ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.12.07                                                                                           Справа№ 2/1091-15/461а

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Бізнес-Гранд”, м. Львів

до відповідача: Львівської митниці, м. Львів

про визнання недійсним податкового повідомлення форми “Ю” №15 від 18.10.2005 р.

Суддя Т.Костів

секретар О.Вітинська

Представники:

Від позивача –Синчук С.М. - представник

Від відповідача –Шокало В.С. (довіреність №30/22-77 від 09.01.2007 р.) - представник

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю “Бізнес-Гранд”, м.Львів, звернулось із позовом до Львівської митниці, м. Львів, про визнання недійсним податкового повідомлення форми “Ю” №15 від 18.10.2005 р. за платежем ввізне мито в сумі 4249956,82 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.11.2005р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 05.12.2005 р. Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.12.2005р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області по справі №2/745-19/387А. Провадження у справі було поновлено ухвалою господарського суду Львівської області від 15.11.2007 р. та призначено розгляд справи на 12.12.2007 р. Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.12.2007 р. розгляд справи відкладено на 20.12.2007 р.

Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

Представник позивача у судових засіданнях позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві та поясненнях. Ствердив, зокрема, що позивач ввозив на митну територію України фарш курячий за кодом УКТ ЗЕД (м’ясо та харчові субпродукти солоні або у розсолі, сушені або копчені, ставка мита 0,5 Євро/кг.). Однак, відповідач незаконно визначив код УКТ ЗЕД товару як (м’ясо та харчові субпродукти свійської птиці товарної позиції 0105, свіжі, охолоджені або морожені, ввізне мито 1,5 Євро/кг), у зв’язку із чим винесено оспорюване податкове повідомлення, яким позивачу донараховано ввізне мито. Постановами господарського суду Львівської області у справах №2/744-19/386А, №2/745-19/387А рішення відповідача щодо такого визначення коду товару було визнано недійсним. Відповідно, вважає відсутніми підстави для нарахування ввізного мита оспорюваним рішенням. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у запереченні на позовну заяву. Наполягає на правильності визначення відповідачем коду товару УКТ ЗЕД як (м’ясо та харчові субпродукти свійської птиці товарної позиції 0105, свіжі, охолоджені або морожені, ввізне мито 1,5 Євро/кг), оскільки соління продукту суттєво не впливає на характер м’яса мороженого. У зв’язку із цим посилається на відповідне роз’яснення Держмитслужби України. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, що мають значення для справи, суд встановив наступне.

З пояснень представників та уніфікованих адміністративних документів вбачається, що позивач ввозив на митну територію України товар, позначений як “фарш курячий солений (вміст солі 1,3%) свіжозаморожений в блоках” виробник Trinity GmbH EZG, Німеччина. У графі 33 вказаний код товару, який відповідає товарній субпозиції (м’ясо та харчові субпродукти солоні або у розсолі, сушені або копчені, ставка мита 0,5 Євро/кг.).

З матеріалів справи, зокрема, відміток відповідача на уніфікованих адміністративних документах, вбачається незгода відповідача із даною класифікацією товару та його класифікація як (м’ясо та харчові субпродукти свійської птиці товарної позиції 0105, свіжі, охолоджені або морожені, ввізне мито 1,5 Євро/кг). Про цю обставину та донарахування податковими повідомленнями суми ввізного мита позивач повідомлявся листом відповідача №19/41-6914 від 18.10.2005 р..

Оспорюване податкове повідомлення форми “Ю” №15 від 18.10.2005 р. на суму 4249956,82 грн. ввізного мита було винесено із зазначених підстав з посиланням на пп. “г” п. 4.2.2. ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Закон України “Про митний тариф України”.

Матеріалами справи підтверджується, що спір щодо правильності визначення Львівською митницею коду товару УКТ ЗЕД як неодноразово був предметом судового розгляду.

Постановами господарського суду Львівської області від 14.07.2006 р. у справах №2/744-19/386А, №2/745-19/387А між тими ж сторонами були визнані недійсними рішення Львівської митниці про визначення коду товару №КТ-209-122-05 від 19.09.2005 р. та №КТ-209-126-05 від 22.09.2005 р.. Зазначені постанови були залишені без змін ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2006 р..

При цьому, судовими інстанціями було встановлено, що відповідно до УКТ ЗЕД за товарною позицією 0207 класифікуються м'ясо та харчові субпродукти свійської птиці товарної позиції 0105, свіжі, охолоджені або морожені. Фарш курячий морожений, солений в блоках, виробництва Trinity GmbH, що ввозився в Україну ТзОВ «Бізнес-Гранд», має вміст солі 1,3 % і такий вміст солі обумовлюється у примітці 7 до групи 02 «М'ясо та харчові нутрощі». З врахуванням вмісту солі (1,3%) у курячому фаршу, що є недостатнім для тривалого зберігання, вказаний товар повинен класифікуватись за кодом відповідно до УКТ ЗЕД.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання відповідача на роз’яснення Держмитслужби України та властивості самого товару, що на думку відповідача надає підстави для донарахування ввізного мита у відповідності до коду УКТ ЗЕД , не заслуговують на увагу додатково враховуючи, що відповідно до ст. 311 МК України класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності складається на основі Гармонізованої системи опису і кодування товарів. Ст. 313 МК України встановлює, що митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, м'ясо та харчові продукти класифікуються у товарній групі 02, а саме: м'ясо та харчові м'ясні субпродукти свійської птиці, класифікуються у товарній групі 02 та 0210 УКТЗЕД залежно від ступеня обробки та стану, в якому воно подане. Згідно із п. 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 р. № 1863, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів. УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Відповідно до УКТ ЗЕД, м'ясо та харчові м'ясні субпродукти класифікуються у товарній групі 02, а саме м'ясо та харчові субпродукти свійської птиці, класифікуються в товарній позиції 0207 та 0210 УКТ ЗЕД, залежно від ступеню обробки та стану м'яса, в якому воно подано. Відповідно до п. 7 примітки до товарної групи 02 термін "солені або у розсолі" у товарній позиції означає м'ясо та харчові нутрощі (субпродукти), які були піддані солінню і мають загальний вміст солі 1,2% мас. або більше. За товарною позицією 0207 УКТ ЗЕД класифікуються м'ясо та харчові субпродукти свійської птиці товарної позиції 0105, свіжі, охолоджені або морожені.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Належних доказів, які б свідчили про правильність донарахування ввізного мита, суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно, у зв’язку із безпідставністю нарахування відповідачем основного платежу з податку на додану вартість, відповідачем безпідставно нараховані і суми штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень. Згідно зі ст. 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання. Кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрат покладаються на відповідача. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсним податкове повідомлення форми “Ю” №15 від 18.10.2005 р., винесене Львівською митницею.

3.          Стягнути з Львівської митниці (м.Львів, вул. Костюшка,1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Бізнес-Гранд” (м.Львів, вул.Ш.Руставелі,40, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                       Костів Т.С.