми, які є предметом стягнення за виконавчими написами № 2034 та № 2035 від 23.03.2007, позивачем не оскаржуються.

За виконавчим написом № 2032 від 23.03.2007 звернуто стягнення на майно (гусеничний трактор CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, двигун № АЗА 00535, реєстраційний номер 14241ЯО), яке передано в заставу відповідачу за договором застави № 010/3411-11/344 та додатковою угодою № 1 до згаданого договору застави від 05.09.2006. Відповідно до виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації застави, підлягають задоволенню вимоги відповідача у розмірі 1699430,26 грн., з яких:

1126381,75 грн. –заборгованість за кредитом;

12775,95 грн. –заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2006 по 22.03.2007;

103515,4 грн. –заборгованість за комісію за період з 01.10.2005 по 01.03.2007;

137668,87 грн. –заборгованість по пені за несвоєчасну сплаті кредиту за період з 23.03.2006 по 23.03.2006;

27093,89 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту за період з 23.03.2006 по 08.02.2007;

24606,35 грн. –заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії за період з 23.03.2006 по 23.03.2007;

280164 грн. –штраф за не укладення договорів страхування заставного майна.

Штраф у розмірі 10 процентів від заставної вартості майна (машин) встановлено п. 7.1 договору застави № 010/3411-11/344 від 18.08.2004 за невиконання засаводавцем (позивачем) пунктів 4.4.1-4.4.10 цього договору.

Предметом застави за договором застави  № 010/3411-11/344 від 18.08.2004 є:

гусеничний трактор марки CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, двигун № АЗА 00535, заводський № ВСС 40622, державний реєстраційний номер 14241ЯО;

гусеничний трактор CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, заводський № ВСС 40649, двигун № АЗА 00561, державний реєстраційний номер 14240 ЯО.

Заставна вартість гусеничного трактора марки CHALLENGER MT-855, державний реєстраційний номер 14241ЯО, складає 1400820 грн., а  гусеничного трактора CHALLENGER MT-855, державний реєстраційний номер 14240 ЯО –1400820 грн.

Загальна заставна вартість машин договором застави  № 010/3411-11/344 від 18.08.2004 передбачена у розмірі 2801640 грн.

Пунктом 4.4.9 договору застави № 010/3411-11/344 від 18.08.2004 на позивача був покладений обов’язок протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності цього договору за свій рахунок застрахувати на користь відповідача  машини на їх заставну вартість, зазначену вище, від ризиків випадкової втрати, знищення, пошкодження та псування на строк, не менший строку дії кредитного договору на умовах щорічного перестрахування.

Вказаний обов'язок позивачем не було виконано.

05.09.2006 сторони шляхом підписання правочину № 1, який  нотаріально посвідчено, змінили умови договору застави № 010/3411-11/344 від 18.08.2004. Зокрема, було змінено предмет застави, визначивши його тільки  гусеничним трактором марки CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, двигун № АЗА 00535, заводський № ВСС 40622, державний реєстраційний номер 14241ЯО, та, відповідно, було змінено умови щодо вартості заставного майна, встановивши її у розмірі 1400820 грн.

Всі інші умови договору застави № 010/3411-11/344 від 18.08.2004 залишились незмінними.

Таким чином, з моменту підписання 05.09.2006 правочину № 1 зобов'язання   щодо застави гусеничного трактора CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, заводський № ВСС 40649, двигун № АЗА 00561, державний реєстраційний номер 14240 ЯО, є припиненими, тобто в даному випадку має місце новація (зміна первісного зобов’язання новими зобов'язаннями між тими ж сторонами –ст. 604 ЦК України) .

З припиненням первісного зобов’язання пов’язано правило про те, що новація припиняє і дію додаткових зобов’язань щодо нього.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 604 ЦК України, новація припиняє додаткові зобов’язання, пов’язані з первісними зобов’язаннями, якщо інше не встановлено договором.

Отже, у разі відсутності у правочині посилання на дію додаткових зобов’язань за припиненим первісним зобов’язанням, додаткові зобов'язання також є припиненими.

Правочин № 1 від 05.09.2006 не встановлює обов'язок позивача сплатити штраф за невиконання своїх зобов’язань щодо страхування первісного предмету застави. За таких обставин, в силу ч. 4 ст. 604 ЦК України, вказані зобов’язання є також припиненими.

З огляду на викладене, визначення розміру штрафу за невиконання обов’язку щодо страхування на користь відповідача предмета застави, яким, з урахуванням вищевказаних змін, є гусеничний трактор марки CHALLENGER MT-855, 2004 року випуску, двигун № АЗА 00535, заводський № ВСС 40622, державний реєстраційний номер 14241ЯО, повинно здійснюватись виходячи з нової вартості заставного майна - 1400820 грн. Штраф складає 140082 грн.

Таким чином, виконавчий напис № 2032 від 23.03.2007 в частині стягнення 140082 грн. штрафу (280164 грн. –140082 грн.) підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Правомірність інших сум за виконавчим написом № 2032 від 23.03.2007 позивачем не оспорюється.

З аналогічних підстав підлягають задоволенню вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 23.03.2007 № 2033 на суму 141000 грн.

