ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-16/8339-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю « Керченськийстрілочний  завод» (98306, м. Керч, вул.. В.Бєлік, 12, р/р 260096331 в «Райффайзен Банк Аваль», м. Сімферополь,  МФО 324021, ЗКПО 31929136)

До відповідача -  Державної  податкової  інспекції   в м. Керчі  (98300, м. Керч, вул.. С.Борзенко, 40)

Про   визнання недійсним  податкових   повідомлень – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Решоткін О.Г. – представник, дов. № 01/762 від 29.11.2006 року

Від відповідача –  Базілевіч Н.В. – гл. Держ. под. інспектор, дов. № 84761010-о від 11.06.2007р.

Суть  спору – Позивач  ТОВ «Керченський стрілочний завод» звернувся до господарського суду АРК  до  відповідача Державної  податкової  інспекції  в  м. Керчі про  визнання  недійсними   повідомлення – рішення № /0 від 14.05.2007 року  про нарахування  податку на  доходи нерезидентів у сумі 32 034,00 грн. № /0 від 14.05.2007  року  про нарахування податку на прибуток  в сумі 5004,04 грн., № /0  від 14.05.2007  року  про нарахування ПДВ в сумі 14 394,00  грн.

18  червня  2007 року  позивач надав  заяву про уточнення  позовних  вимог відповідно до якої   вказує, що він звернувся до  суду  з позовною заявою про  визнання  нечинними податкові повідомлення – рішення  від 14.05.2007 року  №   /0; № /0; № /0. Рішенням  про результати розгляду  первинної  скарги  від 11.06.2007 року № 8460/10/25-0  відповідачем залишено  без змін  податкове  повідомлення – рішення № /0 від 14.05.2007  року  та додатково винесено  повідомлення – рішення  від 11.06.2007 року № /1 на ту  саму суму  по тим самим  підставам.

Крім того, позивач вказує, що  вищевказаним рішенням  були скасовані   податкові повідомлення – рішення № /0 в частині 2333,48 грн.  податку, і 817,53  грн. штрафної  санкції, та № /0 в частині  787,00  грн.  податку  та 393,50  грн.  штрафних  санкцій. На підставі чого були винесені  нові повідомлення – рішення  від 11.06.2007 року  № /1 про нарахування  податку  на прибуток  на суму 2322,25 грн.  та № /1 про нарахування ПДВ  в сумі  14394,00 грн.  по тим  самим підставам. На підставі чого позивач прохає  визнати нечинними рішення  про застосування  штрафних (фінансових) санкцій  від 14.05.2007 року № /0; від 11.06.2007  року № /1;  від 14.05.2007 року  № /0 ( в частині, яка залишена  без  змін),  від 11.06.2007 року № /1; від 14.05.2007 року № /0 ( в частині  яка залишена без змін),  від 11.06.2007 року № /1.

10  вересня  2007 року позивач надав  заяву про уточнення позовних  вимог  відповідно до якої  прохає  суд визнати нечинними  податкові повідомлення – рішення  № /1 від 11.06.2007 року про нарахування  податку на доходи нерезидентів  у сумі 32 028,00 грн. ; № /1   від 11.06.2007 року про нарахування  податку на прибуток  в сумі 2322,25  грн.; № /1 від 11.06.2007 року про нарахування ПДВ в сумі 13212,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що  винесені податкові повідомлення - рішення не відповідають нормам чинного законодавства України.

