ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.07                                                                                        Справа №  20/468/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Приватного підприємства аудиторська фірма “Запоріжаудит”, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Брокерська фірма “Восток”, м.Запоріжжя

про стягнення 12739,81 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача -   Білюшов В.М. (дов. №50 від 12.09.2007р.);

Від відповідача  –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 11000 грн., суму пені у розмірі 1083,43 грн., суму 3% річних у розмірі 194,38 грн., суму втрат від інфляції у розмірі 462 грн., всього суму 12739,81  грн.

Ухвалою господарського суду від 20.08.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/468/07,  судове засідання  призначено на 17.09.2007р.

Ухвалою суду від 17.09.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 30.10.2007р.  Ухвалою голови господарського суду Запорізької області в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений на один місяць –до 14.11.2007р.

30.10.2007 р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору №20/11-06 від 20.11.2006р. про аудиторську перевірку, ст. 526,530, 625 ЦК України, ст.193 ГК України просить позов задовольнити, стягнути суму боргу у розмірі 11000 грн., суму пені у розмірі 1083,43 грн. за період з 28.12.2006р. по 30.07.2007р. (215 дн)., суму 3% річних у розмірі 194,38 грн. за цей же період, суму втрат від інфляції у розмірі 462 грн. за період січень-червень 2007р., всього суму 12739,81  грн.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2006р. між Приватним підприємством аудиторська фірма “Запоріжаудит” (виконавець, позивач у справі)  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Брокерська фірма “Восток” (клієнт, відповідач у справі) був укладений договір про аудиторську перевірку № 20/11-06, за умовами якого виконавець зобов'язався у строк до 29.12.2006р. здійснити аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності клієнта за 2002-2005 рр.; довести до відома клієнта про виявлені помилки у веденні бухгалтегського та податкового обліку, про що вказати у акті перевірки; не розголошувати відомості про фінансово-господарську діяльність клієнта, що становить його таємницю, а клієнт зобов'язався здійснити оплату робіт виконавця у розміри  та строки, передбачені договором (п.п.1.1, 1.2.).

Відповідно до п. 2.1. договору   вартість робіт складає 500 грн. без ПДВ за кожен день роботи та перераховується на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно з п. 2.2. договору оплата здійснюється у наступні строки: попередня оплата у розмірі 500 грн. на протязі трьох банківських днів з моменту підписання договору; залишок суми –по факту виконання робіт на протязі трьох банківських днів з моменту підписання сторонами  акту здавання-приймання робіт.

Як свідчать матеріали справи, приватним підприємством аудиторською фірмою “Запоріжаудит” було надано послуги за  договором про аудиторську перевірку № 20/11-06 від 20.11.2006р.  на загальну суму 16000 грн., що підтверджується актом здавання-приймання аудиторських послуг від 22.12.2006р.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти за надані послуги у сумі 5000 грн. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем  в сумі 11000 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193  Господарського кодексу України.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Приватного підприємства аудиторська фірма “Запоріжаудит” суми 11000 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за час прострочки  в сумі 462 грн. та 3% річних в сумі 194,38 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 462 грн. втрат від інфляції за період січень-червень 2007р., та суми 194,38 грн. –3% річних за період з 28.12.2006р. по 30.07.2007р.  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1083,43 грн. за період з 28.12.2006р. по 30.07.2007р. (215 днів).

Пунктом 3.6 договору передбачено, що за порушення строків оплати клієнт сплачує крім суми заборгованості пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає  доказаним,  однак вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково, оскільки відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Враховуючи вимоги закону, оскільки інше в договорі не передбачено, підлягає стягненню пеня за 182 дні у сумі 924,30 грн.

У зв’язку з цим позов в цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з  відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст.  49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Брокерська фірма “Восток”  (69008, м. Запоріжжя, вул.Тролейбусна,34, р/р 00 у ВАТ “Себ Банк” м.Київ, МФО 300175, ) на користь Приватного підприємства аудиторська фірма “Запоріжаудит” (69063, м. Запоріжжя, пров. Тихий, 8, р/р 0387 в Олександрівській  філії АКБ “Національний кредит” м.Запоріжжя, МФО 313775, ) суму 11000 грн. основного боргу, суму 462 грн. 00 коп. втрат від інфляції, суму 194 грн. 38 коп. –3 % річних, суму 924 грн. 30 коп. пені, суму 127 грн. 40 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 17 .12.2007 р.