ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.07
р.
Справа № 37/479а

Вступна та резолютивна частини
постанови складені та підписані головуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій
кімнаті та проголошена в судовому засіданні 8 лютого 2007 року о 11 годин 00
хвилин у присутності представників сторін, у приміщенні господарського суду
Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157,  кабінет судових засідань № 210).

Повний текст постанови складений 12
лютого 2007 року та підписаний суддею об 14
годин 30 хвилин.

за позовом  суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Вугледар

до відповідача державної податкової
інспекції у м. Вугледарі

про
визнання  повністю недійсними: 1)
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1 про визначення суми податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп., 2)
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_2 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп., з якої
основний платіж - 2286 грн. 67 коп., штрафні (фінансові) санкції - 1143 грн. 34
коп., 3) рішення НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі
87000 грн. згідно пункту 1 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, 4)
рішення НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 560 грн.
згідно пункту 1 статті 8 Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”, 5) податкового повідомлення - рішення НОМЕР_5 про
визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3430
грн. 47 коп., з якої основного платежу - 2286 грн. 97 коп., штрафних
(фінансових) санкцій - 1143 грн. 50 коп., 6) податкового повідомлення - рішення
НОМЕР_6 про визначення податкового зобов'язання з податку з фізичних осіб у
сумі 5855 грн. 17 коп., 7) податкового повідомлення - рішення НОМЕР_7 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 87560 грн.

Суддя господарського суду
Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання
Шкурідіній  І. О.

Представники:

від позивача:      ОСОБА_1 - особисто, ІНФОРМАЦІЯ_1,

від відповідача:  Пономарьова В. В. - за дов. № 51/10/10-011-2
від 16 січня 2007 року.

Суть справи:

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Вугледар звернулася 11
грудня 2006 року до господарського суду Донецької області з позовною заявою (т.
1 арк. справи 4-8) до державної податкової інспекції у м. Вугледарі  про визнання
недійсними податкових повідомлень - рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 7 березня 2006 року: 1) податкового повідомлення -
рішення НОМЕР_1 - 5855 грн. 47 коп.; 2) НОМЕР_4- 560 грн.; 3) НОМЕР_3 - 87000
грн.; 4) НОМЕР_2- 3430 грн. 01 коп., розгляд якої згідно пункту 6 розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу
адміністративного судочинства України"НОМЕР_3953-ІУ від 6 жовтня 2005
року, до початку діяльності окружного адміністративного суду підвідомчий
господарському суду Донецької області.

12 грудня 2006 року було відкрито
провадження в адміністративній справі № 37/479а та призначено попереднє судове
засідання на 17 січня 2007 року, про що винесена відповідна ухвала (т. 1 арк.
справи 1-2). Зазначена ухвала суду була отримана сторонами 14 грудня 2006 року
(т. 2 арк. справи 1-2).

17 січня 2007 року у попередньому
судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог (т. 2 арк.
справи 3), зазначивши їх у наступній редакції: "Визнати  повністю недійсними: 1) податкового
повідомлення - рішення НОМЕР_1 про визначення суми податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп., 2) податкового
повідомлення - рішення НОМЕР_2 про визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп., з якої основний платіж -
2286 грн. 67 коп., штрафні (фінансові) санкції - 1143 грн. 34 коп., 3) рішення
НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 87000 грн. згідно
пункту 1 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, 4) рішення
НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 560 грн. згідно
пункту 1 статті 8 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”, 5) податкового повідомлення - рішення НОМЕР_5 про визначення
податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 47 коп.,
з якої основного платежу - 2286 грн. 97 коп., штрафних (фінансових) санкцій -
1143 грн. 50 коп., 6) податкового повідомлення - рішення НОМЕР_6 про визначення
податкового зобов'язання з податку з фізичних осіб у сумі 5855 грн. 17 коп., 7)
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_7 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 87560 грн." Відповідач у попередньому судовому
засіданні 17 січня 2007 року проти позовних вимог заперечував. Примирення
сторони не досягли.  Ухвалою від 17 січня
2007 року (т. 2 арк. справи 57-58) було закінчено підготовче провадження та
адміністративна справа № 37/479а призначена до судового розгляду на 1 лютого
2007 року. Також, суд керуючись частиною 1 статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України вручив у попередньому судовому засіданні 17 січня 2007 року
представникам позивача та відповідача за їх згодою судові повістки (т. 2 арк.
справи 59-60).

1 лютого 2007 року під час судового
розгляду позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач проти позовних
вимог заперечував, сторони надали додаткові докази, примирення не досягли. У
судовому розгляді 1 лютого 2007 року було оголошено перерву до 8 лютого 2007
року для надання сторонами додаткових доказів (т. 2 арк. справи 98).

8 лютого 2007 року під час судового
розгляду позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач проти позовних
вимог заперечував, сторони примирення не досягли.

