ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.12.2007
Справа №2-8/15710-2007А

За позовом – Прокуратура м. Сімферополя в інтересах держави в собі Державної земельної інспекції АР Крим, м. Сімферополь

До відповідача – Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь

Про визнання недійсним рішення та Порядку

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з'явився.

Від відповідача – Медарь Н.В. по дов. від 07.11.07р. №2401-552325

Прокурор – Яковлєв О.О.

Сутність спору: позивач, Прокуратура м. Сімферополя в інтересах держави в собі Державної земельної інспекції АР Крим, м. Сімферополь звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Сімферопольської міської ради, просить визнати недійсним рішення 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року №377 «Про затвердження Порядку надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя». Визнати противоправним та недійсним Порядок надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений рішенням 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року №377.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином – рекомендованим листом.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного                       судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

27.09.2007 року Рішенням №377, 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради «Про затвердження Порядку надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя» вирішено затвердити порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя».

Позивач вважає, що оскаржувані рішення та Порядок надання земельним ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений рішенням27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року №377, прийняті з порушенням чинного законодавства у зв’язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами.

Так, відповідно до п.1.3. Порядок надання земельним ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений рішенням27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року №377, даний порядок розповсюджується на фізичних осіб – членів територіальної громади м. Сімферополя, які проживають постійно на території міста не менше п’яти років, які бажають отримати земельну ділянку, для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель споруд  в нових масивах м. Сімферополя.

Згідно до п.1.5. порядку, земельна ділянка надається одному з подружжя, при умові відсутності у другого подружжя у власності або користуванні земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого дому (присадибна ділянка).

У відповідності з п.2.2.1., до заяви про отримання земельної ділянки в обов’язковому порядку додаються: зокрема, довідка про те, чи перебувають члени сім’ї на обліку бажаючих отримати земельну ділянку, у випадку якщо один зі членів сім’ї зареєстрований в іншому населеному пункті, та довідка бюро реєстрації та технічної інвентаризації по місту постійного місця проживання заявника про наявність нерухомого майна у нього та членів його сім’ї.

Пунктом 2.7., документи, перелічені в п.2.2.1. даного положення, підлягають щорічному наданню в комітет по управлінню земельними ресурсами Сімферопольської міської ради в період з 1 жовтня по 25 листопада кожного року.

Відповідно до п.2.8. порядку, громадяни, які виконали п.2.7. даного порядку підлягають виключенню зі списку та, як наслідок можуть бути включені в них знову тільки з дня прийняття нової заяви у відповідності з пунктом 2.2. даного положення.

Згідно з п.2.9. порядку, громадяни, які відмовилися від земельної ділянки, раніше наданого у користування та не оформивши право власності в установленому законом порядку ( в тому числі відчуження земельних ділянок членами їх сімей), в результаті чого погіршилося їх положення або які відмовилися від запропонованого профільною комісією земельної ділянки набувають право на включення в черговий список по закінченню п’яти років з дня відчуження або відмови.

Згідно п.3.4. порядку, громадянин, який отримав безоплатно у власність земельну ділянку, на підставі рішення сесії Сімферопольської міської ради (або рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради в період до 1999 року), та не які не оформили в установлений порядок правоустановчі документи, на землю не вправі відмовитися від наданої ділянки на користь якої – небудь фізичної особи. У випадку добровільної відмови, міська рада приймає рішення про подальше перерозподілення даної земельної ділянки.

Пунктом 3.5. передбачено, що при безоплатній передачі у власність або наданні у строкове платне користування на умовах оренди у відповідності зі ст. 11 Земельного Кодексу України міськрада накладає обмеження на земельну ділянку у вигляді заборони на продаж або інше відчуження ( за виключення спадщини ) протягом п’яти років з дня прийняття рішення.

З огляду на вищевказане суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним  багатством,  що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою  виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

В свою чергу розділом 4 Земельного Кодексу України регулюються питання набуття та реалізації права на землю як громадянами так і організаціями, установами, підприємцями та передбачає конкретні міри по здійсненню конституційних положень та інших законодавчих актів по набуттю землі громадянами та підприємствами.

Однак Земельний Кодекс України не передбачає загальні вимоги, які повинна мати фізична особа щодо придбання земельної ділянки.

Так ч.4 ст. 116 Земельного Кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок безкоштовно у власність громадян у межах норм, передбачених ст. 121 даного Кодексу, здійснюється один раз по кожному виду використання.

В свою чергу відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни,  зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної  або  комунальної  власності для   ведення   фермерського   господарства,   ведення  особистого селянського  господарства,  ведення  садівництва,  будівництва   і обслуговування  жилого  будинку,  господарських  будівель і споруд (присадибна   ділянка),   індивідуального   дачного   будівництва, будівництва   індивідуальних  гаражів  у  межах  норм  безоплатної приватизації,  подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської  міської  державної  адміністрації або сільської, селищної,  міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.  У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Крім того, Конституцією України та Земельним Кодексом України не передбачені обмеження в наданні земельної ділянки громадянам України, які встановлені Сімферопольською міською радою в оскаржуваному порядку, а саме поширення Порядку тільки на фізичних осіб – членів територіальної громади м. Сімферополя, що проживають на території міста не менше 5 років, що бажають одержати земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруджень у нових масивах м. Сімферополя – п.1.3. Порядку, надання земельної ділянки одному із подружжя, за умови відсутності у іншого у власності або користуванні земельної ділянки для будівництва й обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) – п.1.5. Порядку, а також обов’язок надавати до заяви документи: зокрема, довідка про те, чи перебувають члени сім’ї на обліку бажаючих отримати земельну ділянку, у випадку якщо один зі членів сім’ї зареєстрований в іншому населеному пункті, та довідка бюро реєстрації та технічної інвентаризації по місту постійного місця проживання заявника про наявність нерухомого майна у нього та членів його сім’ї.

Таким чином, порядок реалізації права громадян на набуття у власність або отримання в оренду земельних ділянок регламентований Земельним кодексом України  та іншими нормативно правовими актами, у зв’язку з чим додаткове встановлення  Сімферопольською міською радою обмежень щодо отримання земельних ділянок є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Згідно ч.10. ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування”, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності  Конституції  або  законам  України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже Рішення №377, 27-ї сесії 5-го скликання «Про затвердження Порядку надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя» від 27.09.2007 року підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи, що оскаржуване рішення затверджує сам Порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя, положення якого судом визнано незаконними, суд також визнає противоправним та недійсним Порядок надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений рішенням 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року №377.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 17.12.2007 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 24.12.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним Рішення №377, 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради «Про затвердження Порядку надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого дому, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя».

3.          Визнати противоправним та недійсним Порядок надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений Рішенням №377, 27-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27.09.2007 року.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.