ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.07 р.                                                                                 Справа № 31/245

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Ушенко Л.В.

при секретарі судового засідання Москалик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою  Державної податкової інспекції у м. Торезі

до Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез

про стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 707 875,13 грн.

В присутності представників сторін:

Від позивача: Бікбаєва А.Р. – довіреність б/н

Від відповідача: Безхлібна О.В. – довіреність №1-04/01-980 від 05.09.06р., Петров – довіреність

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова інспекція у м. Торезі звернулась з позовом до Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез про стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 714 262,18грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач має податковий борг по збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 714 262,18грн. Оскільки відповідач не погасив податковий борг та відповідно до п.п.3.1.1, 3.1 ст.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активі платника податків можуть бути стягнені в рахунок погашення боргу лише в судовому порядку.

Позивач надав заяву про зменшення позовної вимоги (вх.№0241/38726 від 12.10.06р.) та просить стягнути з відповідача борг у сумі 668 465,64 грн. В подальшому за результами звірки розрахунків з бюджетом позивач надав заяву про збільшення позовних вимог (вх.№02-41/2101 від 18.01.07р.), у якій просить  стягнути з відповідача борг у сумі 707 875,13 грн. за рахунок активів.

Відповідач надав відзив, доповнення до позову та пояснення, у якому з посиланням на акт звірки розрахунків від 17.01.07р. (підписаний обома сторонами) борг і позовні вимоги визнав у сумі 46 437,13 грн. В іншій частині позову просить відмовити за відсутністю боргу, оскільки ці суми він сплатив як поточні платежі, а відповідач зарахував іх в рахунок погашення боргу.

Провадження у справі зупинялось відповідно до п.4 ч.2 ст.156 КАС України за узгодженими клопотаннями сторін для уточнення суми позову, надання додаткових доказів та здійснення звірки розрахунків з 26.10.06р. по 08.12.06р. та з 18.12.06р. по 18.01.07р.

Розгляд справи здійснений за правилами КАСУ, відповідно до п.6 розділу Прикінцевих та Перехідних положень КАС України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін встановлено наступне.

29.04.03р. згідно розпорядження Торезького міського голови було зареєстровано Державне підприємство „Торезантрацит” м. Торез – юридична особа, яка перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Торезі. До складу ДП „Торезантрацит” входили структурні підрозділи без права юридичної особи. В зв’язку з реорганізацією підприємств вугільної промисловості Мінпаливенерго був прийнятий Наказ №3492 від 18.08.04р., яким припинялась діяльність ДП „Торезантрацит” шляхом приєднання його до складу новоствореного ДП „ДВЕК”. В подальшому ДП „ДВЕК” було реорганізовано (наказ Мінпаливенерго №237 від 26.05.05р.), яким припинена процедура припинення ДП „Торезантрацит”, а ДП „ДВЕК” реорганізоване шляхом виходу з його складу відокремлених підрозділів і приєднання їх до новостворених юридичних осіб ітих, що знаходились в стадії припинення. За даним наказом до ДП „Торезантрацит” були приєднані: ВП „Торезантрацит”,  ВП „Шахта „Прогрес”, ВП „Шахта ім.. Лутугіна”, ВП „Шахта ім.. Кисельова”, ш/у „Волинське”, ВП „Торезське шазтобудівельне підприємство”, ВП „Торезький вузов виробничо-технічного зв’язку”, ВП Торезьке управління зі збагачення, контролю якості вугілля та стандартами, ВП „Торезьке бюро спеціалізованих маркшейдерських робіт”, ВП  „Торезька автобаза”, ВП „Санаторій профіл. „Прогрес” та інші.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 26 травня 2005 року N 237 „Про реорганізацію ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" ДП  „Торезантрацит” м. Торез є правонаступником усіх прав і обов’язків ДП „ДВЕК”,, пов’язаних з діяльністю виділених з його складу ВП і приєднаних до ДП „Торезантрацит”.