Позивач - ОСОБА_1, м. Вугледар,
ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження с. Пречистівка, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 арк.
справи 53), була зареєстрована 17 грудня 2002 року виконавчим комітетом
Вугледарської міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа
- підприємець за адресою: АДРЕСА_1, про що було видане свідоцтво про державну
реєстрацію (т. 1 арк. справи 10). Згідно довідки форми НОМЕР_8 (т. 1 арк.
справи 9) ОСОБА_1 була поставлена на податковий облік в Вугледарському
відділенні Мар'їнської  ОДПІ з 24 грудня
2002 року за НОМЕР_9 позивач отримав свідоцтво про сплату єдиного податку на
2005 рік (т. 2 арк. справи 89).

В обґрунтування позовних вимог (т.
1 арк. справи 4-8, т. 2 арк. справи 64-65) позивач зазначив, що порушення
встановлені податковим органом при перевірці спростовуються наданими ОСОБА_1
первинними документами бухгалтерського обліку та звітності, згідно яких
загальний дохід позивача за 2005 рік не перевищує встановленого Указом
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності”
ліміту в розмірі 500000 грн., податкові зобов'язання травня 2005 року та
податковий кредит січня, грудня 2004 року підтверджені податковими накладними
включеними до книг обліку придбання та продажу товарів (робіт, послуг), витрати
на використання вантажного автомобіля безпосередньо пов'язанні з
підприємницькою діяльністю позивача.

Позивачем були надані до матеріалів
справи в підтвердження позовних вимог нижче приведені докази, досліджені судом
та долучені до справи в оригіналах: рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 7 березня 2006 року НОМЕР_4, НОМЕР_3 - т. 1 арк.
справи 16, податкові повідомлення - рішення від 7 березня 2006 року НОМЕР_2- т.
1 арк. справи 17, НОМЕР_1 - т. 1 арк. справи 18, акт НОМЕР_10 про результати комплексної
планової невиїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з 1 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року з
додатками - т. 1 арк. справи 19-34, довідка банку НОМЕР_11- т. 2 арк. справи
62, витяг про отриманий доход та продаж за 2004 рік - т. 2 арк. справи 63,
пояснення - т. 2 арк. справи 64-65; в копіях: позовна заява НОМЕР_12 - т. 1
арк. справи 11-14, витяг з книги обліку продажу товарів (робіт, послуг) - т. 1
арк. справи 35-50, акти від 22 серпня 2006 року - т. 1 арк. справи 51-53, витяг
з обліку доходів 2004 р. - т. 1 арк. справи 54-66, договір купівлі - продажу з
відстрочкою платежу від 25 березня 2004 року з додатком - т. 1 арк. справи
67-69, акти прийому - передачі відповідно до договору від 25 березня 2004 року
- т. 1 арк. справи 70-73, договір оренди від 20 січня 2004 року - т. 1 арк.
справи 74, витяги банку з платіжними дорученнями та квитанціями - т. 1 арк.
справи 75-102, акт звірки взаємних розрахунків - т. 1 арк. справи 103,
податкові накладні та накладні - т. 1 арк. справи 104-131, витяг з книги
продажу за січень-травень 2005 року - т. 1
арк. справи 132-135,   податкові
накладні - т. 1 арк. справи 136-137, договір НОМЕР_27 з додатковою угодою - т.
1 арк. справи 138-139, декларації по ПДВ за січень, грудень 2004 року - т. 1
арк. справи 140-143, виписка банку - т. 2 арк. справи 66, накладна НОМЕР_13 -
т. 2 арк. справи 67, податкова накладна НОМЕР_13 - т. 2 арк. справи 68, витяг з
книги придбання за 2004 рік - т. 2 арк. справи 69-72, свідоцтво про реєстрацію
ТЗ - т. 2 арк. справи 73, договір оренди від 20 січня 2004 року - т. 2 арк.
справи 74, акт звірки взаєморозрахунків - т. 2 арк. справи 75, податкова
декларація з податку на додану вартість - т. 2 арк. справи 76-77, податкові
накладні - т. 2 арк. справи 78, витяг з книги продажу за травень 2005 року - т.
2 арк. справи 80-81, витяг з книги придбань за травень 2005 року - т. 2 арк.
справи 82-84.

Відповідач - державна податкова
інспекція у м. Вугледарі є суб'єктом владних повноважень, створена та діє на
підставі Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №
509 - ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24
грудня 1993 року. Відповідач включений до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України за НОМЕР_44, про що свідчить довідка
Міжрайонного управління статистики у Мар'їнському  районі від 3 квітня 2006 року (т. 2 арк.
справи 47). ДПІ у м. Вугледарі була створена шляхом виділення з Мар'їнської
об'єднаної  державної податкової
інспекції за наказом ДПА у Донецькій області
НОМЕР_19 (т. 2 арк. справи 7-8).

