ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2007
Справа №2-15/14048-2007

За позовом Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» (96012, АР Крим, м. Армянськ, Північна промзона, ідентифікаційний код 32785994)

До відповідача Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська (96012, АР Крим, м. Армянськ, вул.. Гайдара, 6, ідентифікаційний код 32611344)

Про стягнення 4597,04 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Нижник І.І., довіреність № 06-03-15/11948 від 20.12.2006 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Закрите акціонерне товариство «Кримський ТИТАН» звернулось до господарського суду з позовом до Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська про стягнення 4597,04 грн., в тому числі: 4554,00 грн. основного боргу, 15,72 грн. 3% річних, 27,32 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо повної та своєчасної оплаті поставленого йому позивачем товару на суму 4554,60 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена, що і стало приводом для звернення Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку та нарахування річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши поясненя представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

03.07.2006 р. Закритим акціонерним товариством «Кримський ТИТАН» була здійснена поставка сталевих труб (товару) на адресу Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська на загальну суму 21578,11 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № ТИ-0006235 від 03.07.2006 р. (а.с. 7)

Відповідачем вказаний товар був отриманий, що підтверджується особистим підписом уповноваженого представника відповідача у видатковій накладній а також довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей. (а.с.8-9).

Відповідачем була здійснена часткова оплата отриманого товару у розмірі 17024,11 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи платіжні доручення а також виписка банку по рахунку позивача (а.с. 11-13)

Проте, відповідачем не була сплачена вартість отриманого товару в добровільному порядку та в повному обсязі, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 4554,00 грн. за поставлений товар, що і стало підставою для звернення Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті  530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Так, 01.08.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. № 04-01-23/8893 з вимогою про оплату боргу (а.с.  13).

Однак дана претензія була залишена відповідачем без уваги.

Таким чином, відповідач  відповідно до статті  33 Господарського процесуального кодексу України  не представив доказів оплати за отриманий від позивача товар.  При таких обставинах  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого позивачем товару, через що  вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4554,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 27,32 грн., 3% річних у розмірі 15,72 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська інфляційних втрат у розмірі 27,32 грн. за серпень 2007 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення з Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська  3% річних у розмірі 15,72 грн. за період з 09.08.2007 р. по 19.09.2007 р.  підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 33, 34, 75, 82-84  Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Міського комунального підприємства теплових мереж м. Армянська (96012, АР Крим, м. Армянськ, вул.. Гайдара, 6, ідентифікаційний код 32611344) на користь Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» (96012, АР Крим, м. Армянськ, Північна промзона, ідентифікаційний код 32785994)  заборгованість у розмірі 4554,00 грн., 15,72 грн. річних, 27,32 грн. інфляційних втрат, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.