ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.

№ 13/97

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: суддів:

Добролюбової Т.В. Гоголь Т.Г. Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Асстра Україна”

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 28.08.2007року

у справі

№ 13/97 господарського суду міста
Києва

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності  - фізичної особи ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Асстра Україна”

про   та за зустрічним позовом   до   про

стягнення 1000,00грн. штрафу  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Асстра Україна”  Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1  стягнення 2000,00грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Хоменко А.О. дов. від 24.09.07

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності  - фізична особа  ОСОБА_1(далі позивач) звернулась до
господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Асстра Україна” (далі відповідач) про стягнення 1000,00 грн.
штрафних санкцій, у зв'язку з
неналежним   виконанням   останнім
зобов'язань   з   оплати перевезення вантажу, відповідно до
транспортного замовлення № J -702-11-018 від 02.02.07.

Представником відповідача було
подано зустрічний позов, у якому останній зазначив, що у зв'язку із запізненням
прибуття автотранспорту позивача на чотири дні до місця розвантаження вантажу,
з нього підлягає до стягнення штрафні санкції у розмірі 2000,00 грн.

Рішенням від 23.05.07
господарського суду міста Києва (суддя Євдокимов О.В.) в задоволенні первісного
позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з СПД  ОСОБА_1 на користь ТОВ „Асстра Україна"
2000,00 грн. штрафних санкцій.

Мотивуючи рішення суд виходив з
того, що автотранспортний засіб позивача здійснив розвантаження у с. Ярославичі
12.02.07, а відповідно до умов замовлення повинен був розвантажитись до
08.02.07, і доказів перебування вантажного транспортного засобу в строк,
зазначений у заявці, в узгодженому сторонами місці розвантаження - с.
Ярославичі - та відсутності можливості з вини вантажоотримувача своєчасно
здійснити розвантаження, позивач суду не надав.

За апеляційною скаргою Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи  ОСОБА_1 Київський апеляційний
господарський суд постановою від 28.08.07 (колегія суддів у складі: Алданової
С.О., Кошиля В.В., Моторного О.А.) рішення
господарського суду міста Києва скасував та прийняв нове рішення, яким
первісний позов Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Асстра Україна" про стягнення
1000,00 грн. штрафних санкцій задовольнив повністю. В задоволенні зустрічного
позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Асстра Україна" до
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення 2000,00
грн. відмовив.

Скасовуючи рішення господарського
суду першої інстанції Київський апеляційний господарський суд вказав, що
автотранспортний засіб позивача не зміг здійснити розвантаження в зазначений у
замовленні строк через відсутність під'їзних шляхів до місця розвантаження, то
простій автомобіля до 12.02.2007р. виник з вини відповідача, а тому позовні
вимоги за первісним позовом про стягнення з відповідача 1000,00 грн. за 2 доби
понаднормативного простою
автомобіля  є  обґрунтованими,   а
позовні  вимоги  за
зустрічним  позовом  про стягнення з СПД ОСОБА_1 штрафних санкцій
у розмірі 2000,00 грн. за несвоєчасну доставку вантажу - безпідставними.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Асстра Україна” подало до Вищого господарського суду України
касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду, в
якій просить постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким в
первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити, мотивуючи
касаційну скаргу доводами про неправильне застосування судом норм
матеріального  та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1вказує на відсутність
порушень матеріального та процесуального права господарським судом апеляційної
інстанції  при постановлені судового
рішення.

Заслухавши суддю -доповідача та
присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти
їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням)  рішення місцевих господарських судів та
постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом спору у даній справі є вимога про стягнення штрафних санкцій за
неналежне виконання зобов'язань з виконання транспортного  перевезення.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи,  відповідно до транспортного замовлення №
1-702-11-018 від 02.02.07 відповідач доручив, а позивач зобов'язався здійснити
перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: м. Купно (Польща) -
с.   Крюковщина (Україна) на умовах,   вказаних у замовленні.

В замовленні сторони погодили:
умови оплати - на протязі 14 днів з моменту отримання оригіналів рахунку на
СМR; понаднормативний простій - за умови своєчасного (до початку простою)
інформування позивачем відповідача та при наявності карти простою, за кожні 24
години відповідач сплачує штраф в розмірі 500,00 грн., простій у вихідні та
святкові дні не сплачується; сума фрахту - 5555,00 грн., дата завантаження -
06.02.07, дата розвантаження - до 08.02 07.

