ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.11.2007
Справа №2-16/8485-2007А

За позовом – Малого приватного підприємства «Бірюса» (98680, АРК,с.м.т. Сімеїз, вул. Горького, 32, кв. 7, ОКПО 20742749)

До відповідача -  Державної податкової інспекції  в м. Ялта (98600, м. Ялта, вул.. Васильєва, 16, тел.23-49-05)

Про  визнання недійсним   акту та податкового повідомлення – рішення

Суддя  Омельченко В.А.

Секретар судового засідання Н.С. Хлебнікова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Торченко О.Г. – директор

Від відповідача –  Кузьмін В.В. – ст.. держ. под. інспектор, дов. № 13640/к/10- 0 від 06.08.2007 року

Суть спору:  Позивач   Мале приватне підприємство «Бірюса» звернувся до господарського суду АРК   з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства  до  відповідача  ДПІ в м. Ялті   про  визнання  акту № 124.15/1  від 31.01.2005  року,   повідомлення – рішення № від 03.02.2005  року, рішення № 70 від 18.08.2005 року недійсними,  а також у своїй  позовній    заяві позивач  прохає винести   окрему ухвалу  на адресу  посадових осіб ДПІ в м. Ялті.

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесений  акт № 124.15/1  від 31.01.2005  року,   повідомлення – рішення № від 03.02.2005  року, рішення № 70 від 18.08.2005 року   являються  незаконними та  такими, що не  відповідають  чинному  законодавству.

Відповідач ДПІ в м. Ялті проти задоволення  позову заперечує,    вважає, що  податкове  повідомлення – рішення  № від 03.02.2005  року  винесено правомірно   відповідно до вимог законодавства та йому не суперечить.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося  01.11.2007  року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів  справи, 31.01.2005 року  Державна  податкова  інспекція  в м. Ялті  АРК   провела перевірку   позивача  з питань дотримання  податкового законодавства, про що складено  акт №  12415/1  від  31.01.2005 року ( ст.. справи 16) на підставі якого винесено  податкове  повідомлення – рішення №  від 03.02.2005  року  про  застосування до  позивача фінансової  санкції  в сумі 340  грн. ( ст.. справи  17).

Фінансові  санкції  у зазначеній   сумі   застосовані  до позивача  за порушення   вимог підпунктів «а» , «б», п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст.. 4  Закону України «Про порядок погашення зобов’язань  платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ  на підставі підпункту «а»  п.п. 4.2.2. п. 4.2  ст. 4  Закону України «Про порядок погашення зобов’язань  платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»    за  неподання  у   встановлений   строк  податкової  декларації  по податку  на прибуток  за січень 2003 року, надану   після  спливу  строку  декларації  по  податку на прибуток  за І квартал 2003 року.

Відповідно до ст.. 9  Закону України  «Про  систему  оподаткування» № 1251-XII платники  податків  і зборів  (обов’язкових платежів)  зобов’язані, зокрема  подавати  до державних  податкових  органів  та інших  державних органів  відповідно до  законів  декларації , бухгалтерську звітність  та   документи   і відомості, пов’язані з  обчисленням  сплатою  податків  і зборів.

Згідно  до п. 3  ст. 10  Закону України «Про  державну податкову  службу  в Україні»  на Державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції покладено, зокрема  функції щодо контролю   своєчасності    подання  платниками  податків бухгалтерських   звітів   і   балансів,   податкових   декларацій, розрахунків   та   інших   документів,  пов'язаних  з  обчисленням податків,  інших платежів,  а також перевіряють достовірність  цих документів щодо  правильності  визначення об'єктів оподаткування і  обчислення податків, інших платежів.

Відповідно до  п. 1.11 ст. 1 Закону України «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»  податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Як вбачається з  матеріалів справи, позивачем  не надана декларація  по податку на прибуток  за січень 2003 року, а надана  після   спливу строку декларація  по податку на прибуток  за І квартал 2003 року .

Згідно  до  положень  п.п. «а», «б», п.п. 4.1.4 п. 4.1  ст. 4 Закону України «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»  податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

В обґрунтування  своїх  вимог   позивач посилається на те, що  ним   поштою  була направлена  декларація  за січень  2003 року, що на думку позивача  підтверджується  наявністю   тексту декларації  за  січень 2003 року за підписом  директора  ( ст.. справи 7) та їх  конвертом  ( ст.. справи 37).

Крім того, позивач  посилається на те, що  декларація  по податку на   прибуток за І квартал 2003  року  була  здана  на пошту 08.05.2005  року, що підтверджується  поштовим штемпелем  на опису  вкладення  та  поштового  повідомлення  ( ст.. справи 9), а також  поштовим  штемпелем  на опису  вкладення  та на конверті ( ст..  справи 36,38).

В обґрунтування своєчасності  подання декларації    податковому органу   шляхом  поштових  відправлень   позивач посилається  на відмову  відповідача  прийняти   у нього  декларацію  про прибуток  за  9  місяців  2001 року, про що  позивач    повідомляв   відповідача  в листі № 244  від 22.10.2001 року  , а також  відповідної  резолюції  посадової  особи   податкового органу ( ст.. справи 10) .

