ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/219

10.10.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Кіровоградгаз”

до                     Товариства з обмеженою відповідальнісю «Кіровоградський керамзитовий завод»

про                    стягнення 50688,69 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Волошина О.О. –предст. (дов. у справі)

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього –боргу за спожитий природний газ у розмірі 34 557,11 грн., 3% річних у розмірі 2 138,31 грн., пені у розмірі 2 882,48 грн., 7 064,24 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, штрафу у розмірі 4 046,55 грн. та судових витрат.

29.05.2007р. суддею господарського суду Кіровоградської області Тимошевською В.В. винесено ухвалу про порушення провадження у справі №18/68 та призначено її до розгляду на 14.06.2007р.

14.06.2007р. рогляд справи у відповідності до вимог ст.77 ГПК України було відкладено та призначено на 08.08.2007р.

14.06.2007р. Головою господарського суду Кіровоградської області строк розгляду спору у справі №18/68 було продовжено на один місяць.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 08.08.2007р. справу №18/68 у відповідності до вимог ч.2 ст.15 та ст.17 ГПК України було передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

За резолюцією Голови господарського суду міста Києва від 14.08.2007р. вищезазначена справа була передана для розгляду по суті судді господарського суду міста Києва Станік С.Р.

Ухвалою від 17.08.2007р. суддя Станік С.Р. прийняв вищезазначену справу до свого провадження, присвоїв їй реєстраційний номер 47/219 та призначив її до розгляду на 19.09.2007р.

19.09.2007р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи було відкладено та призначено на 10.10.2007р.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з його правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 10.10.2007р. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалах суду від 17.08.2007р. та від 19.09.2007р. не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, в судові засідання 19.09.2007р. та 10.10.2007р. представника не направив. Про проведення судових засідань 19.09.2007р. та 10.10.2007р. був повідомлений належним чином. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не подавав.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2004р. між позивачем - Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Кіровоградгаз”, в якості продавця, з однієї сторони, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальнісю «Кіровоградський керамзитовий завод», в якості покупця, було укладено договір купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005, відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність та протранспортувати відповідачу через свої газові мережі природний газ , а відповідач - покупець зобов”язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Умовами п. 6.1. договору купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. сторони погодили, що розрахунки за газ здійснюються відповідачем виключно грошовими коштами по ціні, що діє на момент проведення розрахунків, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача в такому порядку:

-          перша оплата проводиться в розмірі 70% від вартості місячного обсягу газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки;

-          наступні оплати проводяться плановими платежами по 15% від вартості місячного обсягу газу до 5-го та 10-го числа місяця, в якому здійснюється поставка газу.

Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання – передачі газу (за звітний місяць) до 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.6.2. названого договору між сторонами здійснюється звірка розрахунків за звітний місяць на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого відповідачем газу та акту приймання- передачі газу. Вказана звірка розрахуніків оформлюється актом.

Позивачем долучено до позовної заяви копії акту прийому –передачі природного газу від 31.07.2005р. на загальну суму 56 575,16 грн. та акту звірки взаємних розрахунікв від 01.11.2005р., у відповідності до якого сальдо на користь позивача складало 57 807,87 грн.

Згідно з виписками банку по особовому рахунку позивача, копії яких знаходяться в матеріалах справи та оглянуті судом, а також довідкою позивача №29/2514 від 02.10.2007р. відповідачем було частково перераховано позивачу за договором купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. грошові кошти, а саме: 17.03.2006р. - 21 100,00 грн., 06.10.2006р. –1 000, 00 грн., 16.04.2007р. - 1 150,76 грн., а всього на загальну суму 23 250,76 грн.

У зв”язку з наведеним, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з останнього боргу за спожитий природний газ у розмірі 34 557,11 грн., 3% річних у розмірі 2 138,31 грн., пені у розмірі 2 882,48 грн., 7 064,24 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, штрафу у розмірі 4 046,55 грн. та судових витрат.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Вимогами статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі –продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач умови договору купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. щодо поставки газу виконав належним чином: ним було поставлено відповідачу газ на суму 57 807,87 грн., що підтверджується складеним і підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 01.11.2005р., а відповідач у встановлений договором строк свої зобовязання по повній оплаті отриманого газу не виконав та оплатив отриманий газ частково, а саме: на суму 23 250,76 грн., а тому на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість у розмірі 34 557,11 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

На підставі викладеного, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений, але не оплачений газ за договором купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. в розмірі 34 557,11 грн.- законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати з урахуванням індексу інфляції 7 064,24 грн., 3% річних у розмірі 2 138,31 грн., пеню у розмірі 2 882,48 грн. та штраф у розмірі 4 046,55 грн.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ст. 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 343 ч.2 Господарського кодексу України встановлює, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.3. договору купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р., за несвоєчасну оплату спожитого газу у строки, зазначені у п.6.1. цього ж договору, відповідач сплачує на користь позивача крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості, а також відшкодовує понесені позивачем збитки.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання по оплаті поставленого газу за вищезазначеним договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобовязання та штрафу - є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно розрахунку позивача, з яким погоджується суд, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобовязання по оплаті поставленого газу за договором купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. за період з 11.09.2005р. до 11.03.2006р. складає 2 882,48 грн., а саме: (57 807,87 грн. (сума основної заборгованості в цей період) х 0,1% (п.7.3. вищевказаного договору) х 182 прострочених днів за період 11.09.2005р. –11.03.2006 = 2 882,48 грн., визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню у визначеному розмірі.

Крім цього, відповідно до п.7.3. договору купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. відповідач за прострочення виконання зобовязання по оплаті поставленого газу понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Згідно розрахунку позивача, з яким погоджується суд, сума штрафу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобовязання по оплаті поставленого газу за договором купівлі –продажу природного газу №П-01/13-ПГ/2005 від 24.12.2004р. складає 4046,55 грн., а саме: (57 807,87 грн. (сума основної заборгованості, яка існувала до 17.03.2006р.) х 7% = 4 046,55 грн., визнається судом обґрунтованим та підлягає задоволенню у визначеному розмірі.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання та визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд врахувавши, що відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті поставленого газу за вищезазначеним договором, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по оплаті поставленого газу у розмірі 57 807,87 грн., яка на даний час відповідачем погашена частково –на суму 23 250,76 грн. (на даний час сума боргу дорівнює 34 557,11 грн.), а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові і з яким погоджується суд, сума витрат з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення складає 7 064,24  грн., а сума 3% річних складає 2 138,31 грн. і підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнісю «Кіровоградський керамзитовий завод»(, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Горького, 95, фактична адреса: 25014, м. Кіровоград, вул. Мурманська, 3/Б, р/р 5975 в Приватбанку м. Кіровоград, МФО 323583), а у випадку відсутності коштів – з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Кіровоградгаз” (, місцезнаходження: 25006, м.Кіровоград, вул. Володарського, 67, р/р 2078 в Промінвестбанку м.Кіровоград, МФО 323301) суму заборгованості у розмірі 34 557 (тридцять чотири тисячі п”ятсот п”ятдесят сім) грн. 11 коп., 3% річних у розмірі 2 138 (дві тисячі сто тридцять вісім) грн. 31 коп., 7 064 (сім тисяч шістдесят чотири) грн. 24 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, штраф у розмірі 4 046 (чотири тисячі сорок шість) грн. 55 коп., 2 882 (дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 48 коп. пені, а також витрати по сплаті державного мита у розмірі 506 (п”ятсот шість) грн. 89 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Повернути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Кіровоградгаз”держмито надмірно сплачене платіжним дорученням №2005 від 11.05.2007р. у розмірі 0,11 грн.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                        Станік С.Р.