ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2007 р.                                                                      Справа №5/398

за позовом  Багатопрофільного  приватного підприємства "Степ", м.Полтава

до  Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Полтава

про  визнання рішення недійсним

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Дробот Р.Д., дор.  від 12.07.07

від відповідача:  Пазій А.І., дор. від 16.07.07

Рішення приймається в умовах перерви, оголошеної в судовому засідання17.07.07 р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про  визнання недійсним рішення  Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/10-рш від 28 квітня 2007 року по справі № 02-13-50/07-2007 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та  накладення штрафу у сумі 3400 грн.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов позовні вимоги не визнає, вказує, що рішення адміністративної колегії відповідає  конкуренційному законодавству укораїни.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 28 квітня 2007 року Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було винесено рішення  № 02/10-рш від 28 квітня 2007 року по справі № 02-13-50/07-2007, яким визнано, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст.50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації на вимогу голови відділення від 23.01.2007 р. № 02/143 у встановлені головою територіального відділення строки, відповідно до частини 5 статі 52 ЗУ "Про захист економічної конкуренції"  за вчинене порушення на позивача накладено штраф у розмірі 3400 грн. та зобов"язано в подальшій своїй діяльності дотримуватись вимог законодавства про захист економічної конкуренції (копія рішення додається).

23.01.07р. відповідач направив позивачу вимогу № 02/143 (копія додається) про надання відповідачу інформації, якою на позивача було покладено обов"язок збирати та надавати відповідачу інформацію про господарську діяльність третіх осіб, а саме осіб, які здійснюють торгівельну діяльність на території ринку, розташованому за адресою: м,Полтава, вул.23 Вересня, 2-б. Слід зазначити, що відносини між  БПМП "Теп" та особами, які торгують на території  ринку ґрунтується на засадах оренди, оскільки в віданні позивача перебувають лише торгівельні приміщення та торгові місця. В той же час здійснювати моніторинг цін до компетенції позивача не входить, оскільки абзацами першим та другим статті 13 ЗУ "Про ціни і ціноутворення" зокрема встановлено:

"Державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При  цьому  контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками, спілками споживачів та іншими громадськими організаціями".

Позивач не є державною установою, профспілкою, спілкою споживачів чи громадською організацією. Оскільки перелік осіб, які вповноважені здійснювати контроль за цінами є вичерпним, то у відповідності до чинного законодавства України позивач позбавлений можливості збирати інформацію стосовно цін на будь-які товари, встановлені третіми особами.

Крім того, п.1 ст.63 ЗУ "Про захист економічної конкуренції"  встановлено:

"!. Суб"єкти господарювання, пов"язані відносинами контролю відповідно до статті 1 цього Закону, зобов"язані забезпечувати обмін інформацією між собою, в тому числі стосовно випадків, передбачених частиною другою статті 22 цього  Закону, та вживати інших заходів у такий спосіб та у такому обсязі, які б забезпечували запобігання вчиненню  порушень законодавства про захист економічної конкуренції.".

Як зазначалося вище, позивач та особи, які здійснюють свою торгівельну діяльність на території ринку пов"язані лише відносинами оренди, з чого витікає що вони не пов"язані відносинами контролю в сенсі ст.1 ЗУ  "Про захист економічної конкуренції", що зумовлює відсутність обов"язку обміном між ними будь-якою інформацією, в тому числі і інформацією про ціни на їх товари. Таким чином, у відповідності до чинного законодавства України позивач позбавлений можливості збирати достовірну інформацію про ціни, оскільки позивач не має відповідних владних повноважень, при цьому за подання недостовірної інформації органам Антимонопольного комітету передбачені штрафні санкції.

Стосовно надання інформації органам Антимонопольного комітету слід зазначити, що статтями 22, 22-1 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" дійсно встановлено обов"язок для суб"єктів господарювання виконувати вимоги Антимонопольного комітету та надавати йому інформацію, необхідну для виконання його обов"язків. Однак, при цьому статтею 23 того ж Закону зокрема встановлено:

"Діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції".

З цього приводу слід зазначити, що стаття 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не містить приписів, у відповідність до яких голова територіального відділення має право зобов"язати суб"єкта господарювання вчиняти будь-які дії, в тому числі і збирання інформації відносно третіх осіб, з якими цей суб"єкт не пов"язаний.

Необхідно додати, що статтею 3 ЗУ "Про інформацію" встановлено:

"Дія цього Закону поширюється на інформаційні відносини, які виникають у всіх сферах життя і діяльності суспільства і держави при одержанні, використанні, поширенні та зберіганні інформації".

Статтею 19-1 ЗУ "Про інформацію" встановлено:

"Адміністративна інформація (дані) - це офіційні документовані дані, що дають кількісну характеристику явищ та процесів, що відбуваються в економічній, соціальній, культурній, інших сферах життя і збираються, використовуються, поширюються  та зберігаються органами державної влади (за винятком органів державної статистики), органами місцевого самоврядування, юридичними особами відповідно до законодавства з метою виконання адміністративних обов"язків та завдань, що належать  до їх компетенції".

Таким чином інформація, які відповідач вимагав від позивача, є адміністративною (даними), однак збирання та поширення такої інформації не належить до компетенції позивача:

Одночасно, спірне рішення ґрунтується на тому, що в зв"язку з неподанням позивачем вказаної вище  інформації відносно третіх осіб, розпорядженням Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/07-рш від 19.03.07 було розпочато  розгляд справи № 02-13-50/07-2007 (копія додається).

Зазначене розпорядження було направлене на адресу позивача супровідним листом № 02/635 від 20.03.2007 р., в якому для винесення рішення позивачу було запропоновано надати відповідачу копію форми № 2, найменування і номери рахунків у банківських установах та пояснення, щодо ненадання інформації про третіх осіб. Оскільки позивачем не було надано відповідачу в цьому абзаці документи та інформацію про свої рахунки, відповідач знову, керуючись частиною 5 статті 52 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" дійшов висновку, що позивач вчинив правопорушення.

З цього приводу слід зазначити, що процесуальний порядок розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначено розділом УІІ ЗУ "Про захист економічної конкуренції" , статтею 41 якого зокрема зазначено:

"1. Доказами у справі можуть бути  будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

2. Збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів.

3. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об"єктивність)".

Таким чином, в даному випадку обов"язок по збору доказів під час розгляду справи покладено на відповідача, а позивач має право, а не зобов"язаний надавати такі докази по справі.

Суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з"ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовувати до них при вирішенні спорів, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

На підставі матеріалів справи та керуючись  ст.ст. 43, 44, 49, 77, 82-85  ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Визнати недійсним рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/10-рш від 18 квітня 2007 року по справі № 02-13-50/07-2007 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на позивача у сумі 3400 грн.

3.Стягнути з Державного бюджету України  на користь  Багатопрофільного  приватного малого підприємства "Степ" (вул.23 Вересня, 2-б, м.Полтава, ) - 85 грн. витрат по сплаті держмита.

З набранням рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                              Гетя Н.Г.