Суд не приймає  до уваги   вказані доводи  по наступним підставам.

При огляді  в судовому засіданні  оригіналу  облікової  справи   платника  податків  МПП «Бірюса»  за 2003-2004 роки   не встановлено наявності  декларації   по прибутку  за січень 2003 року, а сама по собі  наявність  поштового конверту  з поштовим штемпелем  без опису поштового вкладення  та наявності у  позивача  тексту  декларації  по прибутку  за січень 2003 року  без  помітки  податкового органу  про приймання  тотожного  екземпляру   декларації  не може  служити доказом  надання  відповідачу   декларації  по  прибутку за січень  2003  року.

Що стосується декларації  по прибутку за І квартал 2003 року, то  в обліковій  справі  дійсно є  декларація  за І квартал  2003 року  МПП «Бірюса»  та опис  вкладення   з поштовим  штемпелем  від 08.05.2003 року ( ст.. справи 38).

Однак, декларація     по    прибутку  за І  квартал  2003  року   позивачем  послана  по пошті 08.05.2003  року , а граничний   строк подання  декларації за І квартал  2003 року  являється 12.5.2003  року  та відповідно  до положень  п.п. 4.1.7  п. 4.1  ст. 4  Закону України «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»   в редакції  від 20.02.2003  року платник податків має право не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання декларації, визначеного згідно з підпунктом 4.1.4 цього пункту, надіслати декларацію (розрахунок) на адресу податкового органу поштою з повідомленням про вручення.

При цьому   судом не приймається до уваги  доводи  позивача  про те, що   посадові особи   відповідача  відмовили   прийняти  декларацію  про  прибуток  у зв’язку з  цим  не має  підстав   застосування  граничного десятиденного     строку, встановленого  для   поштових  відправлень  п.п. 4.1.7 ЗУ «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Діючими положеннями  п.п. 4.1.2  п. 4.1  ст. 4  ЗУ «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»     в редакції   від 20.02.2003 року   передбачено  правило  про те, що  декларація   вважається  наданою  в момент її  вручення   пошті, якщо  службова  особа, або  контролюючий орган   порушує  норми абз. 1  п.п. 4.1.2. ЗУ «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Однак    позивач оскаржує   своєчасність  сдачі по пошті  декларації  по прибутку  за І квартал 2003  року  посилаючись  на  відмову у прийнятті  у нього декларації  про прибуток  за  9 місяців  2001  року, тобто  іншої  декларації  ( ст.. справи 10).

Судом також  не приймаються доводи   позивача, про те, що 31.01.2005  року  не була проведена перевірка  МПП «Бірюса»  у зв’язку  з відсутністю  підпису  директора   підприємства на акті  перевірки  та вказівки  невірних відомостей про юридичну  адресу  позивача.

З матеріалів справи вбачається, що об’єктом  перевірки було встановлення своєчасності  подання  податкової  декларації  та встановлення  наявності   податкових  декларацій.

Відповідно до п.п. 17.1.1 ст. 17 ЗУ «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»   платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Таким  чином   сам факт не надання  декларації по прибутку  за січень  2003  року  та затримки  по строку   надання декларації  по прибутку  за І квартал 2003 року  сам по собі ніяк не залежить від  наявності  або відсутності  підпису директора МПП «Бірюса»  на  акті  № 12415/1 від 31.01.2005 року  або невірно вказаного  номеру квартири б. № 32 по вулиці  Горького в с.м.т. Сімеїз.

При  вказаних обставинах  податкове повідомлення – рішення  №  від 03.02.2005 року  про застосування  до позивача   фінансових  санкцій  в сумі 340  грн.  прийнято обґрунтовано   з  дотриманням   податкового законодавства.

Що стосується рішення № 70   від 18.08.2005  року, що оскаржується, то відповідач  відповідно до  п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10  ЗУ «Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»    мав  право  вирішити  здійснити стягнення   коштів  та  продажу  інших активів, що перебувають у власності  МПП «Бірюса»,  оскільки  фінансові санкції   в установленому законом порядку  не були   сплачені.

Також  клопотання позивача   відносно   винесення окремої  ухвали на адресу  посадових осіб ДПІ в м. Ялті  задоволенню не підлягає, оскільки   під час розгляду справи   не було  виявлено  порушення  закону  з  боку відповідача.

При вказаних  обставинах  вимоги позивача   про визнання  акту № 124.15/1  від 31.01.2005  року,   повідомлення – рішення № від 03.02.2005  року, рішення № 70 від 18.08.2005 року недійсними,  а також винесення   окремої  ухвали  на адресу  посадових осіб ДПІ в м. Ялті задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 71 КАС України на позивачі лежить обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу  своїх вимог.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні  01.11.2007 р.

Постанова складена в повному обсязі та підписана відповідно до ст.. 160 КАСУ – 06.11.2007 року .

На підставі викладеного, та керуючись ст.94,ст.160,162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.