ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/417

17.12.07

За позовом:          ТОВ „Фірма „ЮЛГ”;

До:                    ТОВ „Анна”;

Про:                     стягнення 15 640,12 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Виграненко І.Г., представник, довіреність №139/07 від 21.08.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

В порядку статті 77 ГПК України справа була відкладена слуханням з 17.10.2007 р. до 26.10.2007 р., з 26.10.2007 р. до 13.11.2007 р., з 13.11.2007 р. до 23.11.2007 р., з 23.11.2007р. до 17.12.2007 р., про що господарським судом винесені відповідні ухвали від 17.10.2007 р., від 26.10.2007 р., від 13.11.2007 р. та від 23.11.2007 р.

Ухвалою Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 29.10.2007 р. строк вирішення спору у даній справі продовжений на один місяць.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 14 977,87 грн. (12 780,56 грн. основного боргу + 2 197,31 грн. інфляційних втрат), 662,25 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 156,40 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Анна”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 01.06.2005 р. укладений договір постави лікарських засобів (медикаментів) №97ДЮ від 01.06.2005 р., за умовами якого позивач зобов”язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до п. 5.2. договору розрахунки здійснюються протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивач оставив відповідачеві продукцію на загальну суму 10 907,78 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними:

—№К-3177 від 04.10.2005 р. на суму 842,90 грн.;

—№К-3176 від 04.10.2005 р. на суму 1 158,83 грн.;

—№К-0326/н від 04.10.2005 р. на суму 474,54 грн.;

—№К-3175 від 04.10.2005 р. на суму 1 092,64 грн.;

—№К-2504 від 22.08.2005 р. на суму 1 139,74 грн.;

—№К-0268/н від 17.08.2005 р. на суму 369,89 грн.;

—№К-2458 від 16.08.2005 р. на суму 1 640,50 грн.;

—№К-2456 від 16.08.2005 р. на суму 1 363,67 грн.;

—№К-2476 від 17.08.2005 р. на суму 631,58 грн.;

—№К-0265/н від 16.08.2005 р. на суму 197,18 грн.;

—№К-1964 від 05.07.2005 р. на суму 564,62 грн.;

—№К-1963 від 05.07.2005 р. на суму 584,41 грн.;

—№К-2457 від 16.08.2005 р. на суму 266,89 грн.;

—№К-1961 від 05.07.2005 р. на суму 580,39 грн.

Вищезазначені накладні підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками господарюючих суб’єктів підприємницької діяльності.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, поставлену позивачем продукцію оплатив частково у сумі 8 523,30 грн.

Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем складає 2 384,48 грн.

Посилання позивача на те, що останнім на користь позивача поставлена продукція у сумі 20 029,47 грн. не підтверджується матеріалами справи, оскільки товарно-транспортні накладні: №К-1795 від 15.06.2005 р., №К-2953 від 23.09.2005 р., №К-1808 від 16.06.2005 р., №К-1726 від 10.06.2005 р., №К-0316/н від 23.09.2005 р., №К-2951 від 23.09.2005 р. та№К-2954 від 23.09.2005 р. не є належними засобами доказування у розумінні статті 34 ГПК України. Зазначені товарно-транспортні накладні підписані та скріплені печаткою лише позивача.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджується отримання відповідачем продукції за товарно-транспортними накладними: №К-1795 від 15.06.2005 р., №К-2953 від 23.09.2005 р., №К-1808 від 16.06.2005 р., №К-1726 від 10.06.2005 р., №К-0316/н від 23.09.2005 р., №К-2951 від 23.09.2005 р. та№К-2954 від 23.09.2005 р.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку позивачем доведено та документально підтверджено поставку на користь відповідача продукції на суму 10 907,78 грн.

За прострочку виконання зобов’язань позивачем нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 14 977,87 грн. (12 780,56 грн. основного боргу + 2 197,31 грн. інфляційних втрат) та 662,25 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

При нарахуванні суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних позивачем невірно був визначений їх розмір, а тому господарський суд на підставі статті 55 ГПК України визначив розмір суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 2 605,61 грн. (2 384,48 грн. основного боргу + 221,13 грн. інфляційних втрат) та трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 28,22 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Анна” (юридична адреса: інд. 01601, м. Київ, вул. Воровського, 27; фактична адреса: м. Київ, вул. Межигірська, 43; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮЛГ” (інд. 04070, м. Київ, вул. Г.Сковороди, 2, ) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 2 605 (дві тисячі шістсот п’ять) грн. 61 коп., та 28 (двадцять вісім) грн. 22 коп. трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі, 26 (двадцять шість) грн. 43 коп. витрат по сплаті держмита та 19 (дев’ятнадцять) грн. 87 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко