ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.11.07                                                                                           Справа№ 13/321А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л., при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ДПІ у Залізничному районі м.Львова, м.Львів

до відповідача-1: ПП „Фінкомінвест”, м.Львів

до відповідача-2: ПП „Деметра-2002”, м.Київ

про визнання недійсним господарського зобов”язання на суму 270889,88грн. та застосування юридичних наслідків в порядку ст.ст.207,208 ГК України

За участю представників сторін:

Від позивача: Карпин Я.С. - гол.держ.податк.інсп.юр.від.

Від відповідача-1: не з”явився

Від відповідача-2: не з”явився

Відкрито провадження у справі за позовом ДПІ у Залізничному районі м.Львова, м.Львів до відповідача-1: ПП „Фінкомінвест”, м.Львів та до відповідача-2: ПП „Деметра-2002”, м.Київ про визнання недійсним господарського зобов”язання на суму 270889,88грн. і застосування юридичних наслідків в порядку ст.ст.207,208 ГК України

Позивачем в судовому засіданні позовні вимоги підтримано, виражено прохання про задоволення позову.

Направлена відповідачам кореспонденція повернута органами у зв”язку з незнаходженням їх за юридичною адресою.

З”ясовано:

ДПІ у Галицькому районі м.Львова, під час проведення документальної перевірки ПП "Ламель - Плюс" надіслано запит до ДПІ у Залізничному районі м. Львова щодо проведення зустрічної перевірки ПП "Фінкомінвест" по взаєморозрахунках з ПП "Деметра -2002" за червень 2005р. Згідно отриманого повідомлення, надісланого директором ПП "Фінкомінвест", ДПІ у Залізничному районі м.Львова встановлено, що постачальником ПП "Фінкомінвест" являється ПП "Деметра - 2002".

На виконання укладеної усної угоди, у відповідності до ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, між відповідачами виникло господарське зобов'язання, виникнення якого підтверджується виписаною ПП "Деметра -2002" податковою накладною №1-9003 від 09.01.06р. на суму 270 889,88 грн. (в тому числі ПДВ - 45 148,00грн.), як зазначено у повідомленні ПП "Фінкомінвест" від 27.04.06р.

У відповідності до п.п. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями), податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Проте, як повідомлено ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, свідоцтво платника ПДВ - ПП "Деметра - 2002" анульоване 17.04.06р., за юридичною адресою підприємство не знаходиться.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши докази у їх сукупності, господарським судом відзначається наступне:

як поінформовано п.11 роз”яснення президії ВАС України від 12.03.99р. №02-5/111 (із змінами) “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних з визнанням угод недійсними” до угод, що підпадають під ознаки ст.49 ЦК України, що рівнозначна ст.ст.207,208 ГК України, належать, зокрема, угоди, спрямовані на приховування підприємствами, установа ми, організаціями чи громадянами, які набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, від оподаткування доходів або використання майна, що знаходиться у їх власності (користуванні), —шкоду інтересам суспільства, правам, свободі і гідності громадян.

Ст.173 ГК України визначає поняття "господарського зобов'язння": господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, передбачених ст.174 ГК України є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Свідоцтво платника ПДВ, це є юридичний акт, що підпадає під дію ст. 12 ГПК України і ст. 18 КАС України. Свідоцтво визнається недійсним з моменту його видачі, а це означає, що відповідне підприємство взагалі не мало статусу платника ПДВ. Це позбавляє таке підприємство права видавати податкові накладні згідно із Законом України "Про податок на додану вартість", а вже видані податкові накладні вважаються фіктивними.

Відображення всіх цих компонентів у свідомості учасників договору дає їм можливість усвідомлювати об'єктивну направленість укладеного договору - його суперечність інтересам держави.

Враховуючи викладене, господарське зобов'язання між відповідачами є таким, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, та підлягає визнанню недійсним з підстав, визначених ст.207 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.207 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року, передбачено право та підстави визнання господарського зобов'язання недійсним, а саме - якщо господарське зобов'язання вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то таке зобов'язання на вимогу відповідного органу державної влади може бути визнано судом недійсним повністю або в частині. В даному випадку, завідомо суперечна інтересам держави та суспільства мета полягає в фіктивності одного з контрагентів.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", органи державної податкової служби уповноважені подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними. Підставою виникнення господарського зобов'язання, у відповідності до ст. 174 ГК України, є господарський договір та інша угода.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки" від 25.07.2002 року № 1056, до угод, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування прибутків та доходів.

Відповідно до ст. 208 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16.01.2003р, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1.Позов задоволити повністю.

2.Визнати недійсним господарське зобов”язання між ПП „Фінкомінвест”, м.Львів і ПП „Деметра-2002”, м.Київ на суму 270889,88грн. та застосувати наслідки, передбачені ст.208 ГК України.

3.Стягнути з ПП „Деметра-2002” (м.Київ, вул.Бернязівська,36-А, ) на користь ПП „Фінкомінвест” (м.Львів, вул.Городоцька,245/44, ) 270889,88грн.

4.Стягнути з ПП „Фінкомінвест” (м.Львів, вул.Городоцька,245/44, ) в доход державного бюджету  270889,88грн.

5.Стягнути з ПП „Деметра-2002” (м.Київ, вул.Бернязівська,36-А, ) в доход державного бюджету  850,00грн. судового збору.

6.Стягнути з ПП „Фінкомінвест” (м.Львів, вул.Городоцька,245/44, ) в доход державного бюджету  850,00грн. судового збору.

7.Виконавчі листи видати після вступу постанови в законну силу.

8.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя