КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2007                                                                                           № 9/126

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Залєсний В.О. - директор;

Науменко С.В. (дов. № 1/07 від 10.01.2007р.);

Луньков С.М. (дов. № 11/07 від 21.06.2007р.);

від відповідача : Головіна Л.С. (дов. № 164 від 10.05.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київське дочірнє підприємство "Фарлеп"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.05.2007

у справі № 9/126 (Жирнов С.М.)

за позовом                               Товариство "Гріс-Телеком"

до                                                   Київське дочірнє підприємство "Фарлеп"

про                                                  стягнення 106035,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 9/126 від 11.05.2007р. задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком”, стягнуто з Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” 100 000,00 грн. основного боргу, 3 679,45 грн. пені, 1 506,45 грн. інфляції, 649,32 грн. річних,         1 058,35 грн. державного мита та 117,75 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки між Товариством з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” та Київським дочірнім підприємством “Фарлеп” на виконання укладеного між ними договору           № 4-2005 від 23.06.2005р. складено та 29.12.2005р. підписано і скріплено печатками сторін акт № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4-2005 від 23.06.2005р. на загальну суму 100 000,00 грн. та враховуючи те, що за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” роботи, Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” не розрахувалось, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у сумі 100 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також місцевий господарський суд, на підставі п. 4.1. договору на виконання робіт № 4-2005 від 23.06.2005р. та керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” в частині стягнення з Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” 3 679,45 грн. пені за період з 18.12.2006р. по 06.03.2007р., 1 506,45 грн. інфляції за період з 18.12.2006р. по 28.02.2007р., 649,32 грн. річних за період з 18.12.2006р. по 06.03.2007р.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 9/126 від 11.05.2007р. та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” в задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, оскільки місцевим господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, що призвело до порушення прав позивача. Право сторін заявляти клопотання без зазначення обов’язковості подання останнього завчасно та обов’язково у письмовій формі передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки ст. 253 Цивільного кодексу України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок, то апелянт вважає, що при отриманні відповідачем вимоги 11.12.2006р., датою початку виникнення заборгованості має бути 12.12.2006р., а не 18.12.2006р. як зазначив позивач.

Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” в апеляційній скарзі вказує на те, що дата 29.12.2005р. не є достроковим виконанням першого – п’ятого включно етапів робіт оскільки : строк виконання першого етапу – до 30.09.2005р., другого – до 10.10.2005р., третього – до 20.12.2005р., четвертого – до 30.11.2005р., п’ятого - до 20.12.2005р.

Вказаний акт, на думку апелянта, не відповідає умовам договору № 4-2005 від 23.06.2005р. та не може бути підставою для розрахунків, так само як і підтвердженням виконання позивачем робіт відповідно до зазначеного договору, оскільки відповідно до п.п. 2.2., 3.1., 3.4. договору № 4-2005, оплата повинна виконуватися позивачем поетапно за закінчену роботу згідно акта виконаних робіт. Підтвердженням завершення етапу робіт є складання акту здачі – прийомки робіт по кожному етапу.

Також апелянт зазначає, що вимоги п. 3.3. договору № 4-2005 від 23.06.2005р., а саме: передача комплекту експлуатаційної документації, структура цифрової моделі, навчання персоналу замовника та впровадження системи в промислову експлуатацію позивачем не виконані.

Передача права користування об’єктами інтелектуальної власності передбачає певну процедуру, яка позивачем дотримана не була.

Таким чином, відповідач стверджує, що позивачем не виконані роботи, встановлені договором № 4-2005, а акт № 1 здачі – прийоми робіт по зазначеному договору не відповідає його умовам та не підтверджує виконання робіт, а тому не може бути підставою для розрахунків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2007р. порушено апеляційне провадження у справі № 9/126 за апеляційною скаргою Київського дочірнього підприємства “Фарлеп”, розгляд апеляційної скарги призначено на 25.06.2007р.

Оскільки в судове засідання 25.06.2007р. представник Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” не з’явився, Київський апеляційний господарський суд, керуючись ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відклав розгляд справи № 9/126 на 09.07.2007р.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

23.06.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” (Виконавець) та Київським дочірнім підприємством “Фарлеп” (Замовник) укладено договір на виконання робіт № 4-2005 (надалі – Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” доручило, а Товариство з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” взяло на себе зобов’язання щодо встановлення автоматизованої системи обліку лінійних споруд на цифровій моделі місцевості.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що вартість зазначених робіт складає 100 000,00 грн.

Оплата виконується поетапно за закінчену роботу згідно акта виконаних робіт (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору зміст і терміни виконання основних етапів визначаються календарним планом (додаток 2), що є невід’ємною частиною цього Договору.

Згідно п.п. 3.4. – 3.5. Договору при завершенні етапу робіт ТОВ “Гріс – Телеком” надає Київському дочірньому підприємству “Фарлеп” акт здачі – прийомки робіт, а Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” протягом 5 днів після отримання акту здачі – прийомки робіт зобов’язано надіслати ТОВ “Гріс – Телеком” підписаний акт здачі – прийомки робіт або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Пунктом 3.7 Договору сторони встановили, що у випадку дострокового виконання робіт Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” вправі достроково прийняти і оплатити роботи за договірною ціною.

