ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-7/392
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"05" грудня 2007 р.  17:18
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

головуючого
- судді Ілюхіної Г.П.,

при секретарі -Юренковій І.В.,

за участю представників:

від позивача          -Ягунов В.П., податковий інспектор
юридичного відділу, довіреність № 10-004/270 від 05.07.2007,

від відповідача          -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за          Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Севастополя

адміністративним          (99011, м.
Севастополь, вул. Кулакова, 37)

позовом

до          Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про          стягнення суми заборгованості перед
бюджетом по єдиному податку в розмірі 746,73 грн., яка складається з основного
боргу в сумі 735,38 грн. та пені -11,35 грн. -

Суть спору:

05.11.2007 (вх.№3781) Державна податкова
інспекція у Ленінському районі м. Севастополя звернулась до господарського суду
м. Севастополя з адміністративним позовом
до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості
перед бюджетом по єдиному податку в розмірі 746,73 грн., яка складається з
основного боргу в сумі 735,38 грн. та пені -11,35 грн., з посиланням на статті
3,  6 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань  платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”, статтю 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”.

Ухвалою суду від 06.11.2007
відкрито провадження по справі, прийнято рішення про призначення підготовчого
провадження та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом
розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства
України (арк. с. 1-2).

Ухвалою суду від 19.11.2007
призначено судовий розгляд в порядку статті 121 Кодексу адміністративного
судочинства України (арк.с.34-35).

Відповідач в судове засідання явку
уповноважених представників не забезпечила надала клопотання (вх.№52251) про
розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі  (арк.с.41).

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення
представника позивача суд, -

в с т а н о в
и в:

05.04.2006 ОСОБА_1 зареєстрований
Ленінською районною державною адміністрацією м. Севастополя в якості фізичної
особи -підприємця та перебуває на обліку Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Севастополя (арк.с.5).

11.04.2006 відповідач подав
позивачу заявку на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку
та звітності та одержав свідоцтво на право сплачувати єдиний податок протягом
2006 року, що підтверджується корінцем свідоцтва серії Г № 240962 (арк.с.6-7).

Ставка єдиного податку за один
місяць за здійснення відповідачем підприємницької діяльності складає 180,00
грн.

Відповідач у встановлені терміни
оплату єдиного податку не здійснював в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла
заборгованість перед бюджетом в сумі 746,73 грн.

Сума заборгованості відповідачем до
теперішнього часу не сплачена.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, з урахуванням частковою сплати заборгованості сума боргу
відповідача перед позивачем по єдиному податку складає 746,73 грн. (735,38 грн.
-основний борг, 11,35 грн. - пеня), що підтверджується обліковою карткою  платника податків (арк.с.11-17).

Отже, заборгованість відповідача по
сплаті єдиного податку на момент розгляду справи складає 746,73 грн.

Спір виник у зв'язку з порушенням
відповідачем зобов'язання по внесенню до державного бюджету єдиного податку.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 4, 9, 14  Закону України “Про
систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991, зі змінами та доповненнями
(далі -Закон № 1251-ХІІ), статтями 1, 3 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000 № 2181-III зі змінами та доповненнями (надалі - Закон № 2181),
пунктом 2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998  № 727/98 зі змінами і доповненнями (далі
-Указ №727/98).

Відповідно до статті 121 Конституції
України, на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або
держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом,
Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист
прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор
здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до частини п'ятої  статті 361 Закону України “Про
прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах,
форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно з пунктом 11 статті 10
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” державні податкові
інспекції в районах,  містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонні
та  об`єднані  державні податкові інспекції подають до
судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про
стягнення  заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами  за  рахунок
їх майна.

Відповідно до пункту 3.1.1 статті 3
Закону № 2181 активи платників податків можуть бути примусово стягнуті в
рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Контроль за надходженням грошових
коштів, що підлягають внесенню до бюджету, здійснює позивач.

Згідно зі статтею 4  Закону № 1251-ХІІ платниками податків і
зборів (обов`язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з
законами України покладений обов`язок сплачувати податки і збори (обов`язкові
платежі).

Згідно зі статтею пунктом 3 статті
9 Закону № 1251-ХІІ платники податків і зборів (обов`язкових платежів)
зобов`язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у
встановлені законом терміни.

Згідно з пунктом 2 Указу №727/98
суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати
спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для
суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідач прийняті на себе зобов`язання
по оплаті єдиного податку не виконує належним чином, у зв`язку з чим
заборгованість відповідача перед бюджетом по оплаті єдиного податку згідно з
наданим позивачем розрахунком складає 746,73 грн., в тому числі: 11,35 грн.
-пеня.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням
закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися
ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь в справі, письмових заперечень на позов, контрозрахунку суми
податкового зобов'язання та пені, доказів погашення податкового зобов'язання та
пені не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає
доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними
доказами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 4, 9, 14  Закону України “Про
систему оподаткування”, статтями 1, 3 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, статтями 70, 71, 94, 121-122, 128, 158-163, Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.          Стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відомості про поточні рахунки в матеріалах
справи відсутні) на п/р № 0002, код платежу 16050200, МФО 824509,
одержувач місцевий бюджет Ленінського району, банк одержувач: УДК м.
Севастополя, податкове зобов'язання  перед бюджетом по сплаті єдиного податку та
пені в сумі 746,73 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини 3 статті 160 КАС
України

10.12.2007 о 12 год. 08 хв.