ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2007 р.

№ 12/97

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Самусенко С.С.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної

скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю “КЕС-Україна”, м.Калуш, Івано-Франківської області

на

постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 02.11.2006р.

у справі

господарського суду
Івано-Франківської області № 12/97

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Київ

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “КЕС-Україна”

про

стягнення  39 843 грн. 76 коп.

та зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю
“КЕС-Україна”

до

Приватного підприємця ОСОБА_1

про

стягнення 32 000 грн.

У справі оголошувалась перерва з
19.03.07р. до 26.03.07р.

за участю представників сторін:19.03.07р.
26.03.07р.

від позивача -                         ОСОБА_1,
ОСОБА_2;                   не
з'явилися;

від відповідача -                      Топчій С.М.;
не з'явилися.

УСТАНОВИВ:

01.03.2004р. між ПП ОСОБА_1
(виконавець) та ТОВ “КЕС-Україна” (замовник) укладеного договір про надання
послуг у сфері маркетингу та консалтингу, відповідно до умов якого виконавець
зобов'язувався надавати послуги, передбачені п.1 цього договору, а по
закінченню строку дії договору (30.06.2004р.) надати акт виконаних робіт, у
свою чергу замовник -оплатити роботи, вартість яких складала 64
000,00грн.,  шляхом перерахування
грошових коштів рівними частинами на розрахунковий рахунок виконавця до 15
числа кожного місяця дії договору по 16 000,00грн.

23.04.2004р. та 19.05.2004р.
квитанціями ТОВ “КЕС-Україна” перерахували на рахунок ПП ОСОБА_1 грошові кошти
в сумі 32 000,00грн.

13.03.2006р. ПП ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ТОВ
“КЕС-Україна” 32 000,00грн. боргу, 5 778, 41грн. пені, 464,97грн. інфляційних
та 1 600,38грн. 3%річних. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що свої
зобов'язання за договором від 01.03.2004р. виконав повністю, після закінчення
строку дії договору склав акт виконаних робіт, який без зауважень підписано
замовником, проте роботи останнім було оплачено лише частково.

06.04.2006р. ТОВ “КЕС-Україна” подали
зустрічний позов про стягнення з ПП ОСОБА_1 32 000,00грн. у зв'язку з
невиконанням ним своїх зобов'язань за договором. Також зазначали, акт виконаних
робіт, на який посилається підприємець, фіктивний, що підтверджується й
розбіжністю предметів договору та акту.

У відзиві на зустрічний позов ПП
ОСОБА_1 проти його вимог заперечував, стверджуючи про те, що ТОВ “КЕС-Україна”
в особі Надьвараді Ласло в усній формі запропонували йому виконати роботи, які
не були предметом укладеного між сторонами договору та стосувались забезпечення
діяльності готелю “Оріго” (власності ТОВ “КЕС-Україна”), зазначивши при цьому,
що відносини з приводу виконання цих робіт повинні регулюватись договором від
01.03.2007р.

11.05.2006р. рішенням господарського
суду Івано-Франківської області (суддя Матуляк П.Я.) первісний позов задоволено
в повному об'ємі, у задоволенні зустрічного -відмовлено. Суд зазначав, що
позивачем фактично надано послуги, які не були предметом укладеного
01.03.2004р. сторонами договору, проте підписання акту виконаних робіт без
жодних зауважень та заперечень є доказом існування між сторонами додаткової
усної угоди, умови якої, щодо оплати виконаних робіт, порушено відповідачем.

02.11.2006р. постановою Львівського
апеляційного господарського суду (судді: Кравчук Н.М. -головуючий, Гнатюк Г.М.,
Мирутенко О.Л.) виходячи з того, що умовами договору не передбачено сплата
пені, рішення місцевого суду в частині її стягнення у сумі 5 778,41 грн.
скасовано, а в іншій -залишено без змін.

Не погоджуючись із ухваленими
рішеннями, ТОВ “КЕС-Україна” звернулися до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просили їх скасувати, у задоволенні первісного
позову відмовити, зустрічний -задоволити, посилаючись на невідповідність
висновків, викладених у рішеннях, фактичним обставинам справи. Зокрема,
висновок судів щодо існування усної домовленість між сторонами відносно  виконання робіт, які не були предметом
договору від 01.03.2004р. та стосувались забезпечення діяльності готелю, не
підтверджується жодними доказами, наданими сторонами.

Колегія суддів, беручи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень,
знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про судове рішення” від 29.12.76 № 11 обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені судові рішення зазначеним
вимогам не відповідають, оскільки суди, за відсутності належних доказів,
визнали доведеним факт виконання позивачем робіт, які не були предметом
договору від 01.03.2004р., поклавши в основу своїх рішень акт виконаних робіт
№НОМЕР_1 від 30.06.2004р. Судами не перевірено та не дано належної правової
оцінки доводам відповідача про фіктивність цього акту, так як позивач лише
втретє (18.01.2006р.) звертаючись до суду з позовом з одних і тих же підстав та
предмету, надав акт виконаних робіт №НОМЕР_1, підписаний обома сторонами ще
30.06.2004р.  При цьому сам ОСОБА_1 у
позовній заяві від 21.02.2005р. стверджував, що акт, направлений 17.01.2005р.
на адресу відповідача, останнім не підписано.

Зважаючи на вимоги ч. 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази,
оскаржувані судові рішення підлягає скасуванню з направленням справи для нового
розгляду.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119-11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю “КЕС-Україна” задоволити частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 02.11.2006р. та рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2006р. у справі №12/97 скасувати, а справу
направити господарському суду Івано-Франківської області для нового розгляду.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

С.С. Самусенко

Суддя

В.В. Чабан