ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/203

23.11.07

За позовом:          Спільного українсько-чеського підприємства у формі ТОВ „Інекон –Сервіс”;

До:                    ТОВ „Інвест –Таун” (відповідач 1);

22 Управління начальника робіт (відповідач 2);

ДП МОУ „Південьвійськбуд” (відповідач 3);

Третя особа:          ЗАТ „ПІК”;

Про:                     визнання договору недійсним.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Мазурчук В.В., представник, довіреність №5 від 14.09.2006 р.;

Від відповідача 1:            Шалашна В.О., директор, протокол від 17.11.2004 р.;

Від відповідача 2:          не з”явились;

Від відповідача 3:          Шалашна В.О., представник, довіреність №211 від 02.10.2007 р.;

Від третьої особи 2:          не з”явились.

В порядку статті 77 ГПК України, справа була відкладена слуханням з 12.04.2007 р. до 16.05.2007 р., з 06.06.2007 р. до 03.07.2007 р., з 03.07.2007 р. до 18.09.2007 р., з 18.09.2007 р. до 04.10.2007 р., з 04.10.2007 р. до 23.10.2007 р., з 23.10.2007 р. до 13.11.2007 р.; у справі з 13.11.2007 р. до 23.11.2007 р. була оголошена перерва.

Ухвалою В.о. Голови Господарського суду міста Києва від 14.05.2007 р. клопотання відповідача 2 про призначення колегіального розгляду даної справи відхилене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2007 р. слухання справи призначене на 06.06.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2007 р. до участі у справі в якості відповідача 3 залучене ДП МОУ „Південьвійськбуд”; в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет пору на боці позивача залучене Закрите акціонерне товариство „ПІК”.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсним з моменту укладення договір від 30.06.2006 р. №07 про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці по вул. Куйбишева, 28, у м. Одеса, укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2, та договір іпотеки від 27.07.2006 р., укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2; стягнути з відповідачів витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У ході судового вирішення спору позивачем до господарського суду була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить визнати недійсним з моменту укладення договір №07 від 30.06.2006 р., укладений між позивачем та відповідачем, про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці по вул. Куйбишева, 28 у м. Одеса.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач 1 у наданому відзиві на позов та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на наведене нижче:

—позивач та третя особа не мають права згідно з пунктом 4 Закону України „Про інвестиційну діяльність” залучати кошти фізичних та юридичних осіб;

—межі часток кожної зі сторін договору визначені в додатковій угоді від 31.07.2003р. до договору від 14.03.2003 р. №02/1-03 про спільну діяльність по будівництву житлового будинку в м. Одесі по вул. Куйбишева, 28;

—дія оспорюваного позивачем договору поширюється виключно на частку відповідача 2 і ніяким чином не зачіпає інтереси позивача;

—відповідач 1 є фінансовою установою згідно зі свідоцтвом серії ФА №28, виданим 17.08.2004 р. Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України; отримав у встановленому законом порядку ліцензію серії АБ №118408 від 14.09.2005 р. на діяльність із залученням коштів фізичних осіб –установників управління майном для фінансування будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю згідно з рішенням Держфінпослуг про видачу ліцензії від 30.08.2004 р. №110-Л;

—відповідач 1 та відповідач 2 жодним чином не порушили спеціальну правосуб’єктність позивача при укладенні оспорюваного договору, а тому останній не може бути визнаний недійсним;

—договір про спільну діяльність по будівництву будинку по вул. Куйбишева, 28 у м. Одеса №02/1-03 від 14.03.2003 р. та оспорюваний договір №07 від 30.06.2006 р. про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці по вул. Куйбишева, 28 у м. Одеса є абсолютно різними договорами та своєю правовою природою; їх предмет, мета та істотні умови є різними. По першому договору відповідач 2 виступає замовником об’єкта будівництва з правом реалізації закріпленої за ним частки згідно з п. 2.6. договору; по другому договору відповідач 2 всього лише реалізовує своє право, надане йому п. 2.6. першого договору, тобто, продає свою частку об”єкта будівництва відповідно до вимог чинного законодавства через фонд фінансування будівництва, створений відповідачем 1, як фінансовою установою.

