ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.07 р.                                                                               Справа № 20/391

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка

до відповідачів: 1. Донецької залізниці, м.Донецьк

2. Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м.Павлоград

про стягнення 4147,76 грн.

За участю представників:

від позивача: Плуталова Н.В. –дов.

від відповідача-1: Петренко О.Г. - дов.

від відповідача-2: Мележик О.О. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка, із позовом до Донецької залізниці, м.Донецьк, та до Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м.Павлоград, про стягнення з належного відповідача 4147,76 грн. – вартість вагової нестачі.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та вищезазначену суму просив стягнути з відповідача-2.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на факт нестачі вантажу, що надійшов на його адресу у виконання договору № КУ/2005/10/14-1/1058/05Ос від 14.10.2005 р. з Корпорацією „Донбаська топливно-енергетична компанія” за накладними №№ 45658725, 913805, 45913807, 45913808, 913815, 913832 на приписи Цивільного кодексу України, Статуту залізниць України, а також на надані суду копії вищезазначеного договору, накладних, акту приймання продукції за кількістю, комерційних актів, претензії та відповіді на неї, рахунку-фактури № 625/у, на розрахунок вартості недопоставленої вугільної продукції, на факсимільну копію листа від 31.05.06 р. № 04-1/12-а/720.

Відповідач-1 проти позову заперечив, просив залишити його без розгляду.

Відповідач-2 у відзиві та доповненні до відзиву на позовну заяву проти її задоволення заперечив, посилаючись на відсутність договірних відносин з позивачем, на недоведеність позовних вимог належними документами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

31 травня 2006 р. у виконання укладеного позивачем (Покупець) з Корпорацією „Донбаська топливно-енергетична компанія” (Продавець) договору № КУ/2005/10/14-1/1058/05Ос від 14.10.2005 р. позивачеві за залізничними накладними №№ 45658725, 913805, 45913807, 45913808, 913815, 913832 надійшов вантаж – вугільна продукція, відправником якого є відокремлений структурний підрозділ відповідача-2 – шахта „Степова”.

Позивач стверджує, що під час приймання вантажу було виявлено нестачу вугільної продукції в розмірі 19,43 т. на суму 4174,76 грн., що підтверджує наданими суду документами, зокрема – актом приймання продукції за кількістю № 37 від 01.06.06 р.

Суть позову (з урахуванням уточнення позовних вимог) полягає у стягненні з відповідача-2 зазначеної вище суми нестачі.

Відповідачі позову не визнали, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог належними доказами.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 цього кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із п.6.2 договору № КУ/2005/10/14-1/1058/05Ос, остаточне приймання кожної партії Товару по кількості та якості здійснюється у вантажоотримувача:

-          по кількості – відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 з подальшими змінами.

-          по якості - відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 з подальшими змінами.

У випадку, якщо при прийманні товару по кількості та якості буде виявлено невідповідність кількісних та або якісних показників товару даним, вказаним в товаросупроводжувальних документах (з урахуванням погрішності випробування згідно ДСТУ 4096-2002), Покупець зобов’язав викликати представників Постачальника та відправників вантажу (виробника) для спільного приймання Вугілля по кількості або якості.

Відповідно до п.4 вищезазначеної Інструкції П-6, у разі видачі органам транспорту без перевірки кількості міст або ваги отримувач у порядку, передбаченому правилами оформлення видачі вантажів, зобов’язаний витребувати від органів транспорту, щоб на транспортному документі була здійснена відповідна відмітка.

Виходячи з приписів п.5 Інструкції П-6, у разі виявлення невідповідності вантажу даним у транспортному документі вантажоотримувач по зазначеним накладним був зобов’язаний потребувати від органу транспорту складання комерційного акту. Комерційний акт у даному випадку не складався.

Відповідно до приписів п.17 Інструкції П-6, якщо для приймання продукції по кількості згідно умов договору передбачено виклик іногороднього представника вантажовідправника, то позивач повинен був викликати представника юридичної особи – Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”.

Згідно із п.16 Інструкції П-6, якщо при прийманні продукції буде виявлено нестачу, то отримувач зобов’язаний призупинити подальше приймання продукції, забезпечити її зберігання. Про виявлену нестачу продукції складається акт за підписами осіб, які проводили приймання продукції.

Відповідно до п.22 Правил видачі вантажів, перевірка вантажу на станції призначення проводиться тим самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Надана позивачем факсимільна копія листа від 31.05.06 р. № 04-1/12-а/720 не є належним доказом виклику представників постачальника та відповідача-2 до участі у прийманні продукції та у складанні відповідного акту.

З боку відповідача-2 у даній процедурі приймали участь особи, яки не мали на ці дії відповідних повноважень.

Надана позивачем копія довіреності від 01.06.06 р. № 2/611 не свідчить про те, що зазначені в ній особи мають право бути представниками саме відповідача-2 як юридичної особи.

Крім того, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що маса вантажу визначалася вантажоотримувачем та вантажовідправником на 100-тонних та 150-тонних вагах відповідно, що не відповідає приписам п.22 Правил видачі вантажів.

За даних обставин суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належним чином факту та розміру нестачі вантажу, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, судові витрати – покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу  України, ст.193 Господарського кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 15.01.07 р.

Повний текст рішення підписано 22.01.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 4 примірники: 1- позивачеві; 2 – відповідачам; 1 – у справу