СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

14 березня 2007 року

Справа № 2-6/1069-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Заплави Л.М.,

Лисенко В.А.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Ключник О.С., дов. № 1 від 11.09.2006 року;

відповідача: (ДП "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту") - Барабіна Д.М., дов. б/н від 25.01.2007 року;

відповідача: (Інспекції головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України) - Дмитриєнко Ю.О., дов. № 1/0145 від 24.01.2005 року;

розглянувши апеляційні скарги Інспекції Головного державного реєстратора флоту, Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та капітану Керченського морського рибного  на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 25 січня 2007 року по справі № 2-6/1069-2007А

за позовом           приватного підприємства "Ловко-3" (вул. Б. Куна, 7-173, м.Сімферополь, 95000)

до          відповідачів:

1. Інспекції головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України (вул. Братська, 23, м.Київ, 04080)

2. Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" (вул. Свердлова, 49, м.Керч, АР Крим, 98320)

3. Державної організації "Виконавче бюро" (вул. Тургенівська, 82а, м.Київ, 04050)

4. Капітану Керченського морського рибного порту (вул. Свердлова, 49, м.Керч, АР Крим, 98320)

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду АР Крим від 25.01.2007 року у справі № 2-6/1069-2007А позов приватного підприємства "Ловко-3" про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Суд зобов`язав Інспекцію головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України надати висновок про можливість виключення з Державного судового реєстру України та включення до нього таких судів: середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Елада”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Октант”, зобов`язав Державне підприємство "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та Капітана Керченського морського рибного порту видати свідоцтво про виключення зазначених судів з Державного судового реєстру України, а також надати дозвіл на перехід цих судів з Керченського морського рибного порту до Маріупольського морського рибного порту з метою зміни органу реєстрації та міста базування суден.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Інспекція Головного державного реєстратора флоту, Державне підприємство "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та капітан Керченського морського рибного порту звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять  постанову суду першої інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без з`ясування усіх обставин, що призвело до невірного вирішення спору, у задоволенні позову приватного підприємства "Ловко-3" відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційних скарг не погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

Представники відповідачів - Державної організації „Виконавче бюро” та  Капітан Керченського морського рибного порту у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце слухання справи сповіщались належним чином ухвалами та повістками від 03.03.2007 року. Факт належного сповіщення підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників зазначених осіб.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судовою колегією встановлено наступне.

Приватне підприємство „Ловко-3” звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом про зобов`язання Інспекцію головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України  надати висновок про можливість виключення з Державного судового реєстру України та включення до нього таких судів: середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Елада”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Октант”, зобов`язання Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та Капітана Керченського морського рибного порту видати свідоцтво про виключення зазначених судів з Державного судового реєстру України, а також надання дозволу на перехід цих судів з Керченського морського рибного порту до Маріупольського морського рибного порту.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником зазначених вище суден та має намір здійснити реєстрацію риболовних судів у Державному судновому реєстрі України та змінити орган реєстрації та місто базування суден.

Постановою господарського суду АР Крим від 25.01.2007 року у справі № 2-6/1069-2006А позов приватного підприємства "Ловко-3" про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Постанову суду першої інстанції обгрунтовано посиланням на пункти 5, 6, 47, 48 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і суднової книги України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.1997 року № 1069, а також посиланням на статтю 316 Цивільного кодексу України.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для  скасування постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Позивач –приватне підприємство „Ловко-3”, на підставі рішень господарського суду АР Крим від 22.06.2006 року у справі № 2-20/10130-2006, 2-20/10131-2006, 2-20/10132-2006, є власником середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Елада” та малого риболовецького сейнеру-тралеру „Октант”.

Як правильно встановив суд першої інстанції, вимоги про реєстрацію та облік риболовецьких суднів закріплені Порядком ведення Державного суднового реєстру України і суднової книги України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.1997 року № 1069.

Відповідно до пункту 6 зазначеного вище Порядку, реєстрація судна в Україні полягає у внесенні відомостей про нього до Державного суднового реєстру України, що ведеться за формою згідно з додатком 1, або Суднової  книги України, що ведеться за формою згідно з додатком 2, та отримання  цим  судном свідоцтва про право плавання під Державним прапором України.

Згідно з рядком 10 Додатку № 1 до Порядку ведення Державного суднового реєстру України і суднової книги України, у державному судновому реєстрі України в обов`язковому порядку мають бути внесені відомості про власника судна та його юридичну адресу.

Однак, в даний час у Державному судновому реєстрі України власником середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Елада” та малого риболовецького сейнеру-тралеру „Октант” значиться товариство з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив”, яка немає ніяких прав на дане майно. Господарським судом АР Крим також вірно зазначено, що запис про власника суднів не відповідає фактичним обставинам справи у зв`язку з набранням законної сили рішень господарського суду АР Крим у справах №№ 2-6/17339-2006, 2-20/10130-2006, 2-20/10131-2006, 2-20/10132-2006.

Виключення судна з Державного суднового реєстру України, у відповідності до розділу ІV Порядку, передбачає реєстрацію судна та внесення відомостей про нього, у тому числі, про власника.

