ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.07 р.                                                                               Справа № 7/286пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Приазовських електричних мереж м. Маіруполь

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Восход” м. Донецьк

Предмет спору: спонукання відповідача укласти договір про постачання електричної енергії від 11.10.07 №3623 в редакції позивача.

За участю представників:

від позивача: Кабанова Л.О. – довіреність від 22.01.07 №223-07;

від відповідача: Деркач Р.І. – довіреність від 19.11.07№534.

СУТЬ СПРАВИ:

ВАТ “Донецькоблгаз” м. Донецьк в особі СО Приазовських електричних мереж            м. Маіруполь звернулося з позовом до ТОВ “Восход” м. Донецьк про спонукання відповідача укласти договір про постачання електричної енергії від 11.10.07 №3623 в редакції позивача.

Відповідач позов заперечив, у відзиві від 19.11.07 №19/11 просив викласти спірні пункти договору про постачання електричної енергії в його редакції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ.

11.10.07  позивач направив на адресу відповідача два екземпляри проекту договору №3623 про постачання електричної енергії.

В проекті договору позивач пропонує пункти 2.3.6, 9.1 до договору від 11.10.07 №3623 викласти в наступній редакції:

п. 2.3.6 – „Забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника за пред’явленням службового посвідчення до електричних мереж, засобів (систем) обліку електроенергії, приладів вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії та потужності, виконання відключення та обмеження споживання відповідно до  встановленого ПКЕЕ порядку і виконання інших необхідних робіт”;

п. 9.1 другий абзац – „Сторони домовилися, що загальний строк позовної давності до правовідносин встановлюється в 10 років, строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) – 2 роки. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через 2 роки від дня, коли зобов’язання мало бути виконано”.

Відповідач 16.10.07 направив на адресу позивача підписаний екземпляр договору №3623 з протоколом розбіжностей від 15.10.07, в якому:

п. 2.3.6 доповнити словами – „за попереднім повідомленням”, а далі в редакції позивача;

п. 9.1 другий абзац – „Сторони домовилися, що загальний строк позовної давності до правовідносин встановлюється в 3 роки, строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) – 1 рік”.

Згідно ст.181 ГК України сторона, яка одержала проект договору,  за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону, або сторона – виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У зв’язку з тим, що сторони не дійшли згоди по деяким істотнім умовам договору в досудовому порядку, позивач звернувся до суду із позовною заявою від 22.10.07 про укладення спірних пунктів до договору на постачання електроенергії в його редакції.

Вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зокрема, в частині викладення п.2.3.6 в його редакції.

Пункт 2.3.6 договору викладений в редакції як це передбачено Правилами користування електричної енергії. Відповідач не заперечив цю редакцію, але наполягає на тому, що безперешкодний доступ працівників позивача, може забезпечуватися відповідачем лише за попереднім повідомленням споживача електроенергії. Це обґрунтовує тим, що ТОВ “Восход” є власником майна, на яке здійснюватиметься постачання електроенергії за договором. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, на підставі вищевикладених норм, відповідач вважає, що п.2.3.6 договору в редакції позивача буде порушувати його права, як власника майна.

Доводи відповідача не обґрунтовані, оскільки, повідомлення споживача електроенергії при перевірках представниками постачальника електроенергії не передбачається Правилами користування електричною енергією. Доказів порушення права власності споживача електроенергії при цьому, відповідач не надав та не навів, отже, згідно ст.33 ГПК України, не довів належними доказами свої заперечення.

Пункт 9.1 договору визначає строки позовної давності. Загальний строк позовної давності визначений ЦК України – 3роки, для стягнення неустойки (штрафу, пені) – 1 рік. Зазначені строки відображені в протоколі розбіжностей в редакції відповідача. Збільшений строк позовної давності вказаний позивачем може встановлюватися лише за домовленістю сторін. Оскільки, угоди на збільшення строку позовної давності відповідач не дав, тому строк повинен встановлюватися відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони в рівних частинах.

Враховуючи заяву сторін, керуючись ст.ст.627, 652, 654 Цивільного кодексу України, ст.ст..179, 180 Господарського кодексу України, п.6.6 Правил користування електричною енергією, ст.ст. 33–35, 43, 46, 49, 82–85 Господарського процесуального кодексу  України, -

ВИРІШИВ:

Спірні пункти в  договору від 11.10.07 №3623  про постачання електричної енергії прийняти в наступній редакції:

Пункт 2.3.6 викласти в редакції позивача – „Забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника за пред’явленням службового посвідчення до електричних мереж, засобів (систем) обліку електроенергії, приладів вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії та потужності, виконання відключення та обмеження споживання відповідно до  встановленого ПКЕЕ порядку і виконання інших необхідних робіт”;

Пункт 9.1 другий абзац викласти в редакції відповідача – „Сторони домовилися, що загальний строк позовної давності до правовідносин встановлюється в 3 роки, строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) – 1 рік”.

Стягнути з ТОВ “Восход” (83102, пр-т Ленінський, 11-Б м. Донецьк; р/р 7916 в філії ГУ ПІБ України в Донецькій області; МФО 334635, ) на користь СО Приазовських електричних мереж ВАТ “Донецькоблгаз”                 (87528, вул. Войніч 2, м. Маіруполь, Донецька обл.; р/р в Жовтневому відділенні АК ПІБ м. Маріуполя; МФО 334475, ОКПО 00131096) державне мито у сумі 42,50 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу  у сумі 59,00 грн.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Малашкевич С.А.