Відповідач у запереченнях проти
позовних вимог (т. 2 арк. справи 5-6) та поясненнях (т. 2 арк. справи 36-46)
зазначив, що перевірка була проведена посадовими особами Мар'їнської ОДПІ,
встановлені порушення при формуванні зобов'язань по податку на додану вартість,
податку з доходів фізичних осіб та використання грошових коштів для проведення
розрахунків за придбанні товари. При цьому, відповідачем - ДПІ у м. Вугледарі
було зазначено, що рішенням господарського суду Донецької області по справі №
22/338 від 13 грудня 2006 року в задоволенні вимог щодо стягнення нарахованих
податків та застосованих санкцій було відмовлено, оскільки в особовому рахунку
СПД ОСОБА_1 після роз'єднання податкових органів рахувалися інші податкові
повідомлення-рішення, ніж вручені позивачу, у зв'язку з чим відповідальні
посадовими особи були притягнуті до відповідальності.

Відповідачем були надані до
матеріалів справи в підтвердження заперечень наступні докази, досліджені судом
та долучені до справи в оригіналах: пояснення НОМЕР_14 - т. 2 арк. справи 5-6,
лист НОМЕР_15 - т. 2 арк. справи 34, лист НОМЕР_16 про надання пояснень - т. 2
арк. справи 36, лист НОМЕР_17 - т. 2 арк. справи 48, пояснення НОМЕР_18 - т. 2
арк. справи 84-95; в копіях: наказНОМЕР_19 - т. 2 арк. справи 7-8, рішення по
справі № 22/338 від 13 грудня 2006 року - т. 2 арк. справи 9-11, висновок
НОМЕР_20 про недоцільність оскарження рішення господарського суду Донецької
області по справі № 22/338 - т. 2 арк. справи 12-14, витяг з облікової картки
платника - т. 2 арк. справи 15-18, акту НОМЕР_10 з додатками - т. 2 арк. справи
19-33, направлення НОМЕР_21 - т. 2 арк. справи 35, пояснень - т. 2 арк. справи
37-46, акт відмови від підпису матеріалів документальної перевірки - т. 2 арк.
справи 49, заява від 1 лютого 2006 року на проведення перевірки - т. 2 арк.
справи 50, повідомлення № 5 про проведення перевірки - т. 2 арк. справи 51,
поштове повідомлення - т. 2 арк. справи 52, виписка з Національного плану
перевірок - т. 2 арк. справи 86-88, податкові повідомлення - рішення НОМЕР_5 -
т. 2 арк. справи 91,НОМЕР_6 - т. 2 арк. справи 92, НОМЕР_7 - т. 2 арк. справи
93.

Представники сторін клопотань про повне
фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу не заявили, у зв'язку з чим на підставі пункту 2-1 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до  Кодексу адміністративного судочинства
України"НОМЕР_3953-IV від 6 жовтня 2005 року судовий розгляд був
проведений без технічної фіксації.

Суд, заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, -

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 6 Конвенції
про захист прав і основних свобод людини від 4 листопада 1950 року,
ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка у
відповідності до статті 9 Конституції України є частиною національного
законодавства України, передбачено, що
кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має
право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку  незалежним і безстороннім судом.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Конституції  в Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є
безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших
нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів
законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і
забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування
Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність
має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом
забезпечення своєчасного і якісного розгляду конкретних справ. При цьому,
згідно зі статтею 22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й
громадянина не є вичерпними.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України міститься перелік обставин, які
перевіряють суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, якими у даній справі є обставини проведення
перевірки, наявність повноважень, підстав для донарахування податків та
застосування фінансових (штрафних) санкцій, дотримання порядку відображення
застосованих санкцій в особовому рахунку платника податків.

З огляду на досліджені матеріали справи
судом було встановлено, що посадовими особами Мар'їнської ОДПІ відповідно до
Національного плану перевірок (т. 2 арк. справи 86-88) на підставі направлення
НОМЕР_21 (т. 2 арк. справи 35) була проведена планова невиїзна документальна
перевірка суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Вугледар з питань дотримання вимог податкового та валютного
законодавства за період з 1 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року в приміщенні
Мар'їнської ОДПІ згідно наданої позивачем заяви (т. 2 арк. справи 50). Про
намір податкового органу провести планову перевірку СПД ОСОБА_1 відповідно до
вимог статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" була попереджена листом НОМЕР_22 (т. 2 арк. справи 51), який був
нею отриманий 24 січня 2006 року (т. 2 арк. справи 52). Результати перевірки
були викладені в акті НОМЕР_10 (т. 1 арк. справи 19-34, т. 2 арк. справи
19-33), від підписання якого СПД ОСОБА_1 відмовилася, про що був складений
відповідний акт відмови (т. 2 арк. справи 49). Один примірник акту НОМЕР_10 був
отриманий позивачем 24 лютого 2006 року, про що свідчить особистий підпис
ОСОБА_1 (т. 1 арк. справи 28).