Відповідач 2—22 Управління начальника робіт, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача 3 у судових засіданнях повністю підтримує позицію відповідача 1 у даній справі, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Третя особа повноважних представників у судові засідання не направила, письмові пояснення по суті поданого позивачем позову не надала.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1 та відповідача 3, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

14.03.2003р. між замовником –військовою частиною А-4338 (відповідач 2), генеральним підрядником-інвестором - Закритим акціонерним товариством „ПІК” (третя особа) та інвестором –Спільним українсько-чеським підприємством „Інекон –Сервіс” (позивач) укладено договір №02/1-03 про спільну діяльність по будівництву будинку по вул. Куйбишева, 28 м. Одеси.

Предметом вказаного договору є спільна діяльність сторін по будівництву недобудованого житлового будинку. Цим же договором замовник уповноважив третю особу та позивача за рахунок власних або залучених коштів здійснити повне фінансування будівництва, а третю особу, крім того, виконати всі будівельно-монтажні роботи по будівництву об’єкта.

Пунктом 2.5. договору сторони встановили, що розрахунок на виконання  робіт проводиться через розрахунковий рахунок ЗАТ „ПІК”.

Додатковою угодою до договору про розподіл загальної житлової площі згідно з орієнтовним фінансовим вкладом у будівництво житлового будинку, датованою 31.07.2003р., сторони погодили попередній розподіл площ за умови внесення інвестицій.

Додатком № 1 до договору сторони визначили строки та порядок внесення інвестицій, згідно з яким відповідач 2 в рахунок своїх інвестицій виконує на умовах субпідряду всі внутрішні та зовнішні інженерні мережі, пристрій дахової котельні (п. 2 Примітки зазначеного додатку №1).

Наданий суду акт звірки про обсяг виконаних робіт та оплата по будівництву будинку по вул. Куйбишева, 28 м. Одеси з початку будівництва станом на 01.09.2007р.  свідчить про те, що відповідачем 2 інвестиції у порядку, визначеному договором, не вносились.

В той же час, 30.06.2006р.  відповідач 2 уклав договір №07 з відповідачем 1 про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 28, що є оскаржуваним договором у даній справі.

Згідно з п. 1.1. вказаного договору відповідач 2 бере на себе зобов’язання своїми силами, засобами та матеріалами на власний ризик збудувати, ввести в експлуатацію та передати установникам фонду 6-10 поверховий, 87-квартирний житловий будинок з вбудованими офісами, розташований за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 28 (надалі - об’єкт будівництва), а відповідач 1 зобов’язується забезпечити фінансування частки будівництва в межах отриманих в управління коштів.

На підставі цього договору, 28 липня 2006 року між цим ж сторонами укладено договір іпотеки, за яким без погодження  із іншими учасниками по договору спільної діяльності передано в іпотеку житлові та нежитлові приміщення.

Пунктом 1.3. оскаржуваного договору запланований термін введення об’єкта будівництва в експлуатацію –І квартал 2008 року. Даний термін не погоджено з генпідрядником –інвестором та інвестором за договором №02/1-03 від 14.03.03р.

Пункт 2.3. Договору №07 від 30.06.06р. передбачає, що банк, в якому має бути відкритий поточний рахунок забудовника та поточні рахунки його підрядників, субпідрядників та інших суб’єктів підприємницької діяльності, які беруть участь у спорудженні об’єкта будівництва –це Філія „ОРУ”  Банк „Фінанси та кредит”, МФО 328823.

Позивач не має поточних рахунків в зазначеній договором №07 банківській установі, про даний факт повідомлений не був,  як і про зобов’язання укласти договір обов’язкового страхування, передбачений п.2.4. договору.

Посилання відповідача 1 на той факт, що інвестування та фінансування будівництва може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, як підстава для укладення оскаржуваного договору є необґрунтованим, оскільки, будівництво житлового будинку та залучення коштів фізичних осіб проводилась до прийняття змін до цього закону на здійснення цих операцій тобто до 14 січня 2005 року.

Суд також не приймає до уваги пояснення відповідача 1 з приводу визначення такого поняття як „спорудження частки житлового будинку” та того, що дія спірного договору поширюється виключно на частку відповідача 2 і жодним чином не зачіпляє інтереси позивача, оскільки частина суцільного житлового будинку на час укладення договору вже була побудована, а тому вона не може бути окремим об’єктом будівництва.

У ході судового розгляду позивачем надано довідку про виключення відповідача 2 із Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Наданий суду відповідачем 1 передавальний акт про правонаступництво Державним підприємством Міністерства оборони України „Південьвійськбуд” 22 Управління начальника робіт не може бути належним доказом правонаступництва в частині отримання статусу замовника будівництва, оскільки, цим актом зазначений об’єкт не передавався правонаступнику, так як 22 УНР не набув статусу забудовника по вул. Куйбишева,28 м. Одеси, а тому ця юридична особа не мала права укладати договір від 30.06.2006р. №07.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність причинно-наслідкового зв’язку між правовими діями цих сторін.

