донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2007р.                                                                                            справа №22/194а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретареві судового засідання:

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явились,

від відповідача:
КримчакМ.А. - за дов. від 13.07.2006р. №19081/10/10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податку у м.Донецьку

на постанову господарського суду:

Донецької області

від:
10.01.2007 року

по справі:
№22/194а

за позовом:
Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" м.Донецьк

до:
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податку у м.Донецьку

про:
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство “Донецька вугільна енергетична компанія“ м.Донецьк (далі за текстом –ДП “Донецька енергетична вугільна компанія”), звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку (далі за текстом –СДПІ у по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 29.05.2006р. №/0/14581/10/15-16-23/3.

Постановою від 10.01.2007р. у справі №22/194а господарський суд Донецької області (суддя: Волошинова Л.В.) позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, визнавши недійсним податкове повідомлення-рішення СДПІ у по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку  від 29.05.2006р. №/0/14581/10/15-16-23/3.

Постанова місцевого господарського суду мотивована положеннями п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5, п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7, п.10.1 ст.10, п.п.16.3.3 п.16.3 ст.16, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин); тим, що у податкового органу були відсутні підстави змінювати призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податку у вищезазначених платіжних дорученнях та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу; тим, що норма п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) не встановлює право чи обов’язок саме контролюючого органу якимось чином змінювати податкові зобов’язання, в рахунок сплати яких платник податків спрямував кошти; тим, що у податкового органу були відсутні підстави змінювати призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податку у платіжних дорученнях та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період.

Відповідач, СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку, з прийнятою постановою місцевого господарського суду не погодився, посилаючись в обгрунтування вимог про скасування на те, що згідно п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов’язковими платежами) –у рівних пропорціях; на те, що норма п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) поширюється як на платника податків, який має здійснювати погашення податкового боргу у встановленому порядку, так і на податковий орган, який контролює та обліковує надходження платежів до бюджету; на те, що згідно п.5.4 Інструкції про порядок ведення податковими органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, затвердженої Наказом ДПА України від 03.09.2001р. №342, який зареєстрований в Мінюсті України 18.10.2001р. за №887/6078 (в редакції, яка була чинна на момент декларування та погашення платником податкових зобов’язань), облік надходження платежів в картках особових рахунків здійснюється у порядку календарної черговості настання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов’язань; на те, що відповідно до Податкового роз’яснення щодо черговості погашення та окремих питань стягнення сум податкового боргу, затвердженого Наказом ДПА України 13.11.2002р. №540, кошти, що надійшли на сплату зобов’язань з податку, збору (обов’язкового платежу), спрямовуються на погашення податкових зобов’язань з того самого платежу у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати.

Позивач, ДП “Донецька енергетична вугільна компанія” м.Донецьк, відзив на апеляційну скаргу не надав, представників в судове засідання апеляційної інстанції не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

01.11.2005р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” від 06.10.2005р. №2953-ІV, яким п.6 та п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.02.2007р. відкрито апеляційне провадження по адміністративній справі №22/194а.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 16.02.2007р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002р. №3018-ІІІ призначено склад судової колегії (головуючий суддя: Алєєва І.В., Величко Н.Л., М’ясищев А.М.) по розгляду апеляційної скарги СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку на постанову господарського суду Донецької області від 10.01.2007р. у справі №22/194а.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2007р. справу №22/194а призначено до апеляційного розгляду.

Судове засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації відповідно до положень ст.41, ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення  учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку від 29.05.2006р. №/0/14581/10/15-16-23/3, яким на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. до позивача застосовано штраф в розмірі 10% в сумі 809110,42грн. за затримку на 30 календарних днів граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість (див.5арк.справи).

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Згідно з п.п.5.3.1.п.5.3.ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4.п.4.1.ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. передбачає, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент прийняття оспореного податкового повідомлення-рішення) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірах 10% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2005р. ДП “Донецька вугільна енергетична компанія” було узгоджене податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 12703918грн. (див.23-24арк.справи). Позивачем  частково було сплачене до Державного бюджету України податок на додану вартість за травень 2005р. авансовими платежами в сумі 11335393,29грн. (див.30-109арк.справи).

Як свідчать матеріали справи, в платіжних дорученнях (див.30-109арк.справи) ДП “Донецька енергетична компанія” зазначено призначення платежу –“ПДВ за 05.2005р.”

Місцевий господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що у податкового органу були відсутні підстави змінювати призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податку у вищезазначених платіжних дорученнях та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період.

Апеляційні вимоги відповідача базуються на посиланнях на норми п.п.7.7.ст.7 Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ, п.5.4 Інструкції про порядок ведення податковими органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, затвердженої Наказом ДПА України від 03.09.2001р. №342 та зареєстрованого в Мінюсті України 18.10.2001р. за №887/6078 (в редакції, яка була чинна на момент декларування та погашення платником податкових зобов’язань).

Вищезазначеними нормами не встановлено право чи обов’язок саме контролюючого органу змінювати податкові зобов’язання, в рахунок сплати яких платник податків спрямував грошові кошти.

З урахуванням положень ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не довів правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення.

За результатами апеляційного провадження по справі судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки постанова місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, нормам чинного законодавства і з заявлених підстав не підлягає скасуванню.

Результати апеляційного провадження по справі ухвалені колегією суддів в нарадчій кімнаті відповідно до положень ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.101, ст.103, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205  Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду про залишення без зміни постанови господарського суду Донецької області від 10.01.2007р. у справі №22/194а.

В порядку п.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам повідомлено про виготовлення повного тексту ухвали в п’ятиденний термін з моменту проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Беручи до уваги викладене, керуючись  п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.101, ст.103, ст.122, ст.154, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.185, ст.186, ст.195, ст.196, ст.198, ст.199, ст.200, п.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку на постанову господарського суду Донецької області від 10.01.2007р. у справі №22/194а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 10.01.2007р. у справі №22/194а –залишити без зміни.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 22.03.2007р.

Головуючий:

Судді: