донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

16.04.2007 р.                                                                                 справа №29/447а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Дуріцин А.В. – довір. від 06.11.2006р. б/н,

від відповідача:
Ковальов Р.Г. – довір. від 26.01.2007р. № 32, Гришакова Н.Є. – довір.від 12.01.2007р. № 11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція м.Маріуполь

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
12.02.2007 року

по справі
№29/447а

за позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю "Маргаз" м.Маріуполь

до
Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція м.Маріуполь

про
Про визнання недійсним рішення

встановила:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

26.12.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю “МАРГАЗ” м. Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.11.2006р. № /0 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 6109 грн. 20 коп. за порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Ухвалою від 26.12.2006р. відкрите провадження в адміністративній справі.

Постановою  господарського суду  Донецької області від 12.02.2007р. (виготовлена у повному обсязі 15.02.2007р.)  у справі № 29/447а (суддя  Гаврищук Т.Г.) позовна заява задоволена.

Загальний строк розгляду справи 1 місяць 14 днів.

2. Підстави, з яких порушене питання про перегляд постанови

Відповідач з прийнятою постановою суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 12.02.2007р. та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує невірним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що за результатами перевірки ТОВ “МАРГАЗ” встановлені порушення вимог п.1, п. 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” щодо непроведення розрахункової операції через зареєстрований у встановленому порядку РРО при розрахунках за газ метан, який відпускався по безготівковому обігу, та невідповідності сум готівкових коштів на місці здійснення розрахунків сумам коштів, зазначеним у денному звіті РРО (на місці проведення розрахунків знаходилась сума 9584 грн., згідно денному звіту РРО значилась сума 9383 грн. 42 коп., невідповідність склала суму 1221 грн. 84 коп. –з початку робочого дня не проводились розрахунки через РРО за відпущений знижений газ (метан) (763,65 м. куб.)).

Як вважає податковий орган, відповідно до вимог Цивільного кодексу продажем товару є не тільки сплата покупцем певної суми коштів, а й приймання –передача товару за договором купівлі –продажу. Тому, відповідно до норм Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” позивач повинен був здійснювати продаж газу з використанням РРО та видавати покупцеві касовий чек.

Реалізація пального через АЗС повинна здійснюватись із застосуванням спеціалізованих комп’ютерно –касових систем, які включені до Держреєстру та відповідають Технічним вимогам до спеціалізованих контрольно –касових апаратів для автозаправних станцій, затвердженим протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним та грошовим обігом від 27.06.2002р. № 13 і забезпечують відпуск пального в єдиному циклі з друкуванням фіскального касового чеку.

Відносно вимог ст. 9 Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій можуть не застосовуватись тільки у випадку оптового продажу товару, розрахунки за які здійснено шляхом безготівкового переказу коштів, або шляхом взаємозаліку, або коли такий відпуск здійснюється з міст спеціально призначених для зберігання та відпустку оптових партій товару.

3. Доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу

Позивач не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та просить залишити постанову господарського суду від 12.02.2007р. без змін, а апеляційну скаргу Жовтневої МДПІ без задоволення.

Вважає невстановленим факт реалізації шляхом безготівкового розрахунку газу в кількості 763,65 куб.м на суму 1221 грн. 84 коп. та факт порушення п.1 ст.3 Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Розрахункова операція у даному випадку відбувалась у банку, на АГЗС відбувалась тільки операція по прийманню –передачі сплаченого по безготівковому розрахунку товару без використання розрахункових документів.

Факт реалізації газу по без рахунковому розрахунку в цьому випадку не є розрахунковою операцією в понятті Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Ніякі розрахункові документи на АГЗС ТОВ “МАРГАЗ” не приймались та розрахунки не здійснювались, тому немає підстав для висновку про порушення товариством вимог п.1 ст. 3 Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

4.Як встановлено місцевим господарським судом та визнається сторонами по справі.

Жовтневою міжрайонною державною податковою інспекцією м. Маріуполя була проведена перевірка АГЗС, що належить позивачеві, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності,   за результатами якої складений акт  від 31.10.2006р. № 1929-05810412/2343.

Під час перевірки встановлені порушення позивачем вимог п.1, п.13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” щодо непроведення розрахункової операції через зареєстрований у встановленому порядку РРО при розрахунках за знижений газ метан, який відпускався по безготівковому обігу, в кількості 763,65 м. куб. на суму 1221 грн. 84 коп., та невідповідності сум готівкових коштів на місці здійснення розрахунків сумам коштів, зазначеним у денному звіті РРО - на місці проведення розрахунків знаходилась сума 9584 грн., згідно денному звіту РРО значилась сума 9383 грн. 42 коп., невідповідність склала суму 1221 грн. 84 коп.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.11.2006р. № /0, яким до позивача згідно з п.1 ст.17, ст. 22  Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 7112 грн. 10 коп., у тому числі в сумі 6109 грн. 20 коп. за порушення п.1 ст.3 цього Закону в частині непроведення розрахункових операцій через РРО; в сумі 1002 грн. 90 коп. за порушення п.13 ст.3 наведеного Закону в частині невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО.

Позивачем рішення оскаржувалось в частині застосування  штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6109 грн. 20  коп. згідно п.1 ст.17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

5. Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею  19  Конституції України, передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій застосовуються юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Пунктом 1 статті 3 цього Закону встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при  продажу товарів у сфері торгівлі зобов'язані  проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у   випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ст. 2 наведеного Закону розрахункова операція  це -  приймання  від  покупця  готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Тобто, для того, щоб операція вважалась розрахунковою з метою застосування цього закону, необхідно при здійсненні цієї операції приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо(надалі кошти), ці кошти повинні бути надані покупцем за проданий товар,  кошти повинні бути прийняті за місцем реалізації товару.

Як свідчать матеріали справи, оплата скрапленого газу була здійснена через банківські установи: ТОВ “Лотос-Донецьк” 18.10.2006р. на суму 4000 грн., Маріупольським трамвайно-тролейбусним управлінням 25.10.2006р. на суму 30000 грн., Приватним підприємцем Пилипенко В.Н. 23.10.2006р. на суму 2000 грн., ВАТ “Маріупольський хлібокомбінат” 10.10.2006р. на суму 1600 грн., ККП “Маріупольтепломережа” 11.10.2006р. на суму 8000 грн., ЖКП “Житло Центр” 16.10.2006р. на суму 640 грн., ТОВ “Стеклосервіс” 18.10.2006р. на суму 3200 грн. (л.с. 29 –35).

Видача газу здійснювалась у інший день на підставі довіреностей серії ЯМИ №391547 від 30.09.2006р., серії ЯМТ №145055 від 28.09.2006р., серії ЯМВ №060496 від 31.10.2006р., серії ЯКУ №183888 від 02.10.2006р., серії ЯМР №363778 від 01.20.2006р., серії ЯИВ №463544 від 02.10.2006р., серії ЯМТ №140886 від 01.10.2006р. без приймання від покупців грошових коштів, платіжних карток, чеків, талонів та інших документів (л.с. 44 –50).

Відповідачем при здійсненні перевірки не було встановлено  продажу газу покупцю за готівкові кошти, або з використанням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо за місцем реалізації газу.

Пунктом 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належними доказами не довів, що позивачем порушено вимоги Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184,195,198,205,212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Донецької області від 12.02.2007р. (виготовлена у повному обсязі 15.02.2007р.)  у справі № 29/447а (суддя  Гаврищук Т.Г.) залишити без змін, а апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя залишити без задоволення.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена у повному обсязі 19.04.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 5 примірників:

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - господарському суду

1 –апеляційному  суду