СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.12.07                                                                                 Справа № 3/480ад.

Суддя Доманська М.Л.,   розглянувши матеріали справи  за позовом

Прокурора м. Луганська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в   Ленінському районі м. Луганська,  м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське спецуправління № 8", м. Луганськ

про стягнення 1592 грн. 10 коп.

в присутності представників сторін:

від заявника –Подгорна Г.В.

від позивача –Скрилова І.І. (дов. від 04.09.07 № 7633/07),

від відповідача –не прибув (явка обов"язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 1592 грн. 10 коп.

Ухвалою суду від 26.07.07 провадження у справі було зупинено на підставі ч. 2 п.4 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 09.11.07 господарським судом Луганської області провадження у справі                   № 3/480ад було поновлене.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, характер спору,  де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі порушено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до ч.8 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що повістка вважається врученою юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною у відповідний державний реєстр.

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представника позивача та заявника, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 Заключних положень Закону України від 09.07.03 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі -Закон) передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. ‘’а’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення”. Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

З 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 ВР, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. ‘’а’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення” (відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України”). Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Відповідно до Інструкції  про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.03 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції 16.01.04 № 64/8663 (далі - Інструкція 2004 року) підприємство відповідача зареєстровано платником збору в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції 2004 року на адресу відповідача були надіслані повідомлення-розрахунки у період з січня 2005 по березень 2006 року на суму заборгованості, які відповідачем була отримані та не спростовані.

У зв’язку з цим заявник просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості 1 592 грн. 10  коп.

Відповідач  відзиву на позов не надав, позовні вимоги не спростував, доказів погашення заявленої у позові суми не надав.

Оцінивши доводи заявника та позивача, та матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Позовні вимоги у сумі 1 592 грн. 10 коп. документально обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, підтверджені матеріалами справи, у тому числі розрахунками  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають сплаті за заявлений період, довідкою, що уточнює особливий характер праці Шевченко В.Д., довідкою, що підтверджує фактичні витрати позивача за заявлений період, відповідачем не спростовані. До суду не надано доказів оскарження у встановленому законодавством порядку вищевказаних розрахунків  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають сплаті за заявлений період.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у сумі 1 592 грн.  10  коп..

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки заявник та позивач звільнені від їх сплати у встановленому законом порядку, віднесення судових витрат на відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, у даному випадку не передбачено чинним законодавством, у тому числі ст. 94 КАС України.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п'ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське спецуправління № 8",                 м. Луганськ, вул. Карла Маркса, 42, код 01414465,

на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська,                     м. Луганськ, вул. Совєтська, 42, код 21792330, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 1 592 грн. 10 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.12.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                        М.Л. Доманська