Суд за результатами дослідження акту перевірки
НОМЕР_10, документів податкового та бухгалтерського обліку СПД ОСОБА_1,
пояснень позивача та посадових осіб відповідача встановив, що:

·          податкове повідомлення - рішення
НОМЕР_1 (оригінал наданий до справи позивачем - т. 1 арк. справи 18) підписане
керівником Мар'їнської ОДПІ  7 березня
2006 року про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп., як зазначено в акті перевірки за
порушення позивачем вимог пункту 7.1 статті 7, підпункту 9.12.1 пункту 9.12
статті 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №
889-ІV від 22 травня 2003 року, Інструкції про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції України № 12 від 21 квітня 1993 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за № 64,  пунктів 1, 5 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" № 727/98 від 3 липня 1998 року.  СПД ОСОБА_1
як суб'єкт малого підприємництва отримала на 2004 рік свідоцтво про
сплату єдиного податку. При перевірці посадові особи відповідача встановили, що
фактичний валовий дохід СПД ОСОБА_1 за 2004 рік складає 517567 грн. 68 грн.,
тобто суму, що перевищує встановлений пунктом 1 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" розмір обсягу виручки від реалізації - 500 тис. грн., та
оскільки позивач у 2005 році також була зареєстрована як суб'єкт малого
підприємництва, що сплачує єдиний податок (т. 2 арк. справи 89), то
відповідачем було здійснено донарахування податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності за 2005 рік на загальну суму 5855 грн. 47 коп. (13
відсотків від суми чистого доходу в розмірі 45042 грн. 07 коп., виходячи з
того, що валовий дохід за 2005 рік СПД ОСОБА_1 склав 3889529 грн. 23 коп.,
валові витрати - 344487 грн. 16 коп.). Пунктом 1 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" передбачено, що виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Суд
дослідивши надані позивачем документи, які свідчать про отримання СПД
ОСОБА_1  виручки від реалізації товарів у
2004 році, встановив, що в період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року на
рахунок СПД ОСОБА_1 НОМЕР_23 надійшли грошові кошти на суму 461315 грн. 31
коп., що підтверджується довідкою Вугледарського відділення Філії
"Донецьке регіональне управління" ЗАТ КБ Приватбанк НОМЕР_24 (т. 2
арк. справи 62) та виписками банку (т. 1 арк. справи 75-96), за довідкою
позивача (т. 2 арк. справи 63) підтвердженою книгою обліку доходів та витрат за
формою № 10 за 2004 рік (т. 1 арк. справи 54-66) з врахуванням надходжень
безпосередньо до каси підприємця та повернення грошових коштів (т. 1 арк.
справи 86, 95), загальний дохід від реалізації товарів СПД ОСОБА_1 за 2004 рік
склав 499988 грн. 50 коп. Відповідач доказами наявність загального доходу за
2004 рік у розмірі 517567 грн. 68 грн. зазначеного в акті перевірки не довів.   Загальний обсяг продажу за 2004 рік згідно
книги обліку продажу товарів (робіт, послуг) (т. 1 арк. справи 36-50)
склав  527735 грн. 36 коп., з огляду на
те, що СПД ОСОБА_1 включила до обсягу продажу дані по податковим накладним на
загальну суму 28535 грн. 21 коп. по першій події - відвантаженню товарів за
договором від 25 березня 2004 року з фізичною особою Єпіфанцевим В. І. (т. 1
арк. справи 67-69) та актам прийому-передачі (т. 1 арк. справи 70-73) при
неотриманні грошових коштів, які у сумі 28535 грн. 21 коп.  надійшли тільки в 2005 році (квитанції - т. 1
арк. справи 97-108), за вирахуванням цієї суми обсяг продажу склав 499200 грн.
15 коп. З огляду на недоведеність посадовими особами відповідача перевищення
СПД ОСОБА_1 обсягу виручки отриманої від реалізації товарів у 2004 році суми
500 тис. грн., саме з якою, а не з обсягом продажу, законодавство пов'язує
можливість застосування спрощеної системи оподаткування, суд вважає, що
відповідач не довів правомірність нарахування позивачу податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп. Прийняття податкових
повідомлень-рішень НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 87000 грн. згідно пункту 1 статті 17 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” та рішення НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 560 грн. згідно пункту 1 статті 8 Закону України “Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності” пов'язувалося відповідачем також з перевищенням
позивачем обсягу доходу за 2004 рік та визначенням про неправомірність
використання спрощеної системи в 2005 році (штрафи були нараховані виходячи з
поквартального обсягу доходів ОСОБА_1 за 2005 рік). Проте, суд враховуючи
наявність вище наведених  доказів в
матеріалах справи спростовуючих висновки податкового органу про обсяги виручки
позивача за 2004 рік та відповідно підтверджуючих законність використання
позивачем у 2004, 2005 роках спрощеної системи оподаткування та відповідно
законність реєстрації платником єдиного податку, зазначає, що за приписами
пункту 6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкти
підприємницької діяльності - фізичні особи - платники єдиного податку мають
право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення
розрахунків із споживачами, окрім того, зазначеним пунктом 6 Указу  передбачено, що платники єдиного податку не є
платниками плати за патенти згідно із Законом України "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності";

