ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.07 р.                                                                               Справа № 43/356пн

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі судового засідання Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району

м. Донецька” м. Донецьк

до відповідача: Суспільної організації Фонд милосердя “Защита” м. Донецьк

про примусове звільнення приміщення

Представники сторін:

від позивача: Чиньона А.В. за дов. б/н від 28.08.2006р.

від відповідача: керівник Бєляєв О.І. згідно протоколу зборів членів СО ФМ “Защита” від 28.02.2004р., Жорник О.М. за дов. від 23.11.2006р.

В судовому засіданні брали участь:

Згідно із ст.69 ГПК України за заявою обох сторін від 12.12.2007р., справу розглянуто в більш тривалий термін.

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача - Суспільної організації Фонд милосердя “Защита”, м.Донецьк, про примусове звільнення приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди №46 від 01.10.2003р. та додаткову угоду до нього, акт перевірки виконання зобов`язань від 16.01.2006р., 16.06.2006р., лист №08/6-402 від 04.04.2006р., №08/6-440 від14.04.2006р.

Позивач, підтримав позовні вимоги, просив суд зобов`язати відповідача повернути нежиле приміщення площею 84 кв.м. яке знаходиться по вул. Октябрська, 65 міста Донецька, у зв`язку з закінченням дії договору оренди.

Відповідач у письмових поясненнях на позовну заяву від 12.12.2006р. та 08.02.2007р. позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач, неодноразово заявляв усні клопотання про можливість врегулювання спору мирним шляхом. У зв`язку з цим, розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами від 29.11.2006р., 12.12.2006р., 24.01.2006р. Окрім того, за цих же підстав розгляд справи було продовжено на один місяць в порядку ст. 69 Господарського кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №46.

Відповідно до умов договору оренди нежитлового приміщення №46 від 01.10.2003р. позивач передає, а відповідач приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення площею 49 кв.м., яке знаходиться по вул. Октябрська, 65 міста Донецька, згідно розпорядження Донецького міського голови №88 від 28.01.2003р. для розміщення  офісу.

Враховуючи, що орендоване майно є майном комунальної власності, орендні правовідносини між сторонами встановлені приписами Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Як вбачається з матеріалів справи, договір було укладено строком на 3 роки до 30.01.2006р.

Позивач, у своїх вимогах, просить суд зобов`язати відповідача звільнити приміщення, яке відповідач займає на умовах оренди, з огляду на те, що строк дії договору закінчився.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Надавши належну правову оцінку договору, суд вважає що термін його дії закінчився 30.01.2006р., відповідно до п. 7.1 договору.

Пунктом 2 ст.26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що  договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до приписів ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору оренди, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню.

Пунктом 5.1 договору №46 передбачено, що орендодавець має право проводити необхідний огляд та перевірку дотримання орендарем умов договору.

Так, у ході перевірок 16.01.2006р. та 19.06.2006р., орендодавцем у складі комісії  було встановлено що:

1.Зазначене приміщення використовується не за призначенням, як вказано у п. 1 договору, а саме: відповідач самовільно захватив приміщення площею 24,3 кв.м., яке використовується під чоботарську майстерню;

2. Фактично, відповідачем замість належних 49 кв.м. орендує мого приміщення зайнято 84 кв.м., які використовуються наступним чином:

24,7 кв.м –розміщення офісу,

24,3 кв.м. –передано в суборенду під майстерню по ремонту взуття,

35 кв.м. –передано в суборенду під складське приміщення;

3. Відповідачем не виконані умови договору, щодо зобов`язання укласти договори з комунальними службами, зобов`язання застрахувати об`єкт оренди, а також укласти договір оренди земельної ділянки з Донецьким управлінням земельних ресурсів. Зазначені договори відповідачам не укладені та орендодавцю не надані.

4. Відповідачем, всупереч положенням Статуту підприємства, не здійснюється надання безоплатних послуг населенню, у тому числі і пенсіонерам, як зазначено в акті перевірки від 16.01.2006р. про що свідчить вивіска у входу в приміщення майстерні з розцінками видів послуг.

Таким чином, позивачем надані суду докази, що відповідачем грубо порушувались умови договору, у зв`язку з чим позивач має право вимагати від відповідача розірвання договору.

Відповідач, неодноразово заявляв усні клопотання про можливість врегулювання спору мирним шляхом. У зв`язку з цим, розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами від 29.11.2006р., 12.12.2006р., 24.01.2006р.

За цих же підстав розгляд справи було продовжено на один місяць в порядку ст. 69 Господарського кодексу України.

Окрім того, для продовження строку дії договору рішенням Донецької міської ради №534 від 26.11.2003р., передбачений винятковий порядок дій: продовження строку дії договору можливо тільки при отриманні дозволу міської ради, при узгодженні з Управлінням комунальних ресурсів міської ради та при наявності ордеру на нежитлове приміщення яке видане Управлінням житлового господарства Донецької міської ради.

Таким чином, відповідачем не надано доказів, які б могли бути підставою для продовження договору оренди, тому договір оренди №46 від 01.10.2003р. вважається припиненим 30.01.2006р.

Відповідно до приписів ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та п.1 ст. 785 Цивільного кодексу України разі спливу строку договору оренди, орендатор зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд заперечення відповідача до уваги не приймає та вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Посилання відповідача на те, що договір оренди продовжує діяти до теперішнього часу до уваги не приймаються, оскільки п. 7.3 договору №46 передбачено продовження строку дії договору оренди тільки на підставі розпорядження міського голови.

Не приймаються також до уваги посилання відповідача на те, що ним за власні кошти було здійснено капітальний ремонт, оскільки згідно приписів ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму лише за згодою наймодавця. Однак згода позивача на вчинення зазначених дій – відсутня.

Виходячи з того, що позов обґрунтований позивачем, відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, враховуючи, що заперечення проти позову відповідача є недоведеними, позовні вимоги  Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”, до відповідача - Суспільної організації Фонд милосердя “Защита”, м.Донецьк, про примусове звільнення приміщення, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись п.2 ст.26, ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. 783, п.1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”, до відповідача - Суспільної організації Фонд милосердя “Защита”, м.Донецьк, про примусове звільнення приміщення задовольнити.

Зобов`язати Суспільну організацію Фонд милосердя “Защита” (83086, м. Донецьк, вул..Октябрська, 65, код ОКПО 24068149) повернути Комунальному підприємству “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” (83000, м. Донецьк, вул.. Постишева, 70; код ОКПО 05478812) нежитлове приміщення загальною площею 84 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Октябрська, 65, м.Донецьк, у зв`язку з закінченням дії договору оренди №46 від 01.10.2003р.

Стягнути  з Суспільної організації Фонд милосердя “Защита” (83086, м.Донецьк, вул..Октябрська, 65, код ОКПО 24068149) на користь Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” (83000, м. Донецьк, вул.. Постишева, 70; код ОКПО 05478812) держмито  у  сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу  у  сумі  118,00  грн.

У судовому засіданні 08 лютого 2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення за правилами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України підписано 13 лютого 2007р.

Суддя                                                                         Зубченко І.В.

Вик. ПС Бойчук А.В.

Надрук. 3 прим.:

1-          позивачу,

1-          відповідачу,

1-    у справу.