Відповідач проти задоволення позову заперечує  вважає, що  відносно нарахування  податку на доходи нерезидентів ДПІ в м. Керч  діяла відповідно до  норм  чинного законодавства,  крім того,   відповідач вказує, що  документальній  перевірці   не представлені   бухгалтерські документи, які  підтверджували  участь посадових осіб ТОВ «Керченський  стрілочний завод»  в підписання  актів  виконаних  робіт  на території  Росії, та  вважає, що  документальною  перевіркою  правомірно  донарахований  податок  з доходів  нерезидентів  в сумі 10 676 грн., оскільки  позивачем порушений  п. 13.1 , 13.2 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відносно податку на прибуток відповідач вказує, що   перевіркою  встановлено, що позивач порушуючи  п. 4.1  ст. 4, п.п. 11. 3.1  п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»  ТОВ «Керченський стрілочний завод»  не включивши у валові  доходи  суму 5296  грн. за договором з ТОВ «Дімакс».   Відносно  податку на додану вартість  відповідач вказує,   позивач  помилково вважає, що  операції  передбачають  передачу права власності Проте  дані бухгалтерської  звітності свідчать  про те, що  підприємством  за допомогою  таких  операцій  збільшені активи.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 04.10.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ДПІ в м. Керчі АР Крим проведена комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового й валютного законодавства ТОВ «Керченський стрілочний завод» за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 28.04.2007р. № 676/23-1/31929136. На підставі акту перевірки винесені  податкові повідомлення рішення №/0 від 14.05.07р. про нарахування податку на доходи нерезидентів у сумі 10678,00грн - основний платіж та 21356,00грн.- штраф; №/0 від 14.05.07р. про нарахування податку на прибуток у сумі 3989,63грн. - основний платіж та 1483,63 штраф; №/0 від 14.05.07р. про нарахування ПДВ у сумі 9596,00грн. - основний платіж та 4798,00грн. - штраф.

Позивач оскаржував зазначені повідомлення -  рішення  за результатами  розгляду  скарги позивача  ДПІ  в м. Керч винесене  рішення  про результати  розгляду  скарги  від 11.06.07р. № 8460/10/25-0.

Вказаним  рішенням відповідачем винесено повідомлення - рішення від 11.06.07р. № /1 про нарахування податку на доходи нерезидентів на ту саму суму по тим же підставам.

Крім того вищевказаним рішенням були скасовані податкові повідомлення-рішення № /0 у частині 2333,48 грн. податку, і 817,53грн. штрафної санкції; та № /0 у частині 787,00грн. податку і 393,50грн. штрафних санкцій та винесені нові повідомлення - рішення від 11.06.07р. № /1 про нарахування податку на прибуток на суму 2322,25грн. та № /1 про нарахування ПДВ у сумі 13213,50грн. по тим же самім підставам  які є предметом  оскарження.

Суд, дослідивши матеріали справи  прийшов до висновку, що позовні вимоги  обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносно податку   на доходи нерезидентів  пунктом 3.1.7. акту перевірки визначено, що в порушення п. 13.2. ст.13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.94р. № 334/ 94-ВР ТОВ «Керченський  стрілочний завод» не нарахував податок з доходів, означених у ст. 13.1. ст.13 цього Закону по ставці 15% від доходів, отриманих нерезидентами. ДШ нарахований податок на доходи нерезидентів у сумі 10678,00грн. і штраф за його не нарахування в сумі 21356,00грн.

В п.п.2 п.3.1.7. (стор.141-142 акту) описане  порушення, виявлене за договором №001/06-1628 від 03.04.06р. з ТОВ «Химконсалтинг» м. Москва. Нараховано податок на доходи нерезидентів у сумі 5628,00грн.

В п.п. З п. 3.1.7.(стор.142 акту) описане  порушення, виявлене за договором № 102/06 від 02.10.06р. з ТОВ «Ленпромтранспроект» м. С-Петербург. Нарахований податок на доходи нерезидентів у сумі 5048,00грн.

Відповідно  п.13.1.    ст.13    Закону  України   «Про    оподаткування    прибутку    підприємств»  від 28.12.1994 року № 334/94 –ВР оподатковуванню підлягають: будь-які доходи,  отримані нерезидентом із джерелом  їх походження з України,  від провадження господарської діяльності (у  тому  числі  на  рахунки  нерезидента,  що  ведуться  в   гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Згідно до  п.1.21. ст.1 Закону   України  «Про    оподаткування    прибутку    підприємств»  від 28.12.1994 року № 334/94 –ВР доходи  з  джерелом  їх походження з України - будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті  та  будь-які  інші  види   пасивних   доходів,   сплачених резидентами   України,   доходи   від   надання   резидентам   або нерезидентам  в  оренду  (користування)  майна,  розташованого   в Україні,   включаючи  рухомий  склад  транспорту,  приписаного  до портів,  розташованих в Україні,  доходи  від  продажу  нерухомого майна, розташованого в Україні, доходи, отримані у вигляді внесків  та премій на страхування і перестрахування  ризиків  на  території України,  а  також  доходи  страховиків-резидентів від страхування ризиків страхувальників-резидентів за межами України,  інші доходи від  господарської  діяльності  на митній території України або на  територіях,  що перебувають під контролем митних служб України  (у зонах  митного  контролю,  на  спеціалізованих  ліцензійних митних  складах тощо).

Таким чином, обов'язковою умовою таких доходів є те, що діяльність нерезидента повинна відбуватися на митній території України.

Договір № 001/06-1628 від 03.04.06р. укладений у м. Москва РФ. Предметом договору була «розробка документації для виготовлення хрестовини типу Р65 марки 1/11 зі збірними подовженими рейковими закінченнями заднього вильоту». Роботи були виконані за місцем перебування виконавця, тобто в м. Москва, про що підписані акти здачі-приймання робіт від 17.07.2006р. і від 21.07.06р., місцем складання яких було також м. Москва. Тобто, ніякої діяльності на території України виконавцем не провадилося.

Договір № 102/06 від 02.10.2007р. укладений у м. Санкт-Петербург РФ. Предметом договору була: «розробка документації на перевод стрілочний типу Р65 марки 1/9колії 1524мм МУП, ін.ЛПТП.665121.100». Роботи були виконані за місцем перебування виконавця в м. С-Петербург», про що підписаний акт здачі-приймання робіт від 18.12.2006р., місцем складання якого був м. С-Петербург. Діяльності на території України виконавцем не провадилося.

Така позиція підприємства по цьому питанню не розходиться з позицією ДПА України,

викладеної в листі Державної податкової адміністрації України від 08.07.2005р. № 307/2/15-1310

«Про оподатковування доходів нерезидента», у якому  дано роз'яснення того, що варто розуміти

під податками із джерелом їхнього походження з України.

Зокрема, крім тієї умови, що діяльність нерезидента повинна відбуватися на митній території України, ДПА України, опираючись на визначення «господарської діяльності», дане п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,   Господарська діяльність -  будь-яка  діяльність  особи, направлена  на  отримання  доходу  в  грошовій,  матеріальній  або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації   такої   діяльності   є  регулярною,  постійною  та суттєвою.  Під  безпосередньою  участю  слід  розуміти   зазначену  діяльність  особи  через  свої  постійні представництва,  філіали, відділення,  інші відокремлені підрозділи,  а також через довірену  особу,  агента  або  будь-яку іншу особу,  яка діє від імені та на  користь першої особи.

Таким чином, жодне з перерахованих умов, як то: регулярна, постійна й істотна діяльність нерезидента через свої постійні представництва на території України не мала міста при виконанні договорів №001/06-1628 від 03.04.06р. і 001/06 від 02.10.06р.

Перевіркою ДПІ м. Керчі господарської діяльності підприємства за 2002-2003р.г. був  нарахований податок на доходи нерезидента із джерелом їхнього походженні з України в розмірі 15% по аналогічних договорах. ТОВ «Керченський стрілочний завод» звернулося в господарський суд АР Крим про визнання недійсним відповідного податкового повідомлення-рішення. Рішенням   Господарського суду АР Крим від 03-24.12.2003р. у справі № 2-15/16395-2003 податкове повідомлення-рішення визнане недійсним. Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.03.2004р. по вищевказаній справі рішення господарського суду АР Крим залишений без змін. Суттю винесеного рішення й постанови з'явилася та обставина, що нерезиденти, створюючи конструкторську документацію, не здійснювали діяльності на митній території України.

Таким чином, висновки п.п. 2 і 3 пункту 3.1.7. акту перевірки не можуть бути підставою для нарахування податкових обов'язків, а повідомлення-рішення № /1 від 11.06.2007 року  про нарахування податку на доходи нерезидентів у сумі 10 676,00грн. і штрафних санкцій у сумі 21352,00грн. не відповідає чинному законодавству та підлягає  скасуванню.

Відносно податку на прибуток нарахування податку на прибуток у сумі 1656,15грн. і штрафних санкцій по цьому податку -666,10грн. складається з наступних епізодів:

Відповідно до п. 3.1.1.1. акту перевірки як порушення заводу ставиться здача відходів - мішків типу «біг-бзг» і котушок з-під дроту - на утилізацію за договором № 1605 від 01.04.06р. без нарахування їхньої вартості. ДПІ вважає, що в цьому випадку вартість відходів повинна була бути включена у валовий дохід. При цьому заводу нараховується податок на прибуток у розмірі 1324,00грн., виходячи з вартості нової тари.