В акті № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4-2005 від 23.06.2005р.           (а.с. 23) підписаному 29.12.2005р. уповноваженими представниками сторін та скріпленого їх печатками зазначено, що директор ТОВ “Гріс – Телеком” пан Залєсний В.О., з одного боку, і директор Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” пан Колмаков В.М. з другого боку, уклали цей акт про те, що роботи згідно договору на виконання робіт № 4-2005 від 23.06.2005р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” виконані, вартість виконаних ним робіт складає 100 000,00 грн.

Зазначеним актом Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” зобов’язалось сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю “Гріс – Телеком” суму          100 000,00 грн.

Таким чином, як вірно зазначив місцевий господарський суд, актом № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4-2005 від 23.06.2005р. Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” прийняло зазначені за договором № 4-2005 від 23.06.2005р. роботи.

Оскільки відповідач свої зобов’язання за договором на виконання робіт № 4-2005 від 23.06.2005р. не виконав, зокрема не розрахувався з позивачем після підписання акта № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4-2005 від 23.06.2005р., позивач звертався до відповідача з вимогами № 23/06 від 07.12.2006р. (а.с. 25),          № 2/07 від 12.02.2007р. (а.с. 28) в яких просив його виконати умови договору на виконання робіт № 4-2005 від 23.06.2005р. в частині сплати грошових коштів в сумі 100 000,00 грн.

Враховуючи те, що зазначені вище вимоги позивача Київським дочірнім підприємством “Фарлеп” не задоволено, ТОВ “Гріс – Телеком” 12.02.2007р. зверталось до відповідача з претензією № 3/07 (а.с. 31), в якій вимагало від нього сплати грошових коштів в сумі 100 000,00 грн., 3% річних з простроченої суми, а також сплати суми інфляційних збитків.

Зазначену претензію, як і вказані вище вимоги, Київським дочірнім підприємством “Фарлеп” не задоволено.

17.04.2007р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ “Гріс – Телеком”, в якій позивач просив стягнути з Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” борг у сумі 100 000,00 грн., пеню в сумі 3 679,45 грн., збитки від інфляції в сумі 1 706,45 грн., 3% річних в сумі 642,32 та судові витрати.

В судовому засіданні місцевого господарського суду, представником ТОВ “Гріс – Телеком” надано уточнення розміру збитків від інфляції № 13/07 від 28.04.2005р. (а.с. 50) в якому позивач уточнив суму до стягнення з відповідача збитків від інфляції, та зазначив, що за період з 18.12.2006р. по 28.02.2007р. збитки становлять 1 506,45 грн.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати Київським дочірнім підприємством “Фарлеп” узгодженої між сторонами в акті № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4 – 2005 від 23.06.2005р. вартості виконаних робіт, яка складає 100 000,00 грн., то колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що ним правомірно задоволено позовні вимоги ТОВ “Гріс – Телеком” щодо стягнення з Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” 100 000,00 грн. боргу.

Статтею 230 Господарського кодексу України зазначено, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” несе відповідальність за несвоєчасне проведення розрахунків сплачує ТОВ “Гріс – Телеком” пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

Як зазначалося вище, ТОВ “Гріс – Телеком” вимогою № 23/06 від 07.12.2006р. просило Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” у семиденний строк провести оплату виконаних робіт в сумі 100 000,00 грн., згідно акту здачі – приймання робіт по договору № 4 – 2005 від 23.06.2005р.

Статтею 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що на протязі семи днів після отримання зазначеної вище вимоги відповідач її не виконав, то колегія суддів вважає, що строком початку прострочення зобов’язання має бути дата 18.12.2006р., як зазначив місцевий господарський суд.

Таким чином, на дату складання позовної заяви (06.03.2007р.) пеня підлягає стягненню за період часу з 18.12.2006р. по 06.03.2007р. (79 днів) на суму 3 679,45 грн.

Облікова ставка НБУ даного періоду складає 8,5%.

Збитки від інфляції за період з 18.12.2006р. по 28.02.2007р. склали 1506,45 грн. (індекс інфляції за грудень 2006р. – 100,9%, що становить 406,45 грн., за січень 2007р. - 100,5%, що становить 500,00 грн., за лютий 2007р. - 100,6%, що становить 600,00 грн.).

Розмір 3% річних за 79 днів становить (100 000,00 грн. х 3/365 х 79/100) 649,32 грн.

Як зазначалось вище, пунктом 3.7. Договору сторони встановили, що у випадку дострокового виконання робіт Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” вправі достроково прийняти і оплатити роботи за договірною ціною.

Враховуючи те, що актом № 1 здачі – прийомки робіт по договору № 4 – 2005 від 23.06.2005р. Київське дочірнє підприємство “Фарлеп” у відповідності до п. 3.7. Договору достроково прийняло і оплатило виконані ТОВ “Гріс – Телеком” роботи, то посилання апелянта на те, що зазначений акт не може бути підставою для розрахунків, оскільки відповідно до п.п. 2.2., 3.1., 3.4., договору № 4-2005, акт здачі – прийомки робіт повинен складатись по кожному етапу робіт, після завершення попереднього етапу, колегія суддів вважає безпідставним.

Посилання апелянта на інші порушення норм матеріального та процесуального права спростовуються матеріалами справи і не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого господарського суду у відповідності до норм ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 9/126 від 11.05.2007р. відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Київського дочірнього підприємства “Фарлеп” на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 9/126 від 11.05.2007р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва у справі № 9/126 від 11.05.2007р.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 9/126.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Пашкіна С.А.

10.07.07 (відправлено)