Укладаючи договір №07 від 30.06.06р., фактично ігноруючи вже існуючі договірні відносини по будівництву будинку за адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 28, відповідачі у справі суттєво порушили права позивача як суб’єкта господарювання.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1 ст. 193 ГПК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 22 Закону України «Про основи містобудування»забудова земельних ділянок здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт, як визначено ст. 31 Закону України „Про місцеве самоврядування”, особі, яка бажає проводити будівництво, надається органом місцевого самоврядування.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 12.12.2001р. №845 дозвіл на проектування та будівництво 7 поверхового 2-х секційного житлового будинку по провулку Куйбишева, 28 у м. Одеса надано військовій частині А-4338.

На підставі цього рішення військова частина А-4338 у 2003 році отримала в оренду земельну ділянку по провулку Куйбишева, 28 у м. Одеса.

В той же час, як свідчить витяг з Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб серії АА№014899 та свідоцтво про державну реєстрацію 22 управління   начальника робіт зареєстровано 02.02.2000року.

На підставі отриманих від Одеської міської ради повноважень між військовою частиною А-4338, ЗАО „ПІК” та СП „ІНЕКОН-СЕРВІС” 14.03.2003р. укладено договір спільної діяльності .

В оскаржуваному договорі від 30.06.2006р. №07 22 УНР, а в подальшому ДП МОУ „Південьвійськбуд”, виступає в якості забудовника та бере на себе зобов'язання своїми силами, засобами та матеріалами на власний ризик збудувати, ввести в експлуатацію 6-8 поверховий, 87 квартирний житловий будинок з вбудованими офісами, що розташований за будівельною адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева,28.

Визначення терміну забудовник надано в ст. 1 Закону України „Про архітектурну діяльність”. За цим терміном забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва.

Договір №07 від 30.06.06р. укладено на спорудження частки житлового будинку. Виходячи з умов такого Договору поняття „частка” - слід розуміти як „об’єкт” будівництва, об’єкт архітектурної діяльності.

Поняття об’єкту архітектурної діяльності закріплено в абзаці 3, ст. 1, розділ 1 Закону УКраїни „Про архітектурну діяльність” - об'єкти  архітектурної  діяльності  (об'єкти  архітектури)  - будинки  і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та   іншого   призначення,   їх  комплекси,  об'єкти  благоустрою, садово-паркової  та  ландшафтної  архітектури,  монументального  і монументально-декоративного    мистецтва,    території    (частини територій)   адміністративно-територіальних  одиниць  і  населених пунктів.

Отже, відповідач 1 та відповідач 2 не мали законних підстав для укладення договору №7 від 30.06.06р. про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Куйбишева, 28.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є необхідний обсяг дієздатності у особи, яка вчиняє цей правочин.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 207 ГК України встановлено, що недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов’язання, яка самостійно, або в поєднанні з іншими умовами зобов’язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб.

Виходячи вищезазначені обставини, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи ту обставину, що позивачем у ході судового вирішення спору були уточнені позовні вимоги, в яких останній фактично відмовився від позовної вимоги в частині визнання недійсним договору іпотеки від 27.07.2006 р., укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2, провадження у справі в зазначеній частині підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 80 п. 4, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати недійсним з моменту його укладення договір від 30.06.2006р. №07, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвест Таун” (інд. 02140, м. Київ, вул. Б.Гмирі, 9-в, кв. 3, ) та 22 управлінням начальника робіт (інд. 65063, м. Одеса, вул. Армійська, 18-а, ) про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою вул. Куйбишева, 28 у м. Одеса.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвест Таун” (інд. 02140, м. Київ, вул. Б.Гмирі, 9-в, кв. 3, ) на користь Спільного українсько-чеського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Інекон –Сервіс” (інд. 02068, м. Київ, вул. Г.Ахматової, 5, оф. 8, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України „Південьвійськбуд” (інд.65063, м. Одеса, вул. Армійська, 18) на користь Спільного українсько-чеського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Інекон –Сервіс” (інд. 02068, м. Київ, вул. Г.Ахматової, 5, оф. 8, ) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита та 59 (п’ятдесят дев”ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.          В іншій частині позову провадження у справі припинити.

6.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

7.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко