ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.07р.

Справа № 16/250-07(31/4-07)

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю „Лідер”, м. Дніпропетровськ

до відовідача-1: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ

про  визнання права власності

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники сторін:

від позивача:  Годовалов А.М. - представник, дов. від 12.03.07р. (був присутній у судовому засіданні 13.11.2007р.);

від відповідача-1: Ревякіна Н.М. - провідний спеціаліст, дов. від 29.01.07р.     №4/11-64;

від відповідача-2: Якобчук О.Б. –представник, дов. від 21.11.07р. №13771.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. №1259 від 24.01.2007р.) визнати за ним право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Голубина,12, яке складається з адміністративної будівлі (літ. Б-3), загальною площею 440,6 кв.м та сходів (літ. б) загальною площею     7,3 кв.м.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву (вх. 597 від 17.01.07р.) позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що: - будь-якого спору між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Лідер” щодо права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Голубина,12 у м. Дніпропетровську не має; - позивач до Дніпропетровської міської ради не звертався з проханням ввести в експлуатацію об’єкт нерухомості; - рішення про надання земельної ділянки ТОВ “Лідер” Дніпропетровською міською радою не приймалось.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2007р. у справі №31/4-07 позов було задоволено та визнано за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2007р. у справі №31/4-07 зазначене рішення господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2007р. у справі   №31/4-07 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2007р. у справі №31/4-07 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2007р. у справі №31/4-07 скасовано, а справу передано на новий розгляд. Скасовуючи судові рішення Вищий господарський суд України посилався на те, що: суди попередніх інстанцій не дослідили обставин щодо того, які перешкоди чинять відповідачі щодо здійснення позивачем його права власності, за захистом якого звернувся позивач, та не дали їм правової оцінки, а отже і не встановили обставин щодо факту порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту способом визнання права позивача; - судами не досліджено обставин та не дано правової оцінки щодо того чи інше випливає з закону та чи не встановлено судом незаконність набуття права власності; - в матеріалах справи відсутні належно засвідчені копії, що свідчить про порушення господарським судом приписів статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач-1 у письмових поясненнях (вх. №19361 від 13.11.2007р.) зазначає, що будь-якого спору між Дніпропетровською міською радою та позивачем щодо права власності на майно, яке було придбано на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів, та розташоване за адресою: вул. Голубина,12 у м. Дніпропетровську, немає.

Відповідач-2 у поясненнях (вх. №20637 від 28.11.2007р.) просить припинити провадження у справі в частині Комунального підприємства “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” відсутній предмет спору.

За згодою представників відповідачів у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

-          як вбачається з матеріалів справи позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю “Лідер” в підтвердження придбання на прилюдних торгах об’єкту нерухомого майна, що розташований по вул. Голубіній, 12 у м. Дніпропетровську, надано до суду світлокопію протоколу від 30.01.2003р. №2 публічних торгів (аукціону) по реалізації арештованого нерухомого майна та світлокопію акту від 06.02.2003р. про проведення прилюдних торгів;

-          на зазначених світлокопіях містяться напис “Копія вірна”, підпис невідомої особи та печатка підприємства –позивача;

-          також позивачем надано до матеріалів справи не засвідчену світлокопію свідоцтва від 14.02.2003р., згідно якого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. посвідчено, що позивачу належить право власності на майно, яке складається із об’єкту нерухомого майна, не введеного в експлуатацію, загальною площею –440,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Голубіна, буд. 12;

- відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду;

- згідно із частиною 1 статті 75 Закону України “Про нотаріат” нотаріуси, посадові  особи  виконавчих  комітетів  сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії,    засвідчують    вірність    копій    документів,    виданих підприємствами,  установами  і  організаціями  за  умови,  що   ці документи  не  суперечать  законові,  мають  юридичне  значення  і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом;

- отже, подані позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином, тому не можна вважати, що вони доводять ті обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, а саме, що ним було придбано 06.02.2003р. на прилюдних торгах, організованих у ході виконавчого провадження на виконання рішення господарського суду, нерухоме майно за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Голубіна,12;

- ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007р. та від 29.11.2007р. у справі №16/250-07(31/4-07) від позивача було витребувано оригінал свідоцтва від 14.02.2003р.;

- позивачем зазначені вимоги суду також не виконано, оригінал свідоцтва надано не було;

- за даними технічного паспорта, виготовленого відповідачем-2 Комунальним підприємством “Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації” на адміністративну будівлю (літ. Б-3) по вул. Голібіна,12 станом на 08.06.2006р., адміністративна будівля (літ. Б-3) загальною площею 440,6 кв.м та літ. б –сходи підлягає введенню в експлуатацію;

- позивач просить визнати за ним право власності на зазначені об’єкти; відповідачі проти цього заперечують.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного:

- згідно з частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону;

- відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності;

- позивачем не доведено, що відповідачі створюють йому перешкоди щодо здійснення ним його права власності чи оспорюють це право власності, тому не доведено порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту способом визнання права позивача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49  Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його підписання

СУДДЯ                                                                                 Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„11„ січня  2008р.