·          податкове повідомлення - рішення
НОМЕР_2 (оригінал наданий до справи позивачем - т. 1 арк. справи 17) було
прийнято керівником Мар'їнської ОДПІ 7 березня 2006 року про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп.,
з якого основний платіж - 2286 грн. 67 коп., штрафні (фінансові) санкції - 1143
грн. 34 коп. за порушення підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.1 пункту
7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” на суму 2286 грн.
97 коп., як зазначено в акті, оскільки СПД ОСОБА_1 за даними податкового органу
вчинила наступні порушення, а саме:

- за даними податкового органу
позивачем до декларації за травень 2005 року не була включена до податкового
зобов'язання сума податку на додану вартість 1066 грн. 67 коп. за податковою
накладною НОМЕР_25 на загальну суму 6400 грн. по першій події - даті фактичної
реалізації позивачем товару МПП „Монтажник” за накладноюНОМЕР_26.  Згідно підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7
Закону України „Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 3 квітня 1997
року станом на час вчинення спірних правовідносин датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася
раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти
- дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої -
дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку. Як
встановлено судом, в травні 2005 року першою подією для формування позивачем
податкових зобов'язань на суму 1066 грн. 67 коп. в податковій декларації по
податку на додану вартість за травень 2005 року була дата зарахування коштів
від МПП „Монтажник”, яким відповідно до умов договору НОМЕР_27 (т. 1 арк.
справи 138-139), була здійснена на банківський рахунок СПД ОСОБА_1 передплата
на загальну суму 6400 грн., з якої були отримані 4 травня 2005 року сума 3000
грн., 11 травня 2005 року сума 700 грн., 12 травня 2005 року сума 1000 грн., 16
травня 2005 року сума 1700 грн., про що свідчать банківські виписки (т. 2 арк.
справи 103, 104) та акт звірки (т. 1 арк. справи 103). Відповідно до отриманої
передплати СПД ОСОБА_1 були виписані та надані МПП "Монтажник"
податкові накладні за НОМЕР_33 на суму 3000 грн., з якої ПДВ - 500 грн. (т. 1
арк. справи 122, т. 2 арк. справи 78), НОМЕР_28 на суму 700 грн., з якої ПДВ -
116 грн. 67 коп. (т. 1 арк. справи 104, т. 2 арк. справи 79),НОМЕР_29 на суму
1000 грн., з якої ПДВ - 166 грн. 67 коп. (т. 1 арк. справи 105, т. 2 арк.
справи 79), НОМЕР_31 на суму 1700 грн., з якої ПДВ - 283 грн. 33 коп. (т. 1
арк. справи 122, т. 2 арк. справи 78), включені позивачем до книги обліку
продажу товарів (робіт, послуг) за травень 2005 року (т. 1 арк. справи 123, т.
2 арк. справи 80-81) та відповідно до податкової декларації по податку на
додану вартість за травень 2005 року  (т.
2 арк. справи 76-77). При цьому, відвантаження позивачем товарів МПП
"Монтажник" відбулося у травні 2005 року на загальну суму 44645 грн.
53 коп. підтверджену актом-звірки (т. 1 арк. справи 103) за накладними НОМЕР_30
на суму 16162 грн. 87 коп.,НОМЕР_31 на суму 3200 грн. 82 коп.,НОМЕР_29 на суму
3123 грн. 16 коп.,НОМЕР_33 на суму 1725 грн. 40 коп.,НОМЕР_28 на суму 1246 грн.
60 коп., НОМЕР_32 на суму 2000 грн.,НОМЕР_26 на суму 6840 грн.,НОМЕР_34 на суму
3117 грн. 19 коп.,НОМЕР_35 на суму 1053 грн. 06 коп., НОМЕР_36 на суму 935 грн.
52 коп., НОМЕР_37 на суму 2575 грн. 84 коп., НОМЕР_38 на суму 2665 грн. 07 коп.
(т. 1 арк. справи 106, 124-131). Податкова накладна НОМЕР_25 на загальну суму
6400 грн., з якої ПДВ 1066 грн. 67 коп., зазначена в акті перевірки, як доказ
встановленого порушення у травні 2005 року, відповідачем суду надана не була та
взагалі відсутня, оскільки за НОМЕР_39 в книзі обліку продажу товарів (робіт,
послуг) (т. 1 арк. справи 132-135) рахується та є в наявності податкова
накладна НОМЕР_39 від 4 квітня 2005 року на загальну суму 1722 грн. 30 коп., з
якої ПДВ 287 грн. 05 коп. (т. 1 арк. справи 137). Тобто, всупереч вимогам
частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову, відповідач встановленого порушення щодо заниження
позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість за травень 2005
року на суму 1066 грн. 67 коп. документально не довів;