Зокрема, за виконавчим написом № 2033 звернуто стягнення на майно позивача (сівалку марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський № 38124CU-10/38097АS05, реєстраційний номер 256312), і за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, вирішено задовольнити вимоги відповідача на суму 1734138,28 грн. Вказана сума складається, у тому числі, з 264000 грн. штрафу за не укладення договорів страхування заставного майна.

Зазначене майно було передано в заставу на підставі договору застави             № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004.

Предмет застави було визначено:

сівалка марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський         № 38124CU-11/38097АS06, державний реєстраційний номер 256313;

сівалка марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський  38124CU-10/38097АS05, державний реєстраційний номер 256312.

Заставна вартість кожної сівалки становила 1230000 грн., а загальна заставна вартість машин –2460000 грн.

Пунктом 4.4.9 договору застави № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004 на позивача також був покладений обов’язок протягом трьох робочих днів з дня набрання чинності цього договору за свій рахунок застрахувати на користь відповідача машини на їх заставну вартість, зазначену вище, від ризиків випадкової втрати, знищення, пошкодження та псування на строк, не менший строку дії кредитного договору на умовах щорічного перестрахування.

За невиконання вказаного обов’язку п. 7.1 договору застави № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004 був передбачений штраф у розмірі 10 процентів від заставної вартості майна (машин).

Машини позивачем застраховані не були, стосовно чого останній не заперечує.

05.09.2006 сторони шляхом підписання додаткової угоди № 1, яка  нотаріально посвідчена, змінили умови договору застави № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004. Зокрема, було змінено предмет застави, визначивши його тільки  сівалкою марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський № 38124CU-10/38097АS05, реєстраційний номер 256312, та, відповідно, було змінено умови щодо вартості заставного майна, встановивши її у розмірі 1230000 грн.

Всі інші умови договору застави № 010/346/11-11/348 від 02.09.2004 залишились незмінними.

Таким чином, з моменту підписання 05.09.2006 додаткової угоди № 1 зобов'язання  щодо застави сівалки марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський № 38124CU-11/38097АS06, державний реєстраційний номер 256313, є припиненими, тобто в даному випадку також має місце новація (зміна первісного зобов’язання новими зобов'язаннями між тими ж сторонами –ст. 604 ЦК України) .

Додаткова угода № 1 від 05.09.2006 не встановлює обов'язок позивача сплатити штраф за невиконання своїх зобов’язань щодо страхування первісного предмету застави. За таких обставин, в силу ч. 4 ст. 604 ЦК України, вказані зобов’язання є також припиненими.

З огляду на викладене, визначення розміру штрафу за невиконання обов’язку щодо страхування на користь відповідача предмету застави, яким, з урахуванням вищевказаних змін, є сівалка марки BORQAULT 8810-54/5350, 2004 року випуску, заводський № 38124CU-10/38097АS05, реєстраційний номер 256312, повинно здійснюватись виходячи з нової вартості заставного майна - 1230000 грн. Штраф складає 123000 грн.

Таким чином, виконавчий напис № 2033 від 23.03.2007 в частині стягнення 141000 грн. штрафу (264000 грн. –123000 грн.) підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2032 від 23.03.2007 в частині стягнення 140082 грн. штрафу та визнання таким, що не  підлягає виконанню, виконавчого напису № 2033 від 23.03.2007 в частині стягнення 141000 грн. штрафу.

В іншій частині підстави для задоволення позову відсутні.

Визначаючи територіальну підсудність спору господарському суду міста Києва, суд виходить з приписів ч. 4 ст. 15 ГПК України, відповідно до якої, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частини першої-третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу, та ч. 3 ст. 15 ГПК України, відповідно до якої справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, розглядають господарським судом за місцезнаходженням відповідача або місцем виконанням виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.  Представлення відповідача у спірних правовідносинах здійснюється Київською філією, яка діє на підставі Положення про Київську філію АКБ "Індустріалбанк" та наділена правом за погодженням з уповноваженими органом Банку представляти інтереси Банку в суді, господарському суді на підставі Положення, від імені Банку звертатись до суду, господарського суду, користуватись усіма правами, які надані позивачу, відповідачу, третій особі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Зокрема, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 85 грн. державного мита (з частково задоволених вимог за виконавчими написами № 2032 та № 2033) та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зайво сплачене державне мито в розмірі 6660 грн., підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами господарського суду міста Києва № 6/604 від 13.09.2007, підлягають скасуванню в порядку ст. 68 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23.03.2007, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Каплуном Юрієм Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за № 2032, в частині задоволення вимог акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" 140082 грн. штрафу.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23.03.2007, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу  Каплуном Юрієм Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за № 2033 в частині задоволення вимог акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" 141000 грн. штрафу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" в особі Київської філії (м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, код 21665873, МФО 320962) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" (Чернігівська область, Ічнянський район, с. Дорогінка, вул. Набережна, 4, код 32121018) 85  грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повернути сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Злагода" (Чернігівська область, Ічнянський район, с. Дорогінка, вул. Набережна, 4, код 32121018) з Державного бюджету України 6660 грн. зайво сплаченого державного мита, перерахованого платіжним дорученням № 565 від 03.07.2007.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами господарського суду міста Києва № 6/604 від 13.09.2007.

Суддя                                                                                                                С.А.Ковтун

Рішення підписано 24 грудня 2007 року