ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.07 р.                                                                               Справа № 16/322

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  Відкритого акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод»              м. Макіївка

До відповідача  Закритого акціонерного товариства “Завод Коксоремонт” м. Макіївка

Про  відшкодування   збитків у сумі 26 775 грн. 60 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:              Батура А.Н. по дор.

від  відповідача :               не з’явився

СУТЬ СПОРУ:  у  судовому  засідання  було  оголошено  перерву  згідно ст. 77  ГПК  України  до  19.01.2007р.

Ухвалою  господарського суду  Донецької  області  22.09.2006р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Відкритого акціонерного товариства “Ясинівський коксохімічний завод” м. Макіївка до Закритого акціонерного товариства “Завод Коксоремонт” м. Макіївка про відшкодування збитків за поставку неякісного бетону в сумі 26 775 грн. 60 коп.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксацію судового процесу  технічними засобами, з приводу чого фіксацію технічними засобами здійснено не було. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 0602-ю, акт від 23.09.2005р., протокол № 02/10-05 від 04.10.2005р., договір № 2ГП від 12.01.2005р., платіжне доручення № 4407.

Представник  відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує надав відзив на позовну заяву від 09.10.2006р. № 02-41/37888, де вказує, дійсно між сторонами було укладено договір № 0602-ю, та було поставлено бетон у кількості 14м3. У березні 2006р. ВАТ “Ясинуватський коксохімічний завод” звернувся до ЗАТ “Завод коксоремонт” з позовом про стягнення шкоди за поставку неякісної продукції у розмірі 33 022 грн. Рішенням господарського суду Донецької області від 22.05.2006р. (справа № 44/101) ВАТ “Ясинівський коксохімічний завод” у позові відмовлено, на підставі зазначеного просить припинити провадження по справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін, господарський суд встановив:

01.12.2004р. між сторонами було укладено договір поставки № 0602-ю.

Відповідно до п. 1.1. договору поставник передає у власність (повне господарське ведення), а Покупець приймає та оплачує продукцію виробничо-технічного призначення, в кількості та по цінам, вказаним в погодженій сторонами специфікації, що є невід’ємлемою частиною договору.

Додатковою угодою до Договору № 23 від 10.05.05року сторони визначили, що поставці підлягає бетон марок М100, М200 та М300.

Поставка здійснюється в відповідності до умов СРТ склад Покупця ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року, що обумовлено додатковою угодою до договору.

В виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв по товарно-транспортним накладним №№ , , та товар на загальну суму 5 443 грн. 54 коп.

Відповідно до п. 4.2. договору приймання продукції по кількості та якості здійснюється Покупцем в відповідності з вимогами Інструкції № П-6 та П-7.

23.09.2005р. представниками сторін та інших організацій складено акт, згідно якого Бетон, поставлений позивачу 16 та 19 вересня 2005р. є неякісним, тобто не відповідає технічним умовам, представник відповідача підписав акт з застереженням щодо того, що пошкодження бетону сталося внаслідок порушення технології укладення Бетону, надмірного додавання води та відсутності вібрації при укладанні.

Зазначений акт від 23.09.2005р. судом при розгляді справи № 44/101 не прийнятий як належний доказ по справі, оскільки він не відповідає вимогам п. 29 Інструкції.

Протокол будівельної компанії “Укрбуд” № 02/10-05 від 04.10.2005р. згідно якого встановлено не відповідність зразків бетону, судом по справі № 44/101 до уваги взято не було оскільки  з його змісту неможливо встановити, що оцінено спеціалістом БК “Укрбуд”.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду при розгляді однієї справи, не доказуються знов при вирішені інших спорів, в яких беруть участь ті ж сторони.

Позивач в якості доказу поставки не якісного бетону було надано протокол № 05/10-05 від 07.10.2005р. Будівельної компанії “Укрбуд” Науково-дослідного та проектного інституту “Донецький ПромстройНІІпроект”, службову записку від 03.10.2005р. № 56, договір № 2ГП від 12.01.2005р., платіжне доручення № 4407, які не були досліджені при розгляді справи № 44/101, дослідивши зазначені докази судом встановлено.

