ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.
№ 40/24

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні касаційне подання Заступника прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради  на постанову Київського апеляційного господарського суду   від  11 липня  2007 року у справі  №  40/24 за позовом Заступника прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради  до Відділу приватизації комунального майна Подільського району  міста Києва, колективного підприємства ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун” про визнання  недійсним  договору  та зустрічним позовом колективного підприємства ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун” до Подільської районної  у м.  Києві ради третя особа  Відділ приватизації  комунального  майна   Подільського району  м. Києва про  визнання  недійсним  рішення  Подільської районної у м. Києві ради  № 82 від 14.09.06р., -

Встановив:

У грудні  2006 року  Заступник прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради звернувся    до  господарського суду міста  Києва   з позовом    до   Відділу  приватизації  комунального майна  Подільського району  міста  Києва, КП ”Український   науково – технічний  екологічний  центр ”Перун” про  визнання  недійсним   договору  купівлі  - продажу   нежитлових  приміщень від  17 липня  2006 року,  укладеного  Фондом  приватизації  комунального майна   Подільського  району   м. Києва та КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”.

КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун” звернувся  з зустрічним  позовом  до  Подільської  районної у м. Києві ради  та  Відділу  приватизації  комунального майна    Подільського  району м. Києва про  визнання  недійсним   рішення  Подільської  районної у м. Києві ради  № 82  від  14 вересня  2006 року, зобов’язати  Подільську  районну у м. Києві раду відновити первинний  стан, що існував до  моменту   винесення   оскаржуваного  рішення,  зареєструвати договір   купівлі  - продажу   від 17 липня  2006 року,  а  також видати КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”  довідку  про сплату  вартості  об’єкта приватизації в  повному  обсязі.

Доповідач: Гончарук П.А.

Рішенням  господарського суду   міста  Києва від  17 травня 2007 року, залишеним  без змін  постановою Київського апеляційного господарського суду від  11 липня  2007 року,     у  задоволенні  позову  Заступника прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради   відмовлено. Зустрічний  позов  КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”  задоволено. Рішення  Подільської районної у  м. Києві ради  № 82 від  14 вересня  2006 року  визнано недійсним  з моменту  його винесення. Зобов’язано   Подільську районну у  м. Києві раду відновити   первинний  стан, що  існував до моменту   винесення  рішення  № 82 від  14 вересня  2006 року Подільської районної у  м. Києві ради, а саме:  зобов’язано  Подільську районну у  м. Києві раду     провести  реєстрацію договору  купівлі  - продажу   від  17 липня  2006 року , зобов’язано  Подільську районну у  м. Києві раду видати   Колективну   підприємству ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”  довідку про   сплату   вартості   об’єкта   приватизації в  повному  обсязі. Стягнуто  з  Подільської районної у  м. Києві ради судові  витрати.

У  касаційному поданні  Заступник прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради   просить скасувати прийняті  у справі  судові  рішення,  посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права,  та  прийняти нове  рішення  яким  позовні  вимоги  задовольнити повністю.

У  відзиві на  касаційне подання  КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун” просить залишити касаційну скаргу без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги,  а  прийняті  у справі  судові  рішення  залишити   без змін.

Розгляд справи  перенесено  на   12  та  26 грудня 2007 року.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга  підлягає частковому  задоволенню з таких підстав.

Як  вбачається з матеріалів справи та встановлено  судами  попередніх  інстанцій,  рішенням  Подільської районної у  м. Києві ради від  11 жовтня  2005 року  № 395 приміщення   по  вул. О.Теліги, 49 у  м. Києві включено до переліку   об’єктів комунальної власності, що  підлягають  приватизації. Покупцем приміщень  визначено  КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”, який   користувався   нерухомим  майном  на  підставі  договору  оренди від  5 квітня  2005 року.

На виконання  рішення   ради  17 липня  2006 року  було  укладено    договір   купівлі  - продажу  даного  приміщення.

11 серпня  2006 року   заступником  прокурора Подільського   району  м. Києва  винесено  протест про  скасування  рішення Подільської районної у  м. Києві ради від  11 жовтня  2005 року  № 395, оскільки   дане  рішення  не відповідає  вимогам  закону, зокрема  п. 51 Державної приватизації  на  2000-2002р.р.

14 вересня  2006 року  Подільською районною у  м. Києві  радою розглянуто і  задоволено протест  прокурора  № 1671. Рішенням  № 82 від  14 вересня  2006 року   приміщення   першого поверху буд. №  49 літ. А по  вул. О.Теліги у м. Києві загальною площею 146,7 м2 ,  виключено   з переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом  викупу відповідачем.

Суд апеляційної інстанції  залишаючи  без змін  рішення суду  першої інстанції, яким  у  задоволенні  первісного позову  відмовлено, а зустрічний  позов  задоволено,  посилався  на  те, що  рішення   ради від  11 листопада  2005 року  № 395  про включення  орендованого КП ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун” приміщення відповідає  Закону  України  ”Про  приватизацію невеликих державних підприємств ( малу  приватизацію)”, договір  купівлі  - продажу  відповідає вимогам  закону, у  зв’язку  з чим  Подільська районна у  м. Києві рада не  мала  підстав  приймати  рішення  про виключення   приміщення   по  вул. О.Теліги, 49  з переліку   об’єктів,  що   підлягають приватизації. Крім  того, прийняття Подільською районною у  м. Києві радою  рішення  №  82 від  14 вересня  2006 року про скасування  рішення  №  395     від  11 листопада  2005 року здійснено з  перевищенням  повноважень.

Проте погодитись з наведеними мотивами  відмови  у задоволенні  первісного позову не можна, оскільки висновки суду зроблені без з‘ясування дійсних обставин справи та їх належної правової оцінки.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Даним  вимогам  оскаржувані  судові  рішення  не  відповідають.

Відповідно  до   ст. 7  Закону  України ”Про  приватизацію невеликих державних підприємств ( малу  приватизацію)”, об’єкти  державної  та  комунальної власності  підлягають продажу на  аукціоні, за конкурсом  та шлях викупу.

Відповідно до ст.  11 Закону  України ”Про  приватизацію невеликих державних підприємств ( малу  приватизацію)” викуп майна підприємств, зданих в оренду, проводиться з додержанням вимог, передбачених чинним законодавством України про приватизацію.

Відповідно п. 51 Державної приватизації  на  2000-2002, яким  передбачено  прийняття   рішення   про приватизацію орендованого  державного майна ( будівлі, споруди,  приміщення ) орендар  одержує  право   на  викуп  цього  майна, якщо  орендарем  за  згодою  орендодавця здійснено за  рахунок власних коштів поліпшення  орендованого майна, яке неможливо відокремити від  відповідного об’єкта  без завдання   йому  шкоди, вартістю не менше як 25 %  залишкової вартості

Згідно ст.  21 закону  України ” Про  прокуратуру” прокурор  має повноваження  внести протест на акт, що суперечить закону.

Приймаючи  рішення  про  відмову  у задоволені  первісного позову  та  задовольняючи  зустрічний  позов  суди  попередніх інстанцій  залишили без  належної перевірки доводи  про нездійснення  відповідачем поліпшення   орендованого  майна  у розмірі  вказаному  у програмі  приватизації або отримання  будь –яких дозволів  з боку  орендодавця на  таке  поліпшення   протягом    строку  оренди  вказаного  нежитлового  приміщення  та  не дали цьому  правової  оцінки, що є порушенням вимог ст. 43 ГПК України.

Не  можна  погодитись  з висновками  попередніх  судових  інстанцій про перевищення  органами  місцевого  самоврядування   своїх  повноважень  при  прийнятті  рішень № 82 від  14  вересня 2006 року про  задоволення   протесту   прокурора  на  рішення  Подільської районної  у  м. Києві  ради  від  11 жовтня  2005 року № 395  в  частині   включення   нежитлового  приміщення  площею 146,7 м2 , за  адресою вул. О.Теліги,  49 літ. А до  переліку об’єктів комунальної власності територіальної громади району,  що  підлягають приватизації та  викупу  колективним  підприємством ”Український   науково –технічний  екологічний  центр ”Перун”  з таких підстав.

Відповідно  до  ст.  19 Конституції України  органи місцевого  самоврядування  зобов’язані  діяти  лише  на  підставі  в  межах повноважень   та  у спосіб, що  передбачені  Конституцією та  Законами  України.

Таким  чином, орган місцевого самоврядування  має право  прийняти рішення  про  включення  об’єктів комунальної власності  територіальної громади до  переліку об’єктів, що  підлягають  приватизації та  визначити  спосіб приватизації лише  в  порядку, з підстав  і  за  умов, передбачених законодавством  України про приватизацію.

Обов’язок  прокурора  внести  протест на  акт,  що суперечить  закону   до органу, який   його  видав та  обов’язок даного органу   розглянути протест прокурора, визначені Законом  України ”Про  прокуратуру”.

Виходячи з установлених законодавством про  приватизацію  порядку, підстав та  умов  приватизації об’єктів комунальної власності,  вимог   закону  України ”Про  прокуратуру” не  можна  визнати такими, що  суперечить  Закону  України  ”Про місцеве  самоврядування в  Україні ”  рішення  органу місцевого самоврядування  про скасування  свого рішення, яким об’єкт  комунальної власності  неправомірно приватизовано.

У цьому  разі  питання   про недійсність документів, виданих на  підставі переглянутого рішення, вирішується  в судовому  порядку.

За таких обставин оскаржувані  судові  рішення  не  можна  визнати законними та  обгрунтованими та такими, що  ґрунтуються на матеріалах справи,  у зв’язку  з чим  вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд  до суду  першої інстанції.

Під час нового розгляду  суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно з‘ясувати дійсні обставини справи, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого та  вимог  закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Заступника прокурора  м. Києва  в інтересах держави в особі   Подільської районної у м. Києві ради  задовольнити частково.

Рішення господарського суду  м. Києва від 17  травня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 липня  2007 року у справі  №   40/24 скасувати, а справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                         Перепічай В.С.

Судді                                                                                     Вовк І.В.

Гончарук П.А.