ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.02.07                                                                                           Справа  № 4/1346-21/195

Львівський апеляційний господарський суд у в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н.М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши
матеріали апеляційної скарги ТзОВ «Видавничий дім «Молода Галичина»за № 245 від 12.12.2006 року

на рішення
Господарського суду Львівської області від 24.11.2006 року

у справі
№ 4/1346-21/195

за позовом
ТзОВ «Видавничий дім «Молода Галичина», м.Львів

до
ТзОВ «Професійна ліга», м.Львів

про
стягнення суми в розмірі 3 583,38 грн.,

з участю представників:

від позивача: Сірий А.В. –представник (довіреність у матеріалах справи)

від відповідача: Бойкович Т.В. –представник (довіреність у матеріалах справи)

Права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представникам сторін роз’яснено. Клопотання  про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.11.2006 року у справі № 4/1346-21/195 (суддя Масловська Л.З.) задоволено повністю первісний позов   ТзОВ "Видавничий дім "Молода Галичина"  до ТзОВ „Професійна ліга" про стягнення 3 914,00 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 2667,95 грн. основного боргу, 26,14 грн.  – відсотків річних, 1000 грн. –витрат на оплату послуг адвоката, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;  зустрічний позов про стягнення   3 583,38   грн. задовольнити частково, стягнуто з ТзОВ "Видавничий дім "Молода Галичина" на користь ТзОВ "Професійна ліга" –2851,20 грн. штрафу, 850 грн. –витрат на оплату послуг адвоката, 102 грн. –державного мита та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині зустрічних позовних вимог про стягнення 64,71 грн. відсотків річних провадження у справі припинено.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що договір №1 від 05.01.2003 р був пролонгований., тому умови договору були обов’язковими для сторін і після 31.12.2003 р. Місцевим господарським судом встановлено факт неналежного виконання зобов'язання відповідачем  по  первісному позову, а саме недотримання встановленого терміну надання послуг щодо виготовлення друкованої продукції. Місцевий господарський суд зробив висновок про наявність підстав до задоволення первісного позову повністю, в зв’язку з  неоплатою відповідачем вартості наданих послуг, окрім цього останній визнав первісний позов повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,  позивачем за первісним позовом подано апеляційну скаргу, в якій вважає рішення  суду  незаконним, просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове, яким в задоволені зустрічного позову відмовити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує, зокрема тим, що місцевим господарським судом  не об’єктивно досліджено обставини отримання та виконання замовлення на друк газети і прийнято до уваги доводи лише однієї із сторін. Також в рішенні відсутні посилання на будь-які обставини, виходячи з яких суд дійшов до висновку про те, що один із примірників газети виготовлений пізніше за інший, який саме з примірників та з яким конкретно запізненням був виготовлений суд не зазначає. Наводить скаржник й інші підстави для скасування рішення господарського суду Тернопільської області.

Представник позивача повністю підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому повністю заперечує доводи скаржника і просить апеляційний господарський суд залишити без змін рішення господарського суду, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що підстави для скасування оскаржуваного рішення та, відповідно, задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного

Між ТзОВ «Видавничий дім «Молода Галичина» (далі Видавництво) та ТзОВ «Професійна ліга», м. Львів (далі Газета) було укладено договір №1 від 05.01.2003 р., згідно з умовами якого Видавництво зобов’язувалось здійснювати: монтаж текстових діапозитивів та діапозитивних ілюстрацій, виготовлення друкарських форм, друкування (поліграфічні послуги), експедирування і здачу в експедицію Львівського ОППЗ, а Газета, в свою чергу,  зобов”язувалася  забезпечити своєчасну здачу текстових   оригіналів, фото оригіналів, текстових діапозитивів у відповідності з технічними вимогами. Відповідно до п.2.1 цього договору, позивач зобов'язався випускати газету в строк, обумовлений графіком, визначеним у Додатку №1, а саме: 16-17 год. –передача плівок; 17-18 год. –виготовлення газетних форм; 18-20 год. - друк газети; 20-21 год. – експедирування; 22год. –здача на ЗВОП та іншим організаціям.

Пунктом 4.2 договору №1 від 05.01.2003 р. встановлено, що у разі порушення графіку здачі тиражу з вини Видавництва більше, ніж на три години, остання відшкодовує замовнику збитки у розмірі штрафу, який становить повну роздрібну вартість невчасно відвантаженого в реалізацію тиражу. Згідно з п.6.1 вказаного договору, він діє до 31.12.2003 р. та може бути пролонгований на новий термін за письмовою згодою сторін.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сторонами не представлено доказів письмової згоди щодо пролонгації договору №1 від 05.01.2003 р. Проте,  в матеріалах справи міститься лист позивача № 218 від 27.12.2005 р., в якому  останній вказує, що договір    №  1 від 05.01.2003 р. припиняє свою дію 31 грудня 2005 р. З листа позивача № 42 від 09.02.2006 р. випливає факт проведення переговорів щодо укладення договору в редакції від 30.12.2005 р. Тобто, сторонами підтверджено продовження дії договору до 31.12.2005 р.

У відповідності до ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи лист №218 від 27.12.2005 р., твердження позивача про відсутність договору станом на листопад 2005 р. не заслуговують на увагу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач звернувся з листом №47 від 23.11.2005 р. до позивача із проханням надрукувати газету "Суботня пошта" №47 від 24.11.2005 р. загальним тиражем 6000 примірників. Згодом, відповідач просив позивача листом надрукувати газету "Суботня пошта" №47 від 25.11.2005 р. в кількості 5000 примірників. На виконання замовлення видавництвом було випущено відповідний номер газети від 24.11.2005 р., що підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами. Видавництвом було здійснено випуск двох різних примірників газети "Суботня пошта" датованих 24.11.2005 р., що свідчить про отримання і прийняття до виконання робіт на підставі двох листів-замовлень, надісланих замовником видавництву.

Відповідно до акту про використання матеріальних цінностей за листопад 2005 р. підтверджується факт використання видавництвом паперу на 5000 примірників газети "Суботня пошта" 25.11.2005 р. Відповідний тираж підтверджується видатковою накладною №РН-991 від 30.11,2005 р. Частина газет у відповідності до додатку №1 до договору №1 від 05.01.2003 р. була передана позивачем для відправки на ЗВОП та іншим розповсюджувачам, що підтверджується накладними б/н від 24.11.2005 р. Накладними б/н від 25.11.2005 р. підтверджується факт порушення графіку, передбаченого у Додатку № 1 до договору №1 від 05.01.2003 р. Зокрема, відповідно до зазначених накладних із порушенням графіку було передано 36 та 23 пачок газет що згідно наданого в поясненні розрахунку становить 3564 примірники.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із приписами ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У матеріалах справи відсутні докази того, що надання послуг із пропуском встановленого терміну сталося не з вини видавництва.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку про обґрунтованість вимог, викладених у зустрічному позові. Як вбачається з матеріалів справи, вартість одного примірника газети становить 0,80 грн., відповідно до п. 4.2 договору –сума штрафу дорівнює 2851,20 грн.

Враховуючи відмову відповідача від частини зустрічних позовних вимог щодо стягнення 3% річних, відсутність підстав для неприйняття судом такої відмови, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Як вже зазначалось вище, між сторонами виникали стосунки щодо виконання робіт з друкування газет і після закінчення дії договору №1 від 05.01.2003 р. Зокрема, листом №05 від 01.02.2006 р. відповідач просив позивача надрукувати газету "Суботня пошта" від 02.02.2006 р. у кількості 5600 примірників; листом №06 від 08.02.2006 р. відповідач просив позивача надрукувати газету ''Суботня пошта" від 09.02.2006 р. в кількості 5600 примірників; листом №07 від 15.02.2006 р. відповідач просив позивача надрукувати газету "Суботня пошта" від 16.02.2006 р. в кількості 5700 примірників. З акту про використання матеріальних цінностей за лютий 2006р. та видаткової накладної №РН-0000177 від 22.02.2006 р. вбачається факт виконання позивачем зазначених замовлень та їх прийняття відповідачем на загальну суму 2667,95 грн. Проте, доказів оплати замовлень у матеріалах справи відсутні. Окрім цього, відповідач визнав первісний позов.

Згідно зі ст. ст. 526, 629 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частиною 2 ст.530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дні пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З претензії Яз 104 від 27.04.2006 р. вбачається виставлення відповідачу вимоги про оплату.

У відповідності ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або законом. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, господарським судом зроблено правильний висновок щодо наявності підстав до задоволення первісного повністю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

суд  ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 24.11.2006 року у справі № 4/1346-21/195 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3.          Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Суддя-доповідач                                                                          Н.М. Кравчук

Судді                                                                                              Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко