ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.07р.

Справа № 9/38

За позовом  Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма “Донмед”, м. Донецьк

до  Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград Дніпропетровської області

про визанння виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - представник не з’явився

Від відповідача – Лебедєва О.М. - юрисконсульт, довір. б/н від 28.12.06р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ „Павлоградвугілля” звернулось у листопаді 2007 року до господарського суду із заявою в порядку ст. 117 Господарського процесуального кодексу України про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2004р. №9/38 таким, що не підлягає виконанню.

ПП ВКФ „Донмед” відзив на заяву ВАТ „Павлоградвугілля” не надало.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2004р. у справі № 9/38 було замінено  відповідача у справі –ВАТ „Державна холдингова компанія „Павлоградвугілля” в особі філії „Павлоградська автобаза” на правонаступника –ВАТ „Державна холдингова компанія „Павлоградвугілля” та стягнуто з Відповідача на користь ПП ВКФ „Донмед” суму 45700,50 грн. шкоди, 457 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 981,20 грн. судових витрат у справі.

На примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2004р. у справі № 9/38 був виданий відповідний наказ господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 20.02.2004р.

Державною виконавчою службою Павлоградського міського районного управління юстиції Дніпропетровської області 17.03.2004р. на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 20.02.2004р. за заявою Позивача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2004р.

Вищевказане рішення було оскаржено в апеляційному порядку і змінено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2004р. із викладенням частини третьої резолютивної частини рішення у наступній редакціі: „Стягнути з ВАТ „Державна холдингова компанія „Павлоградвугілля” на користь ПП ВКФ „Донмед” суму 45700,50 грн. шкоди, 457 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 181,20 грн. судових витрат у справі. В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2004р. у справі №9/38 залишено без змін. Цією ж постановою Дніпропетровський апеляційний господарський суд припинив стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2004р.  по справі №9/38 про примусове виконання рішення.

На примусове виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2004р. у справі №9/38 господарським судом Дніпропетровської області був виданий відповідний наказ №9/38 від 29.06.2004р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2004р. у справі №9/38 замінений відповідач –ВАТ „Державна холдингова компанія „Павлоградвугілля” на його правонаступника - ВАТ „Павлоградвугілля”.

11.01.2005р. господарським судом Дніпропетровської області було порушено провадження у справі №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля”.

27.01.2005р. Державною виконавчою службою Павлоградського міського районного управління юстиції Дніпропетровської області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу №9/38 від 20.02.2004р. у зв’язку із порушенням господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі №Б26/7/05 про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля”.

Із наведених обставин вбачається, що на виконанні державної виконавчої служби знаходився наказ №9/38 від 20.02.2004р., стягнення за яким було припинено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2004р. При цьому докази про пред’явлення Позивачем до примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 29.06.2004р. на цей час в матеріалах справи відсутні.

24.09.2005р. у газеті „Урядовий кур’єр” №181 з метою виявлення всіх кредиторів боржника та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, згідно до вимог ст. 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, надруковано оголошення про порушення судом справи про банкрутство Відповідача.

Статтею 14 частинами 1 і 2 вищевказаного Закону встановлено, зокрема, що конкурсні кредитори за вимогами, які  виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Заборгованість Відповідача перед Позивачем виникла у вересні 2003 року та підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили у червні 2004 року, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство Відповідача, внаслідок чого Позивач, у розумінні положень ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, є конкурсним кредитором.

Позивач письмової заяви до господарського суду Дніпропетровської області з вимогами до боржника у строк, передбачений вищевказаним Законом, не подав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2006р. у справі №Б26/7/05 були затверджені вимоги кредиторів, до яких Позивач включений не був. Цією ж ухвалою господарський суд ухвалив, що відповідно до частини другої статті 14 Закону вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, у тому числі додаткові вимоги, або не заявлені взагалі –вважаються погашеними.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006 року у справі № Б26/7/05 про банкрутство ВАТ „Павлоградвугілля” було затверджено мирову угоду, що була підписана між комітетом кредиторів боржника та боржником 18.09.2006р. і провадження у цій справі припинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином, з моменту прийняття господарським судом Дніпропетровської області вищевказаної ухвали від 06.03.2006р. у справі №Б26/7/05, яка набрала законної сили, грошові вимоги Позивача до Відповідача про стягнення суми 46456,70 грн. вважаються погашеними.

Процедура банкрутства охоплює всіх кредиторів боржника, незалежно від того заявили вони свої вимоги до суду чи ні, і вчинки кредиторів поза встановленого правового порядку мають тягнути для них негативні наслідки, передбачені законодавством.

Відповідно до ч.ч.2 і 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, із яких вбачається, що стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 20.02.2004р. вже припинено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2004р. в порядку ч.3 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України, заява Відповідача про визнання цього ж наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, - є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Водночас, у зв’язку із відсутністю на теперішній час у ВАТ „Павлоградвугілля” вищевказаних грошових зобов’язань перед Позивачем на суму 46456,70 грн., які вже визнані погашеними у встановленому законом порядку, суд вважає за необхідне за правилами, встановленими ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 29.06.2004р. про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми 46456,70 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 33-36, 43, 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ВАТ „Павлоградвугілля” відмовити.

Визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області №9/38 від 29.06.2004р. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Суддя

І.М. Подобед