Згідно п.п. 4.1.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від   22.05.97р. № 283/ 97-ВР,    у валовий дохід  включаються загальні  доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв,  що не  мають статусу  юридичної  особи,  а  також  доходи  від  продажу  цінних паперів,  (крім операцій з їх первинного випуску (розміщення)  та операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації).

Відповідно до п. 1.31 ст. 1  Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»     продаж  товарів  - будь-які операції,  що  здійснюються згідно з договорами  купівлі-продажу,  міни,  поставки  та  іншими цивільно-правовими  договорами,  які  передбачають  передачу  прав власності на такі товари за плату або компенсацію,  незалежно  від строків її  надання,  а  також  операції  з  безоплатного  надання товарів.

За договором № 1605 від 01.04.06р. підприємством не передбачався продаж або поставка (безоплатна передача) товару. Цій договір укладений, як це зазначено в преамбулі до договору, на виконання Закону України «Про відходи», Постанови КМУ №915 від 26.07.01р. «Про введення системи збору, сортування, транспортування, переробці й утилізації відходів, як вторинної сировини», а також Наказу Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 02.10.01 № 224. Про затвердження «Порядку збору, сортування, транспортування, переробки й утилізації використаної тари (упакування)».

Відповідно до п. 1.1. договору «Замовник зобов'язується здати, а Виконавець прийняти на утилізацію відходи полімерні (тара, упакування, сетематериали) , надалі іменовані відходи».

Таким чином, при здійсненні господарської операції по здачі відходів в утилізацію відсутні основні ознаки продажу, передбачені законодавством про оподаткування прибутку підприємств, а саме:

·          дохід від продажу товарів, оскільки договором № 1605 від 01.04.06р. не передбачена

передача права власності на відходи за компенсацію;

·          сам товар, оскільки передачі підлягає не товар, а відходи, тобто речовини не мають

промислової цінності й вартості.

Відповідно п.1 ст.1 Закону України «Про відходи» від 05.03.98р. № 187/ 98-ВР, відходи   -  будь-які  речовини,  матеріали  і  предмети,  що утворюються у процесі людської діяльності і  не  мають  подальшого використання  за  місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен  позбутися  шляхом утилізації чи видалення.

.          При укладанні даного договору суб'єктами господарської діяльності не передбачалася

передача права власності на відходи за компенсацію, тобто, у цьому випадку відходи не є

товаром. Навпроти, здаючи на утилізацію відходи,   підприємство діє відповідно до основних

принципів і напрямку державної політики в сфері поводження з відходами, встановленими ст. 5

Закону України «Про відходи», а саме, «пріоритетному захисту навколишнього природного середовища й здоров'я людини від негативного впливу відходів».

Так, ст.. 17  Закону України «Про відходи» від 05.03.98р. № 187/ 98-ВР встановлені обов'язки суб'єктів господарської діяльності в сфері поводження з відходами. Зокрема, підприємства зобов'язані забезпечувати прийом і утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, у яких перебувала продукція цих підприємств, установ, організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати договори з відповідними організаціями на їхній збір і утилізацію.

Більше того, п.п. «а» п.5 Постанови КМУ від 26.07.01р. № 915, встановлено, що підприємства  зобов'язані забезпечити збір (приймання), зберігання, і утилізацію всіх видів використаної тари (упакування), забезпечувати це шляхом укладання договорів про надання послуг зі збору, сортуванню, перевезенню, переробці й утилізації використаної тари (упакування) з Компанією або іншими спеціалізованими підприємствами, які мають відповідні ліцензії й умови для надання таких послуг на території України, де реалізується й утворюється відповідна використана тара (упакування), а також здійснення оплати за надання обумовлених послуг згідно із загальним  обсягом  тари  (упаковки),яка  використовується  для  пакування  та перевезення продукції за затвердженими тарифами.

Таким чином, підприємство не тільки не повинне встановлювати ціну на використану тару при її здачі, але й повинне оплачувати послуги зі збору й утилізації відходів. Тобто при операціях по здачі вторинної сировини може йти мова не про доходи, а про видатки на утилізацію, які могли б зменшити оподатковуваний прибуток, а відповідно й податок. За даним договором ТОВ «КСЗ» не понесло ніяких видатків, тобто зменшення оподатковуваного прибутку підприємством не допущено.