Пунктом 47 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України передбачено, що виключення судна з Державного суднового реєстру України чи Суднової книги України здійснюється шляхом припинення записів про його реєстрацію і вилучення суднових реєстраційних документів, передбачених пунктами 25 та 42 цього Порядку.

Згідно з підпунктом „д” пункту 48 Порядку, постійне виключення судна з Державного суднового реєстру України або Суднової книги України здійснюється у разі зміни зареєстрованого власника судна, судновласника або  фрахтувальника за  бербоут-чартером.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що якщо власник  середнього чорноморського сейнеру „Карс”, малого риболовецького сейнеру-тралеру „Елада” та малого риболовецького сейнеру-тралеру „Октант” змінився, ці судна мають бути виключені з Державного суднового реєстру України для того, щоб в подальшому здійснити їх реєстрацію із зазначенням нового власника –приватного підприємства „Ловко-3”.

Судова колегія не може погодитись з доводами Інспекції головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та Капітану Керченського морського рибного порту про те, що із заявою про виключення судна з Державного суднового реєстру України в усіх без виключення випадках має звертатись лише товариство з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив”, як зареєстрований судновласник.

Із змісту пункту 49 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України вбачається, що підставою для постійного виключення судна є письмова заява, яку судновласник чи фрахтувальник подає до відповідного органу державної реєстрації суден, яким воно було зареєстроване.

Однак, як правильно зазначив господарський суд АР Крим, такий порядок є можливим у випадку, якщо перехід права власності на судно відбувався за згодою зареєстрованого судновласника. У даному випадку, має місце примусове виконання рішення суду, яким у товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив” витребувані та повернуті у власність Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу „Таврія” рибацькі судна „Карс”, „Елада”, „Октант”. З рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив” не погодилось, тому чинить перешкоди в його виконанні, що позбавляє можливості саме його звернення, як попереднього власника, з письмовими заявами до органу реєстрації та виключення цих суднів з Державного реєстру.

Крім того, як встановив суд першої інстанції на підставі пояснень представника Державної організації „Виконавче бюро” Дронова О.М., попередній власник морських суднів - ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” втратило свідоцтва про власність на риболовецькі судна позивача та свідоцтва про право плавання під Державним прапором України. Дане свідоцтво, згідно з Порядком ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, попередній власник - ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, був зобов`язаний за письмовою заявою про виключення судна з реєстру подати органу державної реєстрації. Відсутність вказаних вище документів у судновласника також є перешкодою для виключення суден із реєстру за його заявою.

За таких обставин, судова колегія вважає обгрунтованим задоволення судом першої інстанції цих позовних вимог приватного підприємства ”Ловко-3”.

Згідно з пунктом 48 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, у разі постійного виключення судна, за бажанням судновласника, орган реєстрації у п'ятиденний термін видає свідоцтво про виключення судна з Державного суднового реєстру України чи Суднової книги України, зразок якого затверджується Мінтрансзв'язком, а для риболовних  суден  -  Укрдержрибгоспом.

Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, державну реєстрацію в Україні риболовельних суднів, які підлягають нагляду класифікаційним товариством, здійснює капітан морського порту, у зв`язку з чим, обов`язок видати свідоцтво про виключення з Державного суднового реєстру України зареєстрованих в Керченському морському  рибному порту суднів „Карс”, „Елада”, „Октант” покладається саме на капітана Керченського морського рибного порту та на підлегле йому Державне підприємство "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту".

Пунктом 5 Порядку також передбачено реєстрацію риболовецьких суден в будь-якому морському порту.

У зв`язку з викладеним, з урахуванням норми статті 316 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що вибір порту реєстрації судна належить виключно судновласнику, який вправі змінювати орган державної реєстрації та місцезнаходження морських суднів.

Судова колегія вважає, що не можуть бути перешкодами для реалізації приватним підприємством „Ловко-3” права власності накладення державною виконавчою службою арешту на морські судна позивача, оскільки арешт накладено у виконання ухвал судів у справах за позовом ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, який не є власником цих судів. Будь-які обмеження, що стосуються органу реєстрації риболовецьких суднів „Карс”, „Елада”, „Октант” та їх місцезнаходження, у відношенні приватного підприємства „Ловко-3” відсутні.

Судова колегія зазначає, що відсутність на риболовецьких суднах суднових документів створює для власника суден обов`язок по їх отриманню. Однак, такий обов`язок може бути виконаний лише після реєстрації суден в Державному судновому реєстрі України. У зв`язку з цим, дана обставина не може бути перешкодою для переходу до Маріупольського морського рибного порту з метою реєстрації судів, що належать позивачеві.

Регіональним представництвом Реєстратора судноплавства України дозволено разовий перегін за маршрутом Керч-порт Маріуполь риболовецьких суднів „Елада” та „Октант”, а судна „Карс” –у законсервованому вигляді на буксирі без екіпажу на борту.

У зв`язку з викладеним, будь-які перешкоди для переходу суден до Маріупольського рибного порту для реєстрації також відсутні.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушення норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Інспекції Головного державного реєстратора флоту, Державного підприємства "Морська адміністрація Керченського морського рибного порту" та капітану Керченського морського рибного порту залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 січня 2007 року у справі № 2-6/1069-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.А.Латинін

Судді                                                                      Л.М. Заплава

В.А. Лисенко