ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.10.07                                                                                       Справа №16/222-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Мірошниченко М.В.  , Яценко О.М.

при секретарі : Акімова Т.М.

За участю:

представника позивача: Тищенко О.М., довіреність № 762-07 UR від 30.01.2007р.;

представника відповідача: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 15.08.2007 року у справі № 16/222-07

за позовом:  Закритого акціонерного товариства “Райз”, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області

про стягнення 92015,71 грн.

встановив,

17.07.2007 року Закрите акціонерне товариство компанія “Райз”, м. Київ звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за отриманий товар на умовах товарного кредиту в розмірі 35897 грн. 53 коп., збитки у розмірі 21375 грн. 12 коп., 48% річних за період з 24.04.2005р. по 01.05.2007р. у розмірі 34743 грн. 06 коп.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.08.2007 року у справі №16/222-07 (суддя Немченко Л.М.) з Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області (далі ПП “Ніколас”) на користь Закритого акціонерного товариства “Райз”, м. Київ (далі ЗАТ “Райз”) стягнуто заборгованість в сумі 35897 грн. 53 коп., суму збитків 21375 грн. 12 коп., 14522 грн. 41 коп. процентів річних.

Господарський суд Херсонської області дійшов висновку, що відповідач,  в порушення умов Договору поставки на умовах товарного кредиту № 10614-001 від 19.01.2005 року (далі - Договір) та норм законодавства – ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України, не виконав своїх зобов’язань по оплаті вартості отриманого в кредит товару, а тому позовні вимоги в частині заборгованості за отриманий товар на умовах товарного кредиту в розмірі 35897 грн. 53 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Також судом першої інстанції встановлено, що відповідач згідно Договору повинен сплатити позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного прибутку) та збитків від інфляції, яких зазнав позивач. Збитки у сумі 21375 грн. 12 коп. задоволено в повному обсязі, 48% річних за період з 24.04.2005р. по 01.05.2007р. в розмірі 34743 грн. 06 коп. судом відповідно до прав, наданих йому ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшено до 14522грн. 41 коп.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, відповідач  звернувся  з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду. Заявник вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині стягнення збитків та річних. Зокрема зазначає наступне:

Статтею 549  встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Так, на думку відповідача, за своєю правовою природою, пункти 7.4., 7.5. Договору, які встановлюють відповідальність за неналежне виконання кредитором своїх зобов’язань є пенею, а відповідно до ст.3 Закону України “ Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов’язань”, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищезазначене, Приватне підприємство “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області вважає, що позов позивача в частині стягнення 48% річних та 50% за користування товарним кредитом є безпідставним, оскільки ці вимоги не відповідають вимогам чинного законодавства, тому як значно перевищують подвійну облікову ставку Національного банку України, а тому просить рішення від 15.08.2007 року у справі № 16/222-07 скасувати частково і постановити нове рішення яким в задоволенні позову Закритого акціонерного товариства “Райз” в частині неустойки та пені відмовити за необґрунтованістю.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вказує, що відповідач порушив умови Договору внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Крім того, згідно ст.223, 225, ч.2 ст.232 Господарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання зобов’язання за Договором відповідач повинен відшкодувати збитки. Позовні вимоги ґрунтуються виключно на нормах законодавства, тому позивач просить залишити рішення господарського суду Херсонської області по справі № 16/222-07від 15.08.2007 року без змін, а апеляційну скаргу ПП “Ніколас” без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на  апеляційну скаргу, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області  -  без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 2828 від 18.10.2007 р. справу призначено до розгляду у складі колегії: головуючий – Коробка Н.Д, суддів: Мірошниченко М.В., Яценко О.М.

За клопотанням представника позивача судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. За його згодою судове засідання закінчено оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення  в апеляційному порядку, користується правами наданими суду  першої інстанції.

Згідно зі ст.101 Господарського процесуального кодексу  України  у процесі перегляду справи  апеляційний господарський суд за наявними  у справі і додатково поданими доказами  повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обгрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права  при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів не знаходить підстав передбачених ст.104 ГПК України для зміни чи скасування судового акту, виходячи з наступного.

Правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Договором поставки на умовах товарного кредиту За № 10614-001 від 19.01.2005 року (надалі - Договір) та додатку №1а до нього. Відповідач відповідно до Договору (п.п. 1.1.,1.2., 2.1. – 2.14., 3.5., додаток №1а) повинен був сплатити позивачу суму вартості отриманого в кредит товару та суму відсотків за користування товарним кредитом за період з 15.04.2005 року по 23.04.2005 року, яка становить 1,03 грн.       Відповідачу було передано позивачем товарів виробничо-технічного призначення на загальну суму 42 750 грн. 24 коп., що підтверджується накладною № 17-0314 від 14.04.2005 року на суму 42 750 грн. 24 коп., довіреність серії ЯКК3 373207 від 14.04.2005 року.

З огляду на те, що відповідачу було зараховано переплату за попередній період в розмірі 1103,50 грн. в рахунок погашення грошових зобов’язань по договору поставки на умовах товарного кредиту № 10614-001 від 19.01.2005 року до моменту нарахування відсотків за користування товарним кредитом, то загальна сума грошового зобов’язання відповідача, яка підлягає сплаті станом на 23.04.2007 року становить 41647грн.77коп.

У зв’язку з тим, що ПП “Ніколас” було частково погашено грошові зобов’язання перед позивачем, а саме 4750,24 грн. – 29.09.2005 року та 1000 грн. – 31.01.2007 року, за відповідачем залишилася заборгованість у сумі 35897,53 грн.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язків.

Зобов’язання згідно ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не виконавши свої зобов’язання по оплаті вартості отриманого в кредит товару порушив умови Договору поставки на умовах товарного кредиту за № 10614-001 від 19.01.2005 року та порушив норми законодавства, які зазначені вище.

Таким чином апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 35897 грн. 53 коп. – сума вартості отриманого в кредит товару.

Що стосується стягнення суми збитків та річних, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.п.7.4 – 7.5 Договору Покупець (відповідач):

-          відшкодовує збитки, завдані Постачальнику (позивачу) невиконанням або неналежним виконанням зобов’язань по цьому договору. Сторони встановлюють розмір збитків Постачальника в твердій сумі: 50 (п’ятдесят) процентів вартості товару. Збитки відшкодовуються в повній сумі понад неустойку (штраф).

-          У випадку прострочення виконання грошових зобов’язань по оплаті вартості товару та сплаті відсотків, сплачує на користь Постачальника відсотки за неправомірне користування коштами в розмірі 48 (сорок вісім) процентів річних з простроченої суми.

Згідно ч.5 ст.225 Господарського кодексу України сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають  відшкодуванню,  у  твердій  сумі  або  у  вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами. Не допускається погодження між сторонами зобов'язання щодо обмеження їх відповідальності, якщо розмір відповідальності для певного виду зобов'язань визначений законом.

Так керуючись п.7.4. Договору розмір збитків – 50% вартості товару складає 21375 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись п.7.6. Договору встановлено розмір 48% річних з простроченої суми за період з 24.04.2007 року по 01.05.2007 року який складає 34743 грн. 06коп. Суд першої інстанції скористався своїм правом, передбаченим ст.83 ГПК України і зменшив суму нарахованих відсотків   до 14522грн. 41 коп.

Таким чином, колегія суддів погоджується з господарським судом Херсонської області щодо стягнення збитків та річних.

За таких обставин  апеляційна інстанція підтримує висновки суду першої інстанції, підстав для скасування чи зміни рішення колегія суддів не вбачає, в апеляційній скарзі слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по  апеляційній скарзі покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.101, п.1 ст.103 ГПК України, апеляційний  господарський  суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  Приватного підприємства “Ніколас”, с. Красне Скадовського району Херсонської області залишити без задоволення, рішення господарського суду Херсонської області від 15.08.2007 року у справі № 16/222-07 - без змін.

Постанова оформлена і підписана відповідно до ст.84 ГПК України 23.10.2007р.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді  Коробка Н.Д.

Мірошниченко М.В.  Яценко О.М.