Таким чином, висновки пункту 3.1.1.1. акту перевірки не можуть бути підставою для нарахування податкових обов'язків.

Сума податку на прибуток 332,62грн. та штрафних санкцій на цю суму - 136,60грн.-взагалі - 469,22 грн. включена до складу податкового повідомлення-рішення № /1 від 11.06.07р. безпідставно, тому що ця сума була перерахована до бюджету платіжним дорученням №1449 від 15.05.07р.

Відносно    податку на додану вартість  нарахування податку на додану вартість у сумі 8809,00грн. і штрафних санкцій за не нарахування даного податку в сумі 4404,50грн. складається з наступних епізодів:

Відповідно до  п. 3.1.5.1 акту перевірки як порушення підприємству ставиться заниження податку на додану вартість у результаті того, що ТОВ «КСЗ» не був нарахований ПДВ на вартість матеріалів, оприбуткованих (оприходованних) після списання матеріальних цінностей, що були на балансі підприємства. ДПІ донарахований ПДВ по вищевказаних операціях у розмірі:

Січень - 70,85грн.; лютий - 2130,96грн.; березень - 1748,79грн.; квітень - 73,22грн.; травень - 138,96грн., червень - 734,86грн., липень-1898,61грн., серпень - (-1134,66грн), вересень - 446,78грн.;жовтень-227,49грн.; листопад - 81,15грн.; грудень - 1333,99грн., а всього 7750,72грн.

Відповідно до п.п. 3.1.1. ст. З Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. № 168/ 97-ВР (зі змінами й доповненнями), об'єктом оподатковування є операції  платників податків по поставці товарів і послуг, місце надання яких перебуває на митній

території України, у тому числі операції по передачі прав власності на об'єкти застави.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»  поставка   товарів  - будь-які операції, що здійснюються згідно  з  договорами  купівлі-продажу,  міни,  поставки та іншими цивільно-правовими  договорами,  які  передбачають  передачу  прав власності  на  такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання,   а   також   операції  з  безоплатної  поставки  товарів (результатів  робіт)  та  операції  з  передачі майна орендодавцем (лізингодавцем)  на  баланс  орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати  та  передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не  належать  до поставки операції з передачі товарів в межах договорів   схову    (відповідального    зберігання),    довірчого управління,  оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів,  які   не   передбачають   передачу   права   власності (користування  або  розпорядження)  на  такі  товари  іншій особі.

При оприбуткуванні (оприходований) підприємством матеріалів, що були раніше в його ж власності не відбувається передача права власності до іншої особи, тобто дані операції не є поставкою, а отже й об'єктом оподатковування відповідно до  Закону України «Про податок на додану вартість».

Крім того, згідно п. 4.1. ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. № 168/ 97-ВР, база оподатковування операцій по поставці товарів (послуг) визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче звичайної ціни.

У господарській операції по здачі відходів на утилізацію відсутні такі ознаки, установлені

Законом «Про податок на додану вартість», як «поставка», «товар», «договірна (контрактна) вартість». Що стосується «звичайної ціни», то нараховуючи податок на прибуток і ПДВ, ДПІ в м. Керчі застосувало ціну нового впакування, що була зазначена постачальником при поставці товару.

Ціна нового впакування ніяк не відповідає ціні впакування, що було у вживанні, і яке не може бути використане за своєму призначенню (через що вона й була утилізована).

Тобто, при здачі відходів на утилізацію відсутня база оподатковування, визначена Законом «Про податок на додану вартість».

Таким чином, повідомлення-рішення № /1 від 11.06.07р. про нарахування ПДВ у сумі 8809,00грн.. и штрафних санкцій у сумі 4404,50грн. не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.  2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні  04.10.2007 р.

Постанова складена у повному обсязі та підписана відповідно до ст.. 160 КАСУ  -11.10.2007 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати  нечинними  податкові повідомлення – рішення  № /1 від 11.06.2007 року про нарахування  податку на доходи нерезидентів  у сумі 32 028,00 грн. ; № /1   від 11.06.2007 року про нарахування  податку на прибуток  в сумі 2322,25  грн.; № /1 від 11.06.2007 року про нарахування ПДВ в сумі 13212,50 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) на користь 03,40 грн. державного мита.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.