ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-9/322
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"13" грудня 2007 р.  16:15                                                                                          м. Севастополь

І м е н е м     У к р а ї н и

13 грудня 2007 року  16:15                                                                                справа № 20-9/322

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Рибіной С. А.,

при секретарі: Філонович Є.Д.,

за участю представників сторін

позивача  –Кухаренко В.М., довіреність №04-02 від 10.01.2007;

відповідача –Авілов Є.Н., довіреність № 697 від 04.12.2007;

третя особа –не з’явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства Міністерства оборони України “Севастопольське авіаційне підприємство”, участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Севастопольського міського центру зайнятості, про  стягнення 146 137,73 грн.,

Суть спору:

Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду із адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України “Севастопольське авіаційне підприємство” про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 137360,00 грн. та пені в сумі 8777,73 грн.

Ухвалою від 16.11.2007 відкрито провадження по справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучений - Севастопольський міський центр зайнятості, судовий розгляд призначений на 26.11.2007, сторони зобов’язані надати суду відповідні документи.

До початку судового засідання 26.11.2007 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, враховуючи письмові пояснення (вх.№51423).

Ухвалою від 26.11.2007 судом відкладений судовий розгляд за клопотанням відповідача на 10.12.2007.

У судовому засіданні 10.12.2007, відповідач надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає з тих підстав, що при проведенні перевірки не враховані відомості щодо працевлаштування наступних інвалідів на підприємстві: Мех А.І., Бобров С.В., Олейник С.О., Рябінин В.Д. Крим того, відповідач вважає, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, громадськими організаціями інвалідів, тому позивачем безпідставно нараховані штрафні санкції в сумі 146 137,73 грн. (вх. №.52678).

Позивачем надані письмові пояснення, в яких зазначено, що ним при подачі позову до суду включені до  середньоблікової чисельності штатних працівників облікового складу, яким встановлено інвалідність, ті інваліди, які вказані у відзиві на позов (вх. № 53067).

Згідно ст.ст. 27, 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті  9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003), статті 3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 № 1771), статті  10 Закону України «Про судоустрій України»від 07.02.2002, статті  18 Закону УРСР «Про мови в УРСР»від 28.10.1989, статті  15 Кодексу адміністративного судочинства України суд задовольнив клопотання представників сторін та вони давали пояснення по справі російською мовою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші докази в межах позовних вимог, суд встановив:

Згідно зі статтею 8 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров’я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної  чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Таким чином, такий позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.01.2006.

Згідно зі статтею 10 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” фінансування роботи із соціальної захищеності інвалідів здійснюється Фондом України соціального захисту інвалідів. Виходячи з Положення про Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого директором Фонду 10.06.2004, дане відділення є територіальним органом урядового органа державного управління - Фонду соціального захисту інвалідів, на яке, зокрема, покладений контроль за своєчасним і повним перерахуванням у бюджет відділення штрафних санкцій підприємствами, установами, організаціями за недотримання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, вживання заходів по стягненню штрафних санкцій у випадку їхньої несплати в судовому порядку.

Основні правила щодо працевлаштування інвалідів, зокрема, приписи стосовно органів та організацій, що мають здійснювати працевлаштування інвалідів, нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та штрафних санкцій за його невиконання, містять статті 17-20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991 (зі змінами та доповненнями, далі –Закон №875).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частинами другою, п`ятою статті 19 Закону №875 встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно Акту перевірки Державного підприємства Міністерства оборони України “Севастопольське авіаційне підприємство” з питань виконання вимог, встановлених статтями  19, 20 “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”  № 5 від 16.03.2007, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів склав 17 робочих місць від середньооблікової чисельності працюючих на підприємстві (426 осіб), середньооблікова чисельність фактично працюючих на підприємстві інвалідів складала 9 осіб.

Середньоблікова чисельність штатних працівників облікового складу та працюючих інвалідів, про яку йде мова у статтях 19, 20 Закону №875, розраховується відповідно до пункту 3 „Інструкції зі статистики кількості працівників”, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286 (зареєстрований Міністерством юстиції України 30.11.2005 за №1442/11722).

Відповідно до списку працюючих на підприємстві у 2006 році працювало:

- Кашко М.С. (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №0189232 від 24.07.2006, інвалідність встановлена з 24.07.2006  по 31.07.2007, працював на підприємстві в 2006 році  5 місяців;

- Шадріна І.О. (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №0329656 від 02.08.2006, безстроково, працювала на підприємстві в 2006 році  5 місяців;

- Ситник В.М., (ІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №002582 від 15.08.2005, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  12 місяців;

-  Палий В.І., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №0011622 від 14.02.2006, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  11 місяців;

- Мирленко О.В., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №002159 від 06.05.2005, інвалідність встановлена з 06.05.2005по 31.05.2007, працював на підприємстві в 2006 році 2 місяців;

- Михайлов В.А., (ІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №353252 від 18.03.1986, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  12 місяців;

- Кумиш О.А., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №002506 від 18.05.2005, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  12 місяців;

- Седов О.С., (ІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №0127887 від 29.06.2006, інвалідність встановлена з 29.06.2006 по 30.06.2007, працював на підприємстві в 2006 році 6 місяців;

- Акімов Ю.О., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №002837 від 23.08.2005, інвалідність встановлена з 23.08.2005 по 31.08.2006, працював на підприємстві в 2006 році 12 місяців;

- Мех А.І., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №004019 від 01.10.2006, інвалідність встановлена з 01.10.2006 по 01.10.2007, працював на підприємстві в 2006 році  12 місяців;

- Бобров С.В., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №095272 від 26.02.1993, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  12 місяців;

- Олейник С.О., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №020141 від 25.04.2006, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  8 місяців;

- Рябинин В.Д., (ІІІ група інвалідності), що підтверджується довідкою МСЕК №007197 від 25.02.2004, безстроково, працював на підприємстві в 2006 році  4 місяця.

Середньооблікова чисельність працюючих інвалідів визначається згідно з Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Мінстату України від 07.07.1995 №171 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.08.1995 за № 287/823 та складає згідно вищезазначених даних –8,58.

Згідно зі п. 1.9 Інструкції показники кількості працівників у формах державних статистичних спостережень відображаються у цілих одиницях, тобто середньооблікова чисельність працювавших на підприємстві інвалідів складає 9 одиниць.

Таким чином середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша ніж встановлений норматив для працевлаштування інвалідів на 8 одиниць.

Середня річна заробітна плата на підприємстві за рік склала 17170,00 грн.

Таким чином, сума штрафних санкцій із розрахунку середньорічної заробітної плати по підприємству складає 137360,00 грн., які відповідач був зобов’язаний перерахувати на рахунок Севастопольського відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону №875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням господарського суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

В добровільному порядку погашення визначених позивачем за результатами акту перевірки підприємства про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік адміністративно-господарських санкцій в розмірі  137360,00грн. не проведено.

Статтею 18 Закону №875 визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто проведення атестації на підприємстві відповідача, надіслання звітів до Севастопольського міського центру зайнятості може свідчити про виконання відповідачем відповідної вимоги вищезазначеної статті Закону, а не вимог статей 19, 20 Закону №875, які встановлюють норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів та обов`язок особи, що використає найману працю, забезпечувати працевлаштування інвалідів і сплачувати адміністративно-господарські санкції, якщо на підприємстві чисельність працюючих інвалідів менш, ніж встановлено нормативами, передбаченими статтею 19 Закону №875.

Матеріалами справи підтверджується, що чисельність працюючих інвалідів на підприємстві відповідача менше, ніж встановлено нормативами, а тому відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції, передбачені статтею 20 Закону №875, а також пеню в розмірі 8777,73 грн., стягнення  якої передбачено статтею 20 Закону №875.

