КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2007                                                                                           № 36/171

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                          Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                     О.В.Вінницька

За участю представників:

від позивача - Чекмарьова Ю.А.,

від відповідача - Мурашов А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.06.2007

у справі № 36/171 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Державного підприємства "Завод 410 Цивільної авіації"

до                                                   ВАТ "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2007 позов задоволено повністю. Витребувано у ВАТ “Науково-виробниче підприємство “Більшовик” майно з чужого незаконного володіння, а саме: дві трикімнатні квартири загальною площею 146,46 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул.. Я. Галана, 1-а і передано їх Державному підприємству Завод 410 Цивільної авіації згідно акту прийому-передачі. Стягнуто з ВАТ “Науково-виробниче підприємство “Більшовик” на користь Державного підприємства Завод 410 Цивільної авіації 25000 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким в позовних вимогах відмовити. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не повно з’ясовано обставини справи, які мають значення для розгляду справи та порушено норми матеріального і процесуального права.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення від 04.06.2007 без змін.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

14.07.1995 сторонами було укладено договір № ПП1330/1630-ВТФ-25-95 на дольову участь у будівництві житлового будинку № 1 у житловому кварталі по вул. Я. Галана у м. Києві.

Умовами договору передбачено, що замовник (відповідач) приймає пайщика (позивач) в пайову участь на будівництво житлового будинку № 1 в жилому кварталі по вул. Я. Галана та виділяє йому дві трикімнатні квартири загальною площею 146, 46 кв. м. у зазначеному будинку.

На виконання умов договору, позивач зобов’язаний фінансувати будівництво зазначених квартир у три етапи, а саме: 1 - перераховує у десятиденний строк після вступу в силу даного договору відповідачу аванс у розмірі 40% від вартості квартир з урахуванням вартості одного квадратного метра загальної площі 38 млн. карбованців на момент укладання договору, що становить 2226,192 млн. крб. Після освоєння зазначеної суми позивач перераховує замовнику за його повідомленням суму дольової частки, яка залишилась з урахуванням інфляції. Згідно п. 2.3 договору кінцевий розрахунок здійснюється після завершення будівництва з урахуванням фактичної вартості будинку.

Також умовами договору передбачено, що після вводу будинку в експлуатацію і кінцевого розрахунку замовник передає пайщику за актом загальну площу квартир профінансовану у відповідності з п. п. 2, 2.1, 2.2, 2.3 договору.

Як підтверджується платіжним дорученням № 931 від 20.06.1995, позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в сумі крб. на дольову участь у будівництві.

21.07.1995 відповідач звернувся до позивача з листом № 28-12, в якому повідомив, що перерахування залишкової частини пайової участі в будівництві житлового будинку в розмірі 60% від вартості квартири з урахуванням ціни за один кв. м. 44,8 млн. крб., що становить 3936,85 млн. крб. Також вказаним листом було внесено зміни до договору, а саме: “За умови внесення вказаної суми у строк до 05.08.1995 вартість одного кв. м. загальної площі виділеного житла індексації не підлягає. Вказаний лист являється невід’ємною частиною договору”.

Згідно платіжного доручення № 1259 від 31.07.1995, позивач перерахував на рахунок відповідача крб. Таким чином позивач повністю виконав умови договору.

13.06.1995 відповідач звернувся до позивача з листом № 21-12, в якому повідомив, що будівництво будинку планується завершити в IV кварталі 1996 року без консервації.

Листом № 04-12 від 21.01.1999 відповідач повідомив позивача, що станом на 31.12.1998 у незавершеному будівництві ВАТ “Більшовик” знаходяться кошти пайової участі позивача в сумі 61630 грн., а також в зв’язку зі скрутним фінансовим становищем завершення будівництва, термін здачі будинку в експлуатацію планується у IV кварталі 2000року.

Листом № 3615 від 12.12.2003 позивач звернувся до відповідача з проханням підготувати акт передачі квартир, що належать позивачу відповідно до умов договору.

Листом № 4-14 від 08.01.2004 відповідач повідомив позивача про те, що зазначений будинок знаходиться на стадії будівництва та термін здачі його в експлуатацію запланований на IV квартал 2004 року, крім того вартість житлового будинку по вулиці Я.Галана, № 1 не підрахована, однак виходячи з загальноміської вартості житла вартість 1 кв. м. становить не менше 2700 грн. Також відповідач зазначив, що акт передачі квартир згідно договору не може бути наданий.

05.04.2005 позивач вдруге звернувся до відповідача з листом № 15-1007 в якому просив відповідача скласти акт передачі квартир.

20.06.2006 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки позивачем не проведено кінцевий розрахунок за договором, відповідач розриває договір № ПП 130/1630-ВТФ-25-95 про пайову участь в будівництві житлового будинку № 1 в житловому кварталі по вул. Я. Галана в односторонньому порядку. На підставі вищезазначеного відповідач повідомив позивача про повернення раніше перерахованих коштів та про те, а також про те, що договір № ПП 130/1630-ВТФ-25-95 про пайову участь в будівництві житлового будинку № 1 в житловому кварталі по вул. Я. Галана слід вважати розірваним в односторонньому порядку з моменту надходження на розрахунковий рахунок позивача відповідних коштів.

Розпорядженням Солом’янської районної в місті Києві державної адміністрації № 696 від 31.05.2005, присвоєно поштову адресу вул. Я. Галана, 2-а., а також зобов’язано ВАТ “Більшовик” зареєструвати поштову адресу житлового будинку в Київському міському бюро технічної інвентаризації.

18.04.2007 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 48-849 про передачу жилих приміщень. Однак, відповідач не повідомив про результати розгляду зазначеної вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2006 № 35/297 відмовлено в позові Державному підприємству Завод 410 Цивільної авіації до ВАТ “Більшовик” про передачу прав власності на жилі приміщення.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2007 № 35/297 рішення Господарського суду міста Києва № 35/297 від 30.11.2006 скасовано, позов задоволено. Визнано право власності Державного підприємства Завод 410 Цивільної авіації на дві трикімнатні квартири загальною площею 146, 46 кв. м. в житловому будинку по вул. Я.Галана, 2-а у м. Києві.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі, а відповідач, порушивши умови договору, не передав позивачу спірні квартири по вулиці Я. Галана, 2-а у місті Києві.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче підприємство “Більшовик”, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2007 у справі № 36/171 є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Науково-виробниче підприємство “Більшовик” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2007 у справі № 36/171 - без змін.

Матеріали справи № 36/171 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.