ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" березня 2007 р.
Справа № 14-23/227-05-6947А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін в засіданні суду 13.03.2007р.:

від позивача Мороз О.І.,

від відповідача Сарахман І.І., Волканов Є.В.,

за участю представників сторін в засіданні суду 22.03.2007р.:

від позивача Мороз О.І.,

від відповідача Сарахман І.І., Ульянова О.В.,

за участю представників сторін в засіданні суду 29.03.2007р.:

від позивача Мороз О.І.,

від відповідача Ульянова О.В.

розглянула апеляційну скаргу

Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини

на постанову господарського суду Одеської області

від 13.10.2006р.

у справі № 14-23/227-05-6947А

за позовом Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини

до ДПІ у Приморському районі м. Одеси

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. відкрито апеляційне провадження по даній справі за апеляційною скаргою Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2007р. розгляд справи в апеляційному порядку призначено на 13.03.2007р.

Вказані ухвали надіслана сторонам 01.02.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За правилами ст.150 КАС України в засіданні суду 13.03.2007р. оголошено перерву до 22.03.2007р., в засіданні суду 22.03.2007р. –до 29.03.20007р.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні 29.03.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

19.07.2005р. Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини звернулась до господарського суду Одеської області із позовною заявою про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення СДПІ у Приморському районі   м. Одеси від 05.04.2005р. № 000/9/2602/0/.

Постановою місцевого господарського суду від 13.10.2006р. (суддя Горячук Н.О.) у позові відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що більшість платних послуг, які надавались позивачем, не включені до Переліку обов’язкових ветеринарних послуг, затвердженого Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства агропромислового комплексу України від 13.07.1999р. № 17, у зв’язку з чим Одеська регіональна служба не мала права на використання пільги, передбаченої положеннями п.п.7.11.2 п.7.11 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що висновок господарського суду першої інстанції про надання державною установою послуг, які не є обов’язковими до отримання, зроблено без дослідження по суті питання стосовно того, які саме послуги фактично надані. При цьому, апелянт наполягає на тому, що ним в перевіряємому періоді надавались послуги виключно в межах Переліку обов’язкових ветеринарних послуг, та на тому, що вказана обставина всупереч приписів ст.ст.10,159 КАС України необґрунтовано залишена поза увагою господарського суду Одеської області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, колегія судів встановила наступне:

ДПА в Одеській області проведена позапланова документальна перевірка Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2002р. по 01.10.2004р., за результатами якої складено акт від 23.03.2005р. № 15/1/26-35.

Відповідно до зазначеного акту в порушення п.3.1 ст.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” Одеською регіональною службою занижено об’єкт оподаткування та відповідно занижено податок на прибуток у розмірі 1 250 900 грн. (4 кв. 2002р. –319 500 грн., 1 кв. 2003р. –66 500 грн., 2 кв. 2003р. –80 400 грн., 3 кв. 2003р. –137 200 грн., 4 кв. 2003р. –112 400 грн.,  1 кв. 2004р. –47 700 грн., 2 кв. 2004р. – мінус 31 200 грн., 3 кв. 2003р. –487 200 грн.) внаслідок невіднесення до складу валового доходу грошових коштів, отриманих від надання платних ветеринарних послуг, які оподатковуються за ставкою 30,25 відсотків від об’єкта оподаткування.

На підставі акту перевірки, за вищеназване порушення, згідно із п.п. „б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4, відповідно до п.п.17.1.3,17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ СДПІ у Приморському районі м. Одеси оформлено та надіслано податкове повідомлення-рішення від 05.04.2005р. № 000/9/2302/0/, яким визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 2 404 310 грн., у т.ч. 1 250 870 грн. основного платежу та 1 153 440 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення суперечить нормам податкового законодавства України, Одеська регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини звернулась до господарського суду Одеської області із позовною заявою про визнання його недійсним, в задоволенні якого відмовлено з мотивів, викладених в описовій частині цієї ухвали.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, повноту, об’єктивність дослідження наданих доказів, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови з огляду на таке:

Згідно із приписами абз. „а” п.п.7.11.1 п.7.11 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994р. № 334/94-ВР в редакції, чинній на момент визначення податкового зобов’язання, стаття щодо оподаткування неприбуткових установ і організацій застосовується до неприбуткових установ і організацій, які є органами державної влади України, органами місцевого самоврядування та створеними ними установами або організаціями, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Абзацом 4 п.п.7.11.2 п.7.11 ст.7 цього Закону України передбачено, що від оподаткування звільняються доходи неприбуткових організацій, визначених у абзаці „а” підпункту 7.11.1, отримані у вигляді коштів або майна, які надходять до таких неприбуткових організацій як компенсація вартості отриманих державних послуг, у тому числі доходів державних професійно-технічних навчальних закладів, отриманих від виготовлення та реалізації товарів (до 01.01.2004р. існувала інша редакція цього абзацу, яка мала аналогічний зміст для позивача).

При цьому, в п.п.7.11.13 п.7.11 ст.7 зазначеного Закону України надано визначення терміну „державні послуги”, під якими слід розуміти будь-які платні послуги, обов’язковість отримання яких встановлюється законодавством та які надаються фізичним чи юридичним особам органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та створеними ними установами і організаціями, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеська регіональна служба державного ветеринарного санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті взята на облік СДПІ у Приморському районі м. Одеси 23.05.1994р. за № Г-2 та є неприбутковою організацією (2 –установи, організації, створені органами державної влади України, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів).

Згідно із актом перевірки, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем, ветеринарні послуги у перевіряємому періоді навались відповідно до Переліку, затвердженому Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства агропромислового комплексу України „Про затвердження переліку обов’язкових ветеринарних послуг” від 13.07.1999р. № 17 та Розпорядженню „Про затвердження та введення в дію вільних (ринкових) тарифів на ветеринарні роботи та послуги” від 22.06.2001р. № 514, виданому Одеською регіональною службою державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та погодженому із Державним департаментом ветеринарної медицини, зі змінами, внесеними Розпорядженням від 02.08.2002р. № 49 (т.1 а.с.9-10,20-23, т.2 а.с.21-24).

Із вказаного вище акту вбачається, що орган ДПС у перевіряємий період встановив наявність асигнувань Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті по загальному фонду Державного бюджету України, а також отримання грошових коштів по спеціальному фонду за надані платні ветеринарні послуги, які складають 7 474 400 грн. (таблиця № 1 акту, т.1 а.с.49).

З урахуванням валових витрат, витрат на поліпшення основних фондів, амортизаційних відрахувань, сума оподатковуваного прибутку, отриманого по спеціальному фонду, склала 4 401 400 грн. (таблиці 2-6 акту, т.1 а.с.50-53).

Таким чином, колегія суддів вважає, що ДПІ у Приморському районі       м. Одеси правомірно встановила порушення позивачем вимог п.3.1 ст.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та визначила податкове зобов’язання з податку на прибуток підприємств у перевіряємому періоді із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій відповідно до Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ в загальній сумі 2 404 310 грн.

Відтак, на виконання вимог п.2 ст.71 КАС України суб’єктом владних повноважень доведено правомірність прийнятого ним акту індивідуального характеру, про що правильно зазначив місцевий господарський суд, вказавши на відсутність в даному випадку у позивача права застосовувати податкову пільгу, передбачену положеннями п.п.7.11.2 п.7.11 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, у зв’язку з чим відмовив у задоволенні позову .

Заперечення скаржника в частині того, що в акті перевірки відсутній перелік послуг, які ним надавались та їхня вартість, до уваги не приймаються, оскільки перелік платних ветеринарних послуг за вільними (ринковими) цінами затверджено відповідним Розпорядженням позивача, яке знаходиться в матеріалах справи, а вартість цих послуг, наданих останнім, по звітним періодам відображено в акті перевірки.

Не приймаються до уваги також протилежні за своєю суттю доводам органу ДПС посилання скаржника на те, що ним в перевіряємому періоді надавались послуги виключно в межах Переліку обов’язкових ветеринарних послуг, оскільки така позиція документально не підтверджена, у той час як з тексту акту перевірки вбачається покладення в його основу факту дослідження первинних документів щодо надання послуг за вільними (ринковими) тарифами та встановлення саме за наслідками їхнього аналізу заниження податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств.

З огляду на викладене, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть спричинити скасування або зміну оскаржуваного судового рішення як постановленого законно та обґрунтовано.

Керуючись ст.ст.150,160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,                        колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 13.10.2006р. зі справи № 14-23/277-05-6947А залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков