ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.07 р.                                                                               Справа № 20/22

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка

до відповідача Донецької залізниці, м.Донецьк

про стягнення  1671,33 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Плуталова Н.В. – за довіреністю

від відповідача Філатов Є.О. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка, із позовом до Донецької залізниці, м.Донецьк, про стягнення 1671,33 грн. – суми втраченої продукції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № ДУК – 01/06-1р від 01.04.2006р.; комерційний акт БН 680371/153 від 23.08.2006р.; накладну № 46158778 від 22.08.2006р.; рахунок – фактуру від 31.08.2006р.; платіжне доручення № 144 від 29.08.2006р.; платіжне доручення № 145 від 29.08.2006р.; претензію № 11/25/140 від 16.10.2006р.; розрахунок суми претензії за нестачу вантажу.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав суду відзив на позовну заяву № 2022/211 від 01.03.2007р., у якому посилається на ст. 24 Статуту залізниці, відповідно до якої відправник вантажу несе відповідальність за усі наслідки неправильності, неточності  або неповноти відомостей, які вказані ним у накладній. Також відповідач посилається на п. „а” ст. 111 Статуту залізниці, відповідно до якої залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу, який прибув у непошкодженому відкритому рухомому составі, який завантажений відправником, якщо немає ознак втрати, розкрадання, псування або ушкодження вантажу за час перевезення.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

01.04.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Метінвест холдинг”, м.Донецьк (Продавець), та Відкритим акціонерним товариством „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка (Покупець), був укладений договір № ДУК – 01/06-1р. (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити вугільну продукцію у відповідності із якістю, строком, по цінам, на умовах та об’ємах, які передбачені у додатку до договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується здійснювати постачання продукції на умовах FCA залізничної станція відправника в редакції ИНКОМТЕРМ-2000. Моментом виконання зобов’язань по постачанню продукції вважається дата, яка вказана у залізничній накладній або квитанції залізничної станції відправлення. Постачання продукції повинно здійснюватися у вагонах, які належать Україні та по роду рухомого составу у вагонах із розвантажувальними люками. У випадку постачання продукції в вагонах із завареними люками або глухим дном, Покупець вправі вимагати від Продавця відшкодування збитків, які пов’язані із маневровою роботою по поверненню цих вагонів залізниці у порожньому стані.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що при виявленні невідповідності вантажу даним, які вказані у залізничних накладних або у випадку розбіжності якості продукції між даними, які вказані у сертифікатах якості вантажовідправників та даними Покупця, Покупець зобов’язаний повідомити вантажовідправника та Продавця.

Відповідно до залізничної накладної № 08.2006р. на адресу Відкритого акціонерного товариства „Авдієвський коксохімічний завод”, м.Авдіївка надійшло вугілля марки ГО-200 у вагонах №№ 67178509, 65793341, постачальником якого є ТОВ „Метінвест холдинг”, м.Донецьк, вантажовідправник – ПСП ВАТ ПУ „Павлоградвугілля” шахта Степна.

Згідно із комерційним актом БН 680371/153 від 23.08.2006р., у якому є посилання на акт загальної форми ст. Красноармійськ № 937 від 21.08.2006р., у спірних вагонах наявні сліди виїмок вугільної продукції та встановлений факт втрати вантажу, загальна вартість недостачі вантажу складає 1671,33 грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно із ст. 308 зазначеного кодексу, вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування. Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст. 310 Господарського кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення.

Статтями 110, 127 Статуту залізниці України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення та до моменту видачі отримувачу, та матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором з ТОВ „Метінвест холдинг”, сплатив та отримав вугільну продукцію, що підтверджується рахунком – фактури від 31.08.2006р., платіжним дорученням № 144 від 29.08.2006р., платіжним дорученням № 145 від 29.08.2006р., залізничною накладною.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань з перевезення вантажу, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 1671,33 грн. – суми втраченої продукції.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує  наявними у справі копіями договору № ДУК – 01/06-1р від 01.04.2006р., комерційного акту БН 680371/153 від 23.08.2006р., накладної № 46158778 від 22.08.2006р., рахунку – фактури від 31.08.2006р., платіжного доручення № 144 від 29.08.2006р., платіжного доручення № 145 від 29.08.2006р., претензії № 11/25/140 від 16.10.2006р., розрахунку суми претензії за нестачу вантажу.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача проти позову судом відхиляються, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1671,33 грн. – суми втраченої продукції є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи свідчать про те, що нестача вантажу сталася під час його перевезення відповідачем.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, ст. ст. 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка, до Донецької залізниці, м.Донецьк, - задовольнити повністю.

Стягнути з Донецької залізниці (83000, м.Донецьк, вул. Артема, 68, поточний рахунок 19 у ДФ АБ „Експрес-Банк” м.Донецька, МФО 335838, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” (86065, м.Авдіївка, Донецька область, проїзд Індустріальний, 1, поточний рахунок 5424 у філії ДУ ПІБ у Донецькій області, МФО 334635, ) 1671,33 грн. – суми втраченої продукції, 102, 00 – витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 01.03.2007р.

Повний текст рішення підписано 05.03.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу                                                                                                                                      Вик. Марченко Ю.О.