- податковим органом при перевірці
була встановлена арифметична помилка допущена позивачем в книзі обліку придбання
товарів (робіт, послуг) за січень 2004 року на суму 95 грн., у зв'язку з якою
було визначено завищення податкового кредиту цього періоду, проте судом при
огляді в присутності сторін оригіналу книги обліку придбання товарів (робіт,
послуг) за січень 2004 року розбіжностей встановлено не було, що
підтверджується витягом з книги за січень 2004 року (т. 2 арк. справи 105-107).
Окрім того, представники відповідача в судових засіданнях не визначилися в
якому з рядків була допущена помилка при вірному підсумку суми податку на
додану вартість, включеної до податкової декларації з податку на додану
вартість за січень 2004 року (т. 1 арк. справи 140-141) у складі податкового
кредиту, тобто відповідач порушення зазначене в акті не довів;

- встановлене завищення податкового
кредиту за грудень 2004 року на суму 1125 грн. 30 коп. відповідачем
пов'язувалося з порушенням вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України "Про податок на додану вартість", яким у редакції станом на
грудень 2004 року, а не на 1 квітня 2005 року, як помилково зазначено в акті
перевірки,  передбачено, що податковий
кредит звітного періоду складається з сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу)
та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.  Пунктом 5.1 статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року в
редакції Закону України від 22 травня 1997 року N 283/97-ВР зі змінами станом
на час вчинення спірних операцій передбачено, що валові витрати виробництва та
обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх
подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно пункту 1.32
статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  господарська діяльність - будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Податкова
накладна  НОМЕР_13 на загальну суму 6751
грн. 80 коп., з якої ПДВ - 1125 грн. 30 коп. (т. 2 арк. справи 68), отримана
СПД ОСОБА_1 у зв'язку з придбанням дизельного палива у приватного підприємства
"Луч-97" за накладною НОМЕР_13, оплачена за випискою банку на суму
6751 грн. 80 коп. 6 грудня 2004 року (т. 2 арк. справи 66,67), була включена
позивачем до складу податкового кредиту грудня 2004 року у книзі обліку
придбання товарів (робіт, послуг) (т. 2 арк. справи 69-72) та відповідно до
податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2004 року (т. 1
арк. справи 142-143). Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (т. 1 арк. справи 10) не встановлюється обмеження щодо
видів та форм здійснення підприємницької діяльності. Основним видом діяльності
ОСОБА_1 була торгово-закупівельна діяльність, для здійснення якої СПД ОСОБА_1
використовувався на підставі договору оренди від 20 січня 2004 року з фізичною
особою ОСОБА_1 (т. 2 арк. справи 74) вантажний автомобіль зареєстрований за
ОСОБА_1, як фізичною особою згідно технічного паспорту НОМЕР_40 (т. 2 арк.
справи 73). Згідно частини 1 статті 42 Господарського кодексу України, який
набрав чинності з 1 січня 2004 року,
підприємництво - це самостійна, ініціативна?, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприє?мцями) з метою досягнення економічних і соціальних результа?тів та
одержання прибутку. Частиною 1 статті 43 Господарського кодексу України
підприємці мають право без обмежень самостійно здійс?нювати будь-яку
підприємницьку діяльн?ість, яку не заборонено законом. За приписами частини 1
статті 144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов'язки
суб'єкта господарювання можуть виникати з угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Відповідачем
доказів визнання недійсним у встановленому порядку або суперечності вимогам
закону договору оренди від 20 січня 2004 року надано не було. Окрім того, відповідач
не навів норми законодавства, що містять заборону підприємцям - фізичним особам
використовувати власні автомобілі для здійснення підприємницької діяльності та
відносити документально підтверджені витрати на заправку бензином вантажних
автомобілів, що використовуються підприємцем для доставки товарів, до складу
загальних витрат від здійснення цієї діяльності,  тобто відповідачем наявність підстав для
виключення зі складу податкового кредиту СПД ОСОБА_1 суми податку на додану
вартість 1125 грн. 30 коп. за податковою накладною НОМЕР_13 при наявності
документів підтверджуючих придбання дизельного палива для вантажного автомобіля
не доведено. Посилання відповідача на отримання СПД ОСОБА_1 на 2005 рік
свідоцтва про сплату єдиного податку за видом торгово-закупівельна діяльність,
як на обмеження можливості підприємцем формувати податковий кредит за
податковими накладними на придбане дизельне пальне для вантажних автомобілів,
судом не приймається з огляду на їх недоведеність нормами законів або
підзаконних актів, якими це обмеження пов'язане зі сплатою єдиного податку не
встановлено.

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. ДПІ у м.
Вугледарі було надано до матеріалів справи рішення господарського суду
Донецької області по справі № 22/338 від 13 грудня 2006 року, яке не було
оскаржено податковим органом та набрало законної сили 24  грудня 2006 року. Зазначеним рішенням суду
було відмовлено у позові ДПІ у м. Вугледарі про стягнення з СПД ОСОБА_1 за
податковими повідомленнями - рішеннями від 7 березня 2006 року: НОМЕР_1 про
визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 5855 грн. 47 коп.,НОМЕР_2 про визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп. та рішеннями від 7 березня
2006 року:  НОМЕР_3 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 87000 грн.,НОМЕР_4 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 560 грн. Причиною відмови у позові була
встановлена невідповідність зазначених в позові податкових повідомлень - рішень
та рішень з записами в особовому рахунку платника податків СПД ОСОБА_1 (т. 2
арк. справи 15-18), в яких значилися інші податкові повідомлення-рішення. Так,
на особовому рахунку СПД ОСОБА_1 рахувався податковий борг з податку на додану
вартість в розмірі 3 427 грн. 87 коп. підставою виникнення якого зазначене
податкове повідомлення - рішення НОМЕР_5,
з податку на доходи фізичних осіб в сумі 5 855 грн. 17 коп. за
податковим  повідомленням -рішення
НОМЕР_6, з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування в сумі
87 560 грн. за податковим повідомленням-рішенням НОМЕР_7.  В рішенні господарського суду Донецької
області по справі № 22/338 від 13 грудня 2006 року було зазначено, що зазначена
невідповідність податкових повідомлень-рішень та рішень від 7 березня 2006 року
наявних у СПД ОСОБА_1 та податкових повідомлень-рішень, що рахуються в обліку у
ДПІ в м. Вугледарі свідчить про недотримання податковим органом вимог
Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої  наказом Державної податкової адміністрації
України НОМЕР_45, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2005
року за N 843/11123.    ДПІ у м. Вугледар
не був доведений суду під час розгляду справи № 22/338 факт прийняття 28 лютого
2006 року податкових повідомлень-рішень НОМЕР_5,НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що й
обумовило висновок суду в рішенні від 13 грудня 2006 року про безпідставність
заявленого позову про стягнення з СПД ОСОБА_1 сум податків та фінансових
(штрафних) санкцій нарахованих на підставі акту перевірки НОМЕР_10. ДПІ у м.
Вугледарі був наданий до матеріалів справи висновок про недоцільність
оскарження рішення господарського суду Донецької області по справі № 22/338 від
13 грудня 2006 року (т. 2 арк. справи 12-14) надісланий до ДПА у Донецькій
області, в якому було зазначено, що надати обґрунтовані пояснення та доказати
правомірність застосування штрафних санкцій
по податковим повідомленням-рішенням прийнятим відносно СПД ОСОБА_1
неможливо з огляду на встановлені судом розбіжності в номерах, датах та сумах
та у зв'язку з відсутністю посадових осіб Мар'їнської ОДПІ, які фактично винні
в цих розбіжностях. ДПА у Донецькій області протоколом від 15 січня 2007 року
зазначило про необхідність притягнення до відповідальності винних посадових
осіб ДПІ у Мар'їнському районі та ДПІ у м. Вугледарі (т. 2 арк. справи
121-123). Наказом ДПІ у м. Вугледарі НОМЕР_41 (т. 2 арк. справи 109-110) у
зв'язку з неякісним оформленням матеріалів перевірки ОСОБА_1 була попереджена
про відповідальність начальник відділу оподаткування фізичних осіб Сокуренко В.
В., строк покарання якої у дисциплінарному порядку збіг. Наказом ДПІ у
Мар'їнському районі НОМЕР_42 (т. 2 арк. справи 111-112) про відповідальність за
неякісне оформлення матеріалів перевірки СПД ОСОБА_1 був попереджений старший
державний податковий ревізор-інспектор відділу оподаткування фізичних осіб
Запорожець О. О., строк притягнення якого до більш суворого покарання також
збіг.

