ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 р.
№ 1/2676-16/238

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги
Закритого акціонерного товариства “Страхова Група “ТАС”, м. Київ

на
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2007р.

у справі
господарського суду Львівської області № 1/2676-16/238

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Системпроект”, м.Львів

до
Закритого акціонерного товариства “Страхова Група “ТАС” в особі Західної регіональної дирекція ЗАТ “Страхова Група “ТАС”, м.Львів

про
стягнення 17 319,40грн.

У справі оголошувалась перерва з 24.12.2007р. по 27.12.2007р.

за участю представників сторін:  24.12.07р.                                    27.12.07р.

від позивача –                               Крупник Р.В.;                             не з’явилися;

від відповідача  –                          Шевчук Н.В.;                             не з’явилися.

УСТАНОВИВ:

20.12.2006р. ТОВ “Системпроект” звернулися до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ЗАТ “Страхова Група “ТАС” в особі Західної регіональної дирекція ЗАТ “Страхова Група “ТАС” 17 319,40грн.  В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до заяви на добровільне страхування наземного транспорту та укладеного між сторонами відповідного  договору №ДСНТ/-21- від 05.08.2005р.,  застрахували автомобіль Volkswagen Passat на повну його вартість -77 265,00грн., проте страховик, при розрахунках суми страхового відшкодування, неправомірно застосував пропорційну систему страхового забезпечення.

02.03.2007р. рішенням господарського суду Львівської області (суддя Іванчук С.В.), залишеним без змін 15.05.2007р. постановою Львівського апеляційного господарського суду (судді: Кузь В.Л. - головуючий, Городечна М.І., Юркевич М.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Суди виходили з того, що  Правилами добровільного страхування наземного транспорту ЗАТ “Страхова Група “ТАС” передбачено обов'язковість зазначення в договорі страхування тієї обставини, що транспортний засіб страхується на суму в частці від повної його вартості. Оскільки в договорі  №ДСНТ/-21- відсутні такі положення, автомобіль Volkswagen Passat був застрахований на повну вартість, тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача залишкової суми страхового відшкодування у розмірі 17 319,40грн.  визнано  правомірними.

Не погоджуючись з ухваленими  рішеннями, ЗАТ “Страхова Група “ТАС” особі Західної регіональної дирекція ЗАТ “Страхова Група “ТАС” звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування та направлення справи для нового розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Заявник зазначав, що з метою визначення суми матеріального збитку,  страховиком була замовлена експертиза, згідно висновку якої вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 89 479,40грн., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого автомобіля - 64 818,12грн., імовірна ринкова вартість цього автомобіля, в цінах на 05.08.2005р.  –115 972,26грн. Враховуючи зазначене та  положення ч. 17 ст.9 Закону України "Про страхування", ч.2 п. 11.18 Правил добровільного страхування наземного транспорту, ч.2 п.14.9 укладеного між сторонами договору, страховиком зроблено розрахунок суми страхового відшкодування та перераховано на рахунок страхувальника  першу його частину 33 916,98грн. (80% суми страхового відшкодування).

Заслухавши представників сторін та проаналізувавши мотиви викладені у касаційній скарзі, у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення її вимог виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог попередні судові інстанції виходили з того, що дійсна вартість застрахованого автомобіля на момент укладення договору №ДСНТ/-21- становила 77 265,00грн.

Проте, з такими висновками погодитись на можна, оскільки зроблені вони  усупереч вимогам ст. 43 ГПК України через неповне встановлення фактичних обставин справи.

Так, судами належним чином не перевірено й не спростовано твердження відповідача, що ґрунтувались на висновках експертизи №284 від 03.08.2006р , які сторонами та судом сумніву не піддавались, що дійсна вартість автомобіля Volkswagen Passat  на момент укладання договору №ДСНТ/-21- добровільного страхування наземного транспорту становила 115 972,26грн.

Також, судами обох інстанцій не звернуто увагу та не дано правової оцінки, як стверджує касатор тій обставині, що згідно п.п.3.2.1 та п.3.2 Правил добровільного страхування наземного транспорту, транспортний засіб може бути застрахований на повну вартість, при цьому страхова суму дорівнює дійсній (ринковій) вартості транспортного засобу, а згідно п.п.3.2.2  п.3.2 зазначених правил - транспортний засіб може бути застрахований також на суму в частці від повної вартості, в цьому разі має місце пропорційна (дольова) система страхового забезпечення  та зважаючи на те, що у договорі страхування не зазначалось на повну чи часткову вартість був застрахований транспортний засіб позивача, необхідно враховувати вимоги ч.17 ст.9 Закону України "Про страхування" відповідно до вимог якої у разі коли страхова сума становить певну частку вартості  застрахованого об'єкта, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків,  якщо інше  не  передбачено умовами страхування.

За таких обставин, висновки попередніх судових інстанцій не можна визнати достатньо обґрунтованими, а тому рішення та постанова підлягають скасуванню з направленням справи для нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова Група “ТАС” задоволити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2007р. та рішення  господарського суду Львівської області від 02.03.2007р. у справі № 1/2676-16/238 скасувати, а справу направити для нового розгляду.

Головуючий суддя
В.Я. Карабань

Суддя
Л.В. Ковтонюк

Суддя
В.В. Чабан