Відповідно до письмових пояснень (вих. № 51423) Севастопольського міського центру зайнятості Державне підприємство Міністерства оборони України “Севастопольське авіаційне підприємство” протягом 2006 року не надавало відомості про наявність вільних вакансії по працевлаштування інвалідів, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 10.12.2007, відповідач надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає з тих підстав, що при проведенні перевірки не враховані відомості щодо працевлаштування наступних інвалідів на підприємстві: Мех А.І., Бобров С.В., Олейник С.О., Рябінин В.Д. Крим того, відповідач вважає, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, громадськими організаціями інвалідів, тому позивачем безпідставно нараховані штрафні санкції в сумі 146 137,73 грн. (вх. №.52678).

Відповідач також вважає, що норматив повинен розраховуватися тільки з кількості з 71 працівників,  так як інші особи працюють на робочих місцях та роботах із важкими та небезпечними умовами праці, тому при розрахуванні нормативу для інвалідів такі посади повинні виключатися із загальної кількості працівників. Додатково відповідачем наданий наказ про скорочення штатної чисельності на 21 одинцю з 14.04.2006.

Посилання відповідача судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Позивачем надані письмові пояснення, в яких зазначено, що ним при подачі позову до суду включені до  середньоблікової чисельності штатних працівників облікового складу, яким встановлено інвалідність, саме тих інвалідів, які вказані у відзиві на позов, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів визначена згідно з Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Мінстату України від 07.07.1995 №171 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.08.1995 за № 287/823 (вх. № 53067).

Суд перевірів розрахунок позивача та встановив, що дані особи включені до загальної кількості осіб, врахованих при визначенні середньоблікової кількості інвалідів, які працюють на підприємстві.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підприємства зобов’язані вживати всіх залежних від них заходів для недопущення господарського правопорушення, яким, зокрема, є невиконання нормативу  робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. До  числа  таких  заходів відносяться обов’язки підприємства, визначені  у  пунктах  3, 5  та  14 Положення “Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 314 від 03.05.1995.

Пунктами 10-14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 314 від 03.05.1995, передбачено, що підприємства інформують державну службу зайнятості та місцеві органі соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Доказів того, що протягом 2006 року відповідач надавав зазначеним органам інформацію про наявність вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів, суду не надано.

Таким чином відповідачем порушені вимоги пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 314 від 03.05.1995 “Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів”, яким встановлено, що підприємства інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту  населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Доводи відповідача про виключення при встановленні нормативу для працевлаштування інвалідів із загальної кількості працівників осіб, які працюють на роботах з важкими та небезпечними умовами праці не може бути прийнято судом, так як не відповідають вимогам чинного законодавства.

Частина 11 статті 19 Закону України №875 визначає, що норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону. Виключення певних категорій, які визначені відповідачем, даний Закон не містить.

Що стосується скорочення штатної чисельності згідно наказу № 43 від  10.02.2006 –відповідач не надав суду доказів того, що даний наказ не був врахований позивачем при визначенні середньоблікової чисельності працівників підприємства у 2006 році.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України “Севастопольське авіаційне підприємство” (99057, м. Севастополь, вул. Льотчиків, б. 2, ідентифікаційний код 07705790, відомостей про наявність банківських рахунків немає) на користь Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20 А, ідентифікаційний код 24694007) заборгованість у розмірі 146137,73 грн., з яких: 137360,00 грн. - сума штрафних санкцій 8777,73 грн. – пеня.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. . У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя                                                                                                              С. А. Рибіна

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

21.12.2007.

Розсилка:

1.          Севастопольське відділення Фонду України соціального захисту інвалідів (99011, м.Севастополь, вул.Гоголя, 20 А)

2.   відповідач –ДП МОУ “Севастопольське авіаційне підприємство” (99057, м.Севастополь, вул. Льотчиків, б. 2)

3.          Севастопольський міський центр зайнятості (99029, м. Севастополь, вул. Руднева, 40)

4.          справа

5.   наряд