На вимогу суду ДПІ в м. Вугледарі
були надані дублікати податкових повідомлень-рішень НОМЕР_5,НОМЕР_6 та НОМЕР_7
(т. 2 арк. справи 91, 92, 93), які, як підтвердив відповідач та позивач (т. 2
арк. справи 90) в порушення вимог Порядку направлення органами державної
податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень
про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України НОМЕР_46 (у редакції наказу Державної
податкової адміністрації України НОМЕР_47), зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 6 липня 2001 р. за N 567/5758, зі змінами та доповненнями, не
вручалися СПД ОСОБА_1 та не надсилалися, при цьому відповідач не має можливості
довести сам факт їх прийняття, так само як відповідач не має можливості надати
корінці та довести факт прийняття податкових повідомлень-рішень від 7 березня
2006 року НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а також рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 7 березня 2006 року НОМЕР_3 та НОМЕР_4, які є в
наявності у позивача.

З огляду на вищевикладене з
урахуванням приписів статтей 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства
України, обставин встановлених рішенням господарського суду Донецької області
по справі № 22/338 від 13 грудня 2006 року, суд вважає, що відповідач не довів
правомірність прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень та рішень про
застосування фінансових (штрафних) санкцій, не дотримався порядку їх обліку та
направлення, визнав факт неякісного оформлення матеріалів перевірки, тому
позовні вимоги СПД ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з повним задоволенням судом
заявлених позовних вимог, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем
судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп. згідно квитанціїНОМЕР_43 2006 року на
підставі підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до частини
1 статті 94 цього кодексу  підлягають
стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 6-14, 23,
статтями 79, частиною 1 статті 94, частиною 3 статті 121, статтями 122, 123,
124, 127, 130, 131, 138, 139, 151, 152, 153,
158-163, 167, 185, 186, 254, підпунктами 1, 2 пункту 3, пунктами 6, 7
розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного
судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення
змін до Кодексу адміністративного судочинства України"3953-IV від 6 жовтня
2005 року, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Вугледар до державної
податкової інспекції у м. Вугледарі про
визнання  повністю недійсними: 1)
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1 про визначення суми податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп., 2)
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_2 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп., з якої
основний платіж - 2286 грн. 67 коп., штрафні (фінансові) санкції - 1143 грн. 34
коп., 3) рішення НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі
87000 грн. згідно пункту 1 статті 17 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, 4) рішення НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 560 грн. згідно пункту 1 статті 8 Закону України “Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності”, 5) податкового повідомлення - рішення
НОМЕР_5 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у
сумі 3430 грн. 47 коп., з якої основного платежу - 2286 грн. 97 коп., штрафних
(фінансових) санкцій - 1143 грн. 50 коп., 6) податкового повідомлення - рішення
НОМЕР_6 про визначення податкового зобов'язання з податку з фізичних осіб у
сумі 5855 грн. 17 коп., 7) податкового повідомлення - рішення НОМЕР_7 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 87560 грн., задовольнити у
повному обсязі.

Визнати повністю недійсним податкове
повідомлення - рішення НОМЕР_1 про визначення суми податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5855 грн. 47 коп.

Визнати повністю недійсним податкове
повідомлення - рішення НОМЕР_2 про визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 01 коп., з якої основний платіж -
2286 грн. 67 коп., штрафні (фінансові) санкції - 1143 грн. 34 коп.

Визнати повністю недійсним рішення
НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 87000 грн. згідно
пункту 1 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Визнати повністю недійсним рішення
НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 560 грн. згідно
пункту 1 статті 8 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності".

Визнати повністю недійсним податкове
повідомлення - рішення НОМЕР_5 про визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 3430 грн. 47 коп., з якої основного платежу -
2286 грн. 97 коп., штрафних (фінансових) санкцій - 1143 грн. 50 коп.

Визнати повністю недійсним податкове
повідомлення - рішення НОМЕР_6 про визначення суми податкового зобов'язання з
податку з фізичних осіб у сумі 5855 грн. 17 коп.

Визнати повністю недійсним податкове
повідомлення - рішення НОМЕР_7 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 87560 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
(рахунок 0006 в банку Головного управління державного казначейства в
Донецькій області, МФО 834016, ) на користь суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Вугледар
витрати по сплаті судового збору сплаченого за квитанцією НОМЕР_43  у вигляді державного мита  в розмірі 3 грн. 40 коп.

На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку зі складністю справи відкласти
з дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання
постанови у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини
постанови складені та підписані головуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій
кімнаті та проголошені в судовому засіданні 8 лютого 2007 року об 11 годин 00
хвилин у присутності представників сторін у приміщенні господарського суду
Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань №
210).

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Яманко В.Г.

Повний текст постанови складений 12
лютого 2007 року та підписаний суддею о 14 годин  30 хвилин.

вик. Тумасова О.А.,

т. 3056106

Надруковано  3
примірника:

1. Позивачу - 1.

2. Відповідачу - 1.

3.  До справи - 1.

______________________________________________________________________________________________________________

Адреса та телефон господарського
суду Донецької області: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157, тел. 381-88-46.