Листом №1-10/05-440 від 13.07.05р. позивач повідомив ДПІ про те, що він є правонаступником заборгованості перед бюджетом на загальну суму 1309115,98 грн. Актом прийому-передачі між ДП „ДВЕК” та СПДІ станом на 30.01.05р. до Торезької  ОДПІ було передано податковий борг у загальній сумі 22 614 129 грн. За даним актом позивач в обліковому рахунку відповідача взяв до обліку зведений податковий борг зі збору за забруднення навколишнього природного середовища по всім відокремленим підрозділам, що ввійшли до складу відповідача.

За даними ДПІ, станом на момент розгляду справи податковий борг зі збору за забруднення навколишнього природного середовища становить 707875, 13 грн. ( з урахуванням залишку переданого податкового боргу, самостійно нарахованих відповідачем податкових зобов’язань по розрахункам та нарахованої пені).

Відповідачем сплачено 661438 грн. податкових зобов’язань зі збору за 1, 3 квартал 2005р. та частково за 4 квартал 2005р. та 1 квартал 2006р., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у справі та актом звірки розрахунків з бюджетом від 17.01.07р. і за даними відповідача, податковий борг складає 46437, 13 грн. за 4 квартал 2005р. та 1 квартал 2006р. і в цій частині вимоги ДПІ відповідачем ДП „Торезантрацит” визнані, про що надана відповідна заява.

Стосовно наявності у відповідача податкового боргу у сумі 661438 грн., то відповідач з ним не згоден зважаючи на те, що він сплачував поточні платежі зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, а податковий орган зарахував їх в погашення податкового боргу, яких був включений ДПІ до його облікового рахунку на підставі акту приймання-передачі податкового боргу від 14.07.2005р., складений між ДП „ДВЕК” та СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку, який передавався до ДПІ у м. Торезі.

Як встановлено судом, платіжні доручення по сплаті податкових зобов’язань за 2, 3 квартали 2005р., 4 квартал 2005р., та 1 квартал 2006р. податковим органом враховані шляхом розподілу сум на погашення податкового боргу позивача, який виник внаслідок рішення про правонаступництво № 33371613, а також в рахунок пені, яка нарахована на суму зазначеного боргу.

Зазначене в обліковій картці рішення про правонаступництво за № 33371613 суду позивач не надав, отже доводи позивача у цій частині в обґрунтування правомірності зарахування сплаченої позивачем суми в рахунок погашення боргу документально не підтверджені і не приймаються судом до уваги.

Суд зазначає, що підставою для внесення даних до облікової картки платника податків відповідно до Інструкції про порядок ведення органами ДПС оперативного обліку податків та зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та Державних цільових фондів, затвердженої наказом від 12.05.1994р. № 37 (зареєстроване в  МЮ за № 114/323 25.03.1994р.) є податкові декларації, повідомлення, рішення, договори про розстрочення, відстрочення або списання податкового боргу, рішення за результатами розгляду скарг та позовів, тощо. Акт приймання-передачі податкового боргу таким документом не являється, а рішення, яким би були визначені правові підстави та порядок обліку та погашення такого боргу не надані позивачем.

Позивач також не надав первинних документів, податкових звітностей, та інших перелічених документів в підтвердження підстав та періодів виникнення податкового боргу по структурним підрозділам та граничних строків їх сплати.

Крім того суд враховує також наступне.

Порядок погашення податкових зобов’язань або податкового боргу при реорганізації платника податків визначено ст. 13 ЗУ„Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” .

Відповідно до п. 13.1.2 ст. 13 зазначеного Закону реорганізація платника податків шляхом виділення з його складу іншого платника податків або внесення частини активів платника податків до статутного фонду іншого платника податків без ліквідації платника податків, який реорганізується, не тягне за собою розподілу податкових зобов’язань чи податкового боргу між таким платником податків та особами, створеними в процесі його реорганізації чи встановлення їх солідарної податкової відповідальності, за винятком випадків, коли за висновками податкового органу така реорганізація може призвести до неналежного виконання податкових зобов’язань платником податків, який реорганізується. Рішення про застосування солідарної або розподільної податкової відповідальності може бути прийнято у разі, коли активи платника податків, що реорганізуються, перебувають у податковій заставі на момент прийняття рішення про таку реорганізацію.