Директором ПП НВФ “Синком” Р.А. Гаспаряном, відібрані контрольні зразки бетону, отриманого 16.09.2005р. та 19.09.2005р. для ремонту силоса № 3 дозировачного відділення УПЦ ВАТ “Ясиновський КХЗ” (поставник ЗАТ “Коксоремонт”). Контрольні зразки бетону з вище названої партії направлені на випробування в “Донецький ПромбудНІІпроект” відповідно до додаткової угоди № 2 від 04.05.2005р. (службова записка № 56 від 03.10.2005р. ).

Протоколом № 05/10-05 від 07.10.2005р. Будівельної компанії “Укрбуд” Науково-дослідного та проектного інституту “Донецький  промстройНІІпроект” встановлено, що відповідно до замовлення ПП НВФ “Синком” Донецький ПромстройНІІпроект виконало іспит бетонних зразків на водопоглинення, відібраних при бетонуванню залізобетонних конструкцій силосов  та доставлених замовником 04.10.2005р. на випробування. Крім того в ньому зазначено, що маркіровка зразків від 16.09.2005р. та 19.09.2005р., тобто з поставки бетону яка, як вказує позивач є не якісною. В протоколі зазначено, що досліджений бетон має надмірне водопоглинення. Звичайно, для тяжких бетонів класа В22,5 та вище водопоглинення не повинно перевищувати 5% по масі, а згідно таблиці водопоглинення по масі 6,2% та 6,8%.

Тобто поставлений бетон    16.09.2005р. та 19.09.2005р. не відповідає вимогам ДСТУ 12730.3-78 “Бетони. Метод визначення водопоглинення”.

Оскільки зазначений бетон не відповідає вимогам, то позивачем було укладено договір № 2 –ГП від 12.01.2005р. на виконання підрядних робіт з Товариством з обмеженою відповідальністю “Скомо”.

Відповідно до додаткової угоди № 30 до договору № 2-ГП Замовник (позивач) доручає, а генпідрядник приймає на себе зобов'язання в відповідності до договору підряду № 2-ГП від 12.01.2005р. виконання робіт  із матеріалів Замовника по об’єкту дозувальний відділ № 1-14. Силос №3, на підставі дефектного акту від 23.09.2005р.

Факт розібрання бетону підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт за травень 2006р. , який підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

Відповідно до справки про вартість виконаних підрядних робіт за травень 2006р., вартість виконаних робіт складає 26 775 грн. 60 коп.

Генпідрядна організація Товариство з обмеженою відповідальністю “Скомо” виставила на адресу позивача рахунок № 12 від 31.05.2006р. на суму 26 775 грн. 60 коп.

Позивач платіжним дорученням № 4407 від 12 липня 2006р. здійснив оплату виконаних робіт.

В  на підставі викладеного позивач просить  відшкодувати   йому  збитки, заподіяні поставкою неякісного бетоні .

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміється витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що у склад збитків , які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення включається: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачені матеріали та т.п.), понесені стороною, яка понесла збитки в наслідок порушення зобов’язань іншою стороною.

Крім того позивачем надані документи, що підтверджують, додаткові витрати, які управнена сторона вже реально здійснила на момент пред’явлення позову про відшкодування збитків.

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позовні вимоги обґрунтовані та підлягають   задоволенню.

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає , у  спорах , що  виникають  при  виконанні  договорів  та  з  інших  підстав, - на  сторони  (  відповідачів)  пропорційно  розміру  задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193, 224, 225 Господарського кодексу України господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м. Макіївка до Закритого акціонерного товариства “Завод коксоремонт”                        м. Макіївка  задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Завод коксоремонт” м. Макіївка на користь Відкритого акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод»                   м. Макіївка – 26 775 грн. 76 коп.  –  збитків ; 267 грн. 76 коп. - витрати по сплаті державного мита;  118 грн.   - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя                                                                         Манжур В.В.