КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2007                                                                                           № 1/249/23

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Студенця  В.І.

Малетича  М.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Малий О.М.,

від відповідача - не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Шлях хлібороба"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.01.2007

у справі № 1/249/23 (Шестак В.І.)

за позовом                               ТОВ "Юніснек Продакшн"

до                                                   ТОВ "Шлях хлібороба"

про                                                  стягнення заборгованості 328195,89 грн. та розірвання договору купівлі-продажу оптової партії товару

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Юніснек Продакшн” (далі – ТОВ “Юніснек Продакшн”) звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Шлях хлібороба” (далі – ТОВ “Шлях хлібороба”) про стягнення заборгованості 328195,89 грн. та розірвання договору купівлі-продажу оптової партії товару.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.01.2007 позов задоволено частково, а в частині розірвання договору купівлі-продажу оптової партії товару № 129-К від 08.12.2005 припинив провадження у справі. Суд стягнув з ТОВ “Шлях хлібороба” на користь ТОВ “Юніснек Продакшн” 300000,00 грн. попередньої оплати, 3 000 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ТОВ “Шлях хлібороба” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення господарського суду м. Києва прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У зв’язку з неявкою представника ТОВ “Шлях хлібороба” ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2007 розгляд справи було відкладено на 10.04.2007.

В засідання суду, призначене на 10.04.2007 ТОВ “Шлях хлібороба” представників не направило та не повідомило суд про причини неявки.

ТОВ “Юніснек Продакшн” проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив суд рішення господарського суду Чернігівської області від 24.01.2007 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ТОВ “Шлях хлібороба” – без задоволення.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ “Юніснек Продакшн”, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ “Шлях хлібороба” та ТОВ “Юніснек Продакшн” 08.12.2005 укладено договір купівлі-продажу оптової партії товару № 129-К за умовами якого ТОВ “Шлях хлібороба” зобов’язався передати у власність, а ТОВ “Юніснек Продакшн” прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Найменування товару: картопля свіжа продовольча – сорт Сатурна для промислової переробки врожаю 2006 року (п. 1.2 договору).

ТОВ “Шлях хлібороба” зобов’язується поставити картоплю сорт Сатурна у кількості одна тисяча п’ятсот тон (п. 2.1 договору).

Строки поставок: червень-жовтень 2006 року (п. 2.2 договору).

Згідно п. 4.3 договору товар повинен бути повністю поставлений ТОВ “Юніснек Продакшн” в строки, визначені п 2.2 даного договору.

Загальна вартість за договором дорівнює без ПДВ 1260000,00 грн., ПДВ 20% - 252000,00 грн. Всього з ПДВ 1512000,00 грн. (п. 5.2 договору).

Розрахунки за відвантажений ТОВ “Шлях хлібороба” товар здійснюється шляхом перерахування ТОВ “Юніснек Продакшн” коштів на розрахунковий рахунок ТОВ “Шлях хлібороба” за наступним графіком: ТОВ “Юніснек Продакшн” зобов’язується до 01.02.2006 перерахувати ТОВ “Шлях хлібороба” 100000,00 грн.; до 01.03.2006 – 100000,00 грн.; до 01.04.2006 – 100000,00 грн. (п. 6.1 договору).

Датою оплати за товар вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ “Шлях хлібороба”. Кінцевий розрахунок за товар здійснюється не пізніше 30 календарних днів після отримання ТОВ “Юніснек Продакшн” товару (п. 6.2 договору).

Згідно п. 7.1 договору поставка здійснюється на умовах: EXW Чернігівська область, Менський район, смт. Ушня, згідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року. Завантаження здійснюється за рахунок ТОВ “Шлях хлібороба”.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2006 (п. 10.1 договору).

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( ч. 2 ст. 175 ГК України).

Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку (ст. 509 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Виходячи із змісту укладеного договору, договір № 129-К від 08.12.2006 за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання п. 6.1 договору ТОВ “Юніснек Продакшн” здійснило попередню оплату за товар у розмірі 300 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Згідно ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до п. 7.1 договору поставка здійснюється на умовах: EXW Чернігівська область, Менський район, смт. Ушня, згідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року. Завантаження здійснюється за рахунок ТОВ “Шлях хлібороба”.

Згідно умов EXW “Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС” (далі – Правила ІНКОТЕРМС) в редакції 2000 року, видання МТП № 560, введенні в дію з 01.01.2000 термін “франко-завод” означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Продавець зобов'язаний дати покупцю достатнє повідомлення щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього (п. А.7 Правил ІНКОТЕРМС).

Доказами у справі, відповідно до ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 33 ГПК України).

ТОВ “Шлях хлібороба” належними засобами доказування не доведено, що товариство на виконання п. 7.1 договору та п. А.7 Правил ІНКОТЕРМС повідомляло ТОВ “Юніснек Продакшн” щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього, а тому посилання товариства в апеляційній скарзі на повідомлення ТОВ “Юніснек Продакшн” про можливість отримання останнім товару згідно умов договору є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням того, що ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов’язання, а за договором у ТОВ “Шлях хлібороба” виникло зобов’язання щодо поставки товару, то колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Чернігівської області, що з ТОВ “Шлях хлібороба” підлягає стягненню грошові кошти лише в сумі 300 000,00 грн. які є сумою попередньої оплати за товар без врахування 3% річних та індексу інфляції, стягнення яких передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який припинив провадження у справі в частині розірвання договору купівлі - продажу оптової партії товару № 129-К від 08.12.2005, оскільки відповідно до п. 10.1 договору термін його дії закінчився 31.12.2006.

Доводи, наведені ТОВ “Шлях хлібороба” в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Чернігівської області від 24.01.2007.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Чернігівської області від 24.01.2007 усправі № 1/249/23 залишити без зміни, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Шлях хлібороба” – без задоволення.

2.          Матеріали справи № 1/249/23 повернути господарському суду Чернігівської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Студенець  В.І.

Малетич  М.М.

16.04.07 (відправлено)