ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"08" лютого 2007 р.                                                            Справа №10/528-А

за позовом  Прокурора Ізяславського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав

до Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав

про стягнення  74632,35 грн. заборгованості

Суддя  Виноградова В.В.                    Секретар судового засідання Матущак В.В.

Представники сторін:

позивача              Якимчук Ю.В. –за довіреністю №663/07 від 23.01.2007р.

відповідача            не з’явився

за участю           прокурора відділу прокуратури Хмельницької області –Шкадько В.В.

Суть спору:

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом про стягнення у відповідності до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі 97424,88 грн. заборгованості, що виникла станом на 18.01.2007р., з яких 90623,82 грн. страхових внесків, 4689,83 грн. штрафних санкцій та 2111,23грн. пені.

В підтвердження позовних вимог подав копії розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за травень-листопад 2006р., які подавались відповідачем до управління Пенсійного фонду України, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, вимогу на стягнення заборгованості, картки особового рахунку, розрахунок суми позову.

Позивачем в порядку ст. 51 КАС України подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість до Пенсійного фонду України за період з 21.08.2006р. по 20.12.2006р. в розмірі 74632,35 грн., яка складається із 69307,70 грн. страхових внесків, 3774,70 грн. штрафних санкцій та 1549,95 грн. пені. В підтвердження подав картки особового рахунку платника, розрахунок заборгованості. При цьому подано відповідний розрахунок позовних вимог.

Подана заява не суперечить чинному законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, тому задовольняється судом.

Відповідач в судове засідання не з’явився, проте направив суду письмове клопотання та просить суд розглянути справу без участі повноважного представника відповідача при цьому позов визнає в частині стягнення основного боргу, в частині стягнення  штрафних санкцій та пені заперечує в зв’язку з важким фінансовим становищем.

Розглядом   наданих матеріалів  справи  встановлено :

Житлово-комунальне підприємство м. Ізяслав зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію від 24.12.2001р. №152, що підтверджується довідкою Хмельницького обласного управління статистики №2621, згідно до ст.ст.1,14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача з врахуванням уточнення позовних вимог утворилася заборгованість в сумі 74632,35грн., яка складається із заборгованості  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-листопад 2006р. в розмірі 69307,70 грн., заборгованості по штрафних санкціях в розмірі 3774,70 грн., заборгованості по пені в розмірі 1549,95 грн.

Вказана заборгованість підтверджується поданим відповідачем до Пенсійного фонду України розрахунками сум страхових внесків  на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-листопад 2006р., рішеннями №449 від 31.08.2006р., №531 від 27.10.2006р., №548 від 03.11.2006р. про застосування штрафних санкцій та пені , розрахунком заборгованості, картками особового рахунку платника за вказаний період.

У відповідності до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” позивачем на адресу відповідача направлена вимога про сплату боргу №Ю-12/1 від 05.01.2007р. на суму заборгованості в розмірі 97474,88 грн. (в т.ч. 90623,82 грн. недоїмки, 4720,82 грн. фінансових санкцій, 2130,24грн. пені) з відміткою про одержання вимоги відповідачем 09.01.2007р.

Оскільки заборгованість до Пенсійного фонду України в розмірі 74632,35грн. (в т.ч. 3774,70 грн. штрафних санкцій, 1549,95 грн. пені) в добровільному порядку відповідачем не сплачена, прокурором в інтересах позивача подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається  наступне.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону  сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом зважається на те, що відповідачем у поданих розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування самостійно визначено розміри внесків та в установленому законом порядку вимога про сплату заборгованості та рішення про застосування штрафних санкцій та пені не оскаржувались та не скасовані. Доказів про сплату заборгованості суду не подано.

Доводи відповідача спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора в інтересах позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора Ізяславського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав до Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав  про стягнення  74632,35 грн. заборгованості задоволити.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства м. Ізяслав, вул. Подільська,3 ()  на користь управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав, вул. Шевченка,16  (код 02932377) 69307,70 грн. (шістдесят дев’ять тисяч триста сім гривень 70 коп.) заборгованості по страхових внесках, 3774,70 грн. (три тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 70 коп.) штрафних санкцій, 1549,95 грн. (одна тисяча п’ятсот сорок дев’ять гривень 95 коп.) пені.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

4,5- в прокуратуру