Розмитнення вантажу було здійснено
позивачем 07.02.2007року, що підтверджується штампом Київської регіональної
митниці на міжнародній транспортній накладній, копія якої наявна в матеріалах
справи.

Після проходження позивачем митного
оформлення, вантаж, у зв'язку зі зміною ТОВ „Асстра Україна" місця
розвантаження, був доставлений СПД-ФО ОСОБА_1 в інше місце розвантаження, ніж
зазначене в заявці, а саме в с. Ярославичі.

Розвантаження вантажу було
здійснено позивачем 12.02.07 о 16:30 за адресою одержувача - Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інпол" , без зауважень та претензій зі
сторони вантажоотримувача, про що зазначено в СМR.

За виконання перевезення позивачем
був виставлений рахунок від 13.02.07 на суму 5555,00 грн., а також за
понаднормативний простій транспортного засобу було виставлено рахунок №
КН-0000015 від 13.02.07 на суму 1000,00 грн. Рахунок № КН-0000015 від 13.02.07
відповідачем не оплачено.

На адресу позивача відповідачем
29.03.07 було направлено претензію № 07/07 від 23.03.07 про сплату штрафних
санкцій у розмірі 2000,00 грн., у зв'язку з несвоєчасною доставкою вантажу, яка
складає чотири дні, у місце розвантаження. Претензію № 07/07 від 23.03.07
отримано позивачем 02.04.07.

У відповідь на претензію № 07/07
від 23.03.07 позивач листом від 03.04.07 повідомив відповідача про відмову у
задоволенні висунутих вимог, у зв'язку з вимушеним простоєм транспортного
засобу позивача з 07.02.07 по 12.02.07 з вини відповідача.

Відповідно до статті  909 Цивільного кодексу  України, за договором перевезення вантажу,
одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право
на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за
перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається
у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до абз. 1 частини 1
статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526
Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 51 Закону
України „Про автомобільний транспорт", замовник зобов'язаний утримувати
власні під'їзні шляхи до вантажних пунктів, вантажні майданчики, рампи, тощо, у
стані, що відповідає вимогам законодавства з питань охорони праці, техніки
безпеки та безпеки руху.

Як вірно встановлено апеляційним
господарським судом, позивач доставив вантаж 07.02.07 у місце, зазначене
відповідачем - с. Ярославичі, але розвантаження було здійснено через 5 днів
-12.02.07- через відсутність під'їзних шляхів до місця розвантаження, що
підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями водіїв,
листами перевізника на адресу відповідача.

Крім цього, нічим не
підтверджуються пояснення відповідача про те, що автомобіль позивача не прибув
вчасно на місце розвантаження в с. Ярославичі і що ТОВ „Асстра Україна"
було не відомо місце знаходження автомобіля з вантажем протягом 5 днів після
07.02.07 В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач направляв
позивачу запити щодо місця знаходження автомобіля або вчиняв інші дії,
направлені на розшук автомобіля з вантажем.

Натомість, розвантаження було
здійснено без зауважень та претензій зі сторони вантажоотримувача, про
що зазначено в СМR, та відповідач сплатив рахунок позивача 13.02.07за здійснене
перевезення.

За таких обставин та враховуючи, що
автотранспортний засіб позивача не зміг здійснити розвантаження в зазначений у
замовленні строк через відсутність під'їзних шляхів до місця розвантаження, то
простій автомобіля до 12.02.07 виник з вини відповідача, а тому Київський
апеляційний господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги
за первісним позовом про стягнення з відповідача 1000,00 грн. за 2 доби
понаднормативного простою
автомобіля  є  правомірними.

Заперечення заявника касаційної
скарги щодо порушення апеляційним господарським судом статті 36 Господарського
процесуального кодексу України, не призвело до прийняття неправомірного рішення
по суті, тому  в даному випадку постанова
апеляційного господарського суду підлягає залишенню без змін.

Інші заперечення заявника
касаційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального
права та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам
справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції,
в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанції
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду
України, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю “Асстра Україна” залишити без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від 28 серпня 2007року у справі № 13/97
залишити без змін.

Головуючий суддя:
Добролюбова Т.В.

Судді:
Гоголь Т.Г.

Швець В.О.