ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.11.2007
Справа №2-15/12802-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Судді Іщенко І.А.

при секретарі Скляренко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За участю представників сторін:

Від позивача  - Майборода Г.М.. довіреність № 1526/05-17-5 від 03.05.2006 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

За адміністративним позовом  Управління Пенсійного фонду України у Білогірському районі АР Крим, (97600 АР Крим, м. Білогірськ, вул. Островського, 3)

До відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства «Росток», (Білогірський район, с. Русаковка, вул. Київська, 81)

Про стягнення 1082, 52 грн.

Обставини справи:   Управління Пенсійного фонду України у Білогірському районі АР Крим  звернулося до господарського суду АР Ким до Приватного сільськогосподарського підприємства «Росток» про стягнення 1082, 52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не були перераховані заборгованості по відшкодуванню фактичних затрат на  сплату та доставку пенсій за грудень 2005 р., які призначені на підставі п. „б” – „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вищезгаданого Закону.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника у судове зсідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, витребувані судом документи не представив. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином – рекомендованою кореспонденцією з повідомленням (а.с.17,32,42)

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Росток» зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України у Білогірському районі АР Крим, платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (номер  реєстрації 17030056)

Відповідно до Положення про Управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, затвердженим постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 р., основними завданнями Управління ПФУ є збір та акумуляція в місті збору й інших засобів, призначених для пенсійного забезпечення, повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій і соціальних виплат, які здійснюються за рахунок фонду. Отже, Пенсійний фонд є суб’єктом владних повноважень та представляє інтереси держави в області акумуляції коштів по виплаті пенсій то соціальних виплат громадянам України.

Відповідно до п.1 статті 11 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” загальнообов’язковому державному пенсійному страхуванню підлягають : громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об’єднаннях громадян, у фізичних осіб — суб’єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб — суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058) винятково даним Законом визначаються платники страхових внесків, їх права та обов’язки, по нарахування, відрахування, й сплати по страхових внесках.

Відповідно до статті 14 Закону № 1058 страхувальниками є роботодавці-підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи — суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи.

Відповідно до статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, — за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки — після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки — після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 № 1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, що зазначені у частині 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

До таких осіб відносяться ті, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1,№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за  вислугу років,  які  відповідно до законодавства,  що діяло раніше,  мали право  на  пенсію  на  пільгових  умовах  або  за  вислугу років.

100 % відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.03 № 1058, особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пп. «б»-«з» статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюється Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1.

Цією інструкцією встановлено єдиний порядок для відшкодування пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 6.4 розділу 6 зазначеної вище Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.03 № 1058.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Білогірському районі  АР Крим на підставі пункту 6.4.4 розділу 6 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1 визначено та направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень   Закону   України   "Про загальнообов'язкове   державне   пенсійне страхування" у частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" за 2005 р., де визначена щомісячна сума для відшкодування у розмірі 1258,87 грн. (а.с. 11), яке було отримане відповідачем згідно поштовому повідомленню у матеріалах справи. (а.с.10)

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі  зміни  розміру  пенсії  або  настання  обставин,  які впливають  на  суму відшкодування (смерть пенсіонера,  зміна місця проживання та ін.),  органи Пенсійного фонду повідомляють  про  це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Листом від 19.01.2006 р. позивач повідомив Приватне сільськогосподарське підприємство «Росток» про перерозрахунок суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на 176,35 грн. (а.с.13), даний лист відповідач отримав згідно повідомленню у матеріалах справи (а.с.14)

Згідно довідок у матеріалах справи, які були надані відповідачем до Управління пенсійного фонду України у Білогірському районі, вбачається , що професія робітників, які мають право на пенсію на пільгових умовах, підпадають під пункти «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», отже обов’язок щодо відшкодуванню витрат, пов’язаних з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, покладається на підприємство – страхувальника.

Таким чином, за відповідачем значиться узгоджена заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 2 за грудень 2005 р. у розмірі 1082,52  грн.(1258,87 грн. – 176,35 грн. =1082,52 грн.)

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами  справи, та відповідають чинному законодавству України.

Відповідач не надав суду доказів сплати ним недоїмки у розмірі 1082,52 грн., у той час як відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Звернути стягнення на майно Приватного сільськогосподарського підприємства «Росток», (Білогірський район, с. Русаковка, вул. Київська, 81, р/р 267 в ОСБ № 4556 м. Білогірськ, МФО 384191, ЗКПО 30771859) на користь  Управління Пенсійного фонду України у Білогірському районі АР Крим, (97600 АР Крим, м. Білогірськ, вул. Островського, 3, р/р 712 Державний Ощадний банк України м. Сімферополь, МФО 324805, ЗКПО 22300429) у розмірі 1082,52 грн. заборгованості.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.