Відповідно до п. 13.2. ст.13 Закону України  „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків, активи якого передані у податкову заставу, або той, хто скористався правом реструктуризації податкового боргу, зобов'язаний завчасно повідомити податковий орган про прийняття рішення щодо проведення будь-яких видів реорганізації та надати податковому органу план такої реорганізації. У разі коли податковий орган встановлює, що план реорганізації призводить або може у майбутньому призвести до неналежного погашення податкових зобов'язань або податкового боргу, він має право прийняти рішення про:

1)розподіл суми податкових зобов'язань або податкового боргу між платниками податків, що виникають внаслідок реорганізації, виходячи з очікуваної прибутковості (ліквідності) кожного такого платника податків, без застосування принципу пропорційного розподілу, встановленого пунктом 13.1 цієї статті;

2)погашення податкових зобов'язань, забезпечених податковою заставою, до проведення такої реорганізації;

3)встановлення солідарної відповідальності за сплату податкових зобов'язань платника податку, що реорганізовується, стосовно всіх осіб, створених у процесі реорганізації, що тягне за собою застосування режиму податкової застави щодо усіх активів таких осіб;

4)поширення права податкової застави на всі активи платника податків, який створюється шляхом об'єднання інших платників податків, якщо один або більше з них мали податкові зобов'язання або податковий борг, забезпечений податковою заставою.

Зазначені рішення податкового органу можуть бути оскаржені у порядку та строки, визначені цим Законом для оскарження податкового зобов'язання або податкового боргу, нарахованого контролюючим органом.

За поясненнями представників сторін рішення щодо узгодження плану реорганізації ДП „ДВЕК” не приймалось, у ДПІ м. Торезі відсутні первинні документи щодо підстав та строків виникнення податкового боргу переданого від ДП „ДВЕК”, отже порядок погашення податкового боргу ДП „ДВЕК”, який переданий при реорганізації до ДП „Торезантрацит” не узгоджений відповідно до вимог ст.. 13 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  і підстави для застосування приписів ст..7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  щодо розподілу сплачених відповідачем сум на погашення боргу та пені без врахування призначення платежу у ДПІ не було.

Надані відповідачем платіжні документи підтверджують сплату податкових зобов’язань зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 661 438,00 грн., а залишок складає 46 437,13 грн., який відповідач визнає.  Визнання позову відповідачем є підставою для задоволення позову в цій частині.

Законом України „Про систему оподаткування” встановлюється обов’язок платників податків, зокрема, сплачувати податки і збори до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Відповідно до п.3.1.1. ст..3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення податкового боргу виключно за рішенням суду.

Доводи позивача в частині стягнення податкового боргу у сумі 46 437,13 грн. обґрунтовані, наявність заявленої до стягнення суми податкового боргу в сумі 46 437,13 грн. підтверджуються відповідачем і матеріалами справи.

В іншій частині податкові вимоги ДПІ задоволенню не підлягають як недоведені.

Керуючись ст..67 Конституції України, ст.1,3,5,16,17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. ст. 2, 17, 86, 138, 153, 158-163, 167, 185-186 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у м. Торезі до Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез про стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 707 875,13 грн. – задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Торезантрацит” (вул..Енгельса, 88, м. Торез Донецької області 86600, р/р 1602, 1602, 1602, 1602 в філії „Відділення Промінвестбанка в м. Торезі Донецької області, МФО 334282, ) на користь місцевого бюджету (код платежу 50080200, банк отримувача УДК в Донецькій області, МФО 834016, код – 24165160, р/р 0084) податковий борг зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 46 437,13 грн.

В іншій частині позову в задоволені відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у визначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                Ушенко Л.В.