ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.11.2007
Справа №2-16/9082-2007А

За позовом – Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Восход» (97055, с. Амурське, Красногвардійського району)

До відповідача  -  Державної податкової інспекції   в Красногвардійському районі  (97000, с.м.т. Красногвардійське, вул. Комсомольська, 4)

Про    визнання протиправними рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Ковальчук Г.В.  – голова, протокол № 3  від 27.04.2005  року

Від відповідача –   Серпутіна  Т.В. – гол. держ. под.  інспектор, дов. № 1 від 09.01.2006  року

Суть  спору –  Позивач    Сільськогосподарський   виробничий  кооператив «Восход»  звернувся до господарського суду  АРК з позовною заявою  до  відповідача  Державної  податкової  інспекції  в  Красногвардійському районі  про  визнання нечинним повідомлення – рішення  Державної  податкової  інспекції в Красногвардійському районі  АРК  № /0  від 22.01.2007  року  та № /0  від 22.01.2007  року.

Позовні  вимоги мотивовані тим, що   винесені  податкові повідомлення – рішення   винесено відповідачем  з  порушенням  вимог діючого законодавства, оскільки  як вказує  позивач  він не має   заборгованості  по оплаті   фіксованого   сільськогосподарського  податку за 2004 рік, оскільки  постановою  ГС АРК    від 20.04.2004 року  Сільськогосподарський виробничий кооператив «Восход»  визнано  банкрутом, тому у зв’язку з   припиненням  діяльності  СВК «Восход»  відповідач не  міг нараховувати   суми  фіксованого  сільськогосподарського  податку.

Відповідач  проти позову заперечує, вважає, що  оскаржувані податкові повідомлення – рішення  прийняті на підставі   Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» та відповідають  нормам  чинного законодавства України.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося  08.11.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається  з матеріалів справи   10.01.2007 року    Державною  податковою  інспекцією в Красногвардійському районі  була проведена  документальна  невиїзна перевірка  з питання  своєчасності  сплати фіксованого   сільськогосподарського   податку  платником  податків – СВК «Восход», за результатами  перевірки  складений акт  перевірки № 5/15-03/03760094  від 10.01.2007  року.

В ході вказаної перевірки   відповідачем було виявлено   порушення  п. 5.3.1  п. 5.3  ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами»  від 21.12.2000  року № 2181 – III, а саме :  несвоєчасна  сплата  узгодженого  податкового зобов’язання  по фіксованому  сільськогосподарському податку.

За результатами перевірки   були  винесені  податкові повідомлення – рішення, а саме: податкове повідомлення – рішення   від 22.01.2007  року № 000102150/0   яким  позивач зобов’язувався сплати  штраф  у розмірі  10 %  за затримку на 22  календарних дня граничного строку  сплати  узгодженої  суми   податкового  зобов’язання  в розмірі 30,32  грн., та  податкове  повідомлення – рішення  від   22.01.2007  року № /0   яким позивач зобов’язувався  сплатити  штраф у розмірі  50 %  за  затримку  на 534  календарних днів граничного  строку  сплати  узгодженої  суми  податкового зобов’язання  в сумі 35 840,88  грн.

Суд  вважає, що позовні вимоги  обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1  Закону України   «Про  фіксований  сільськогосподарський податок» від 17.12.1998  року № 320 – XIV  фіксований сільськогосподарський податок сплачується в рахунок таких податків і зборів (обов'язкових платежів):податку на прибуток підприємств; плати (податку) за землю; комунального податку; збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету; плати за придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності; інші податки та збори (обов'язкові платежі), визначені Законом України "Про систему оподаткування", сплачуються сільськогосподарськими товаровиробниками в порядку і розмірах, визначених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 3  Закону України   «Про фіксований  сільськогосподарський податок» від 17.12.1998  року № 320 – XIV  об'єктом оподаткування для платників фіксованого сільськогосподарського податку (далі - платники податку) є площа сільськогосподарських угідь, переданих сільськогосподарському товаровиробнику у власність або наданих йому у користування, в тому числі на умовах оренди, а також земель водного фонду, які використовуються рибницькими, рибальськими та риболовецькими господарствами для розведення, вирощування та вилову риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах).

Як вбачається з  матеріалів справи  Красногвардійська  районна  державна адміністрація  на підставі  розпорядження  № 494  від 24.06.2004  року  про  затвердження  технічного звіту   по складанню    державних  актів  на право власності  на земельні  ділянки СВК «Восход»  на землі  раніше надані   КСП  ім.. Кірова на території  Амурської  селищної  ради  Красногвардійського району  для ведення  товарного,  сільськогосподарського  виробництва, затвердила  технічний звіт  по складанню   державних  актів  на право власності  на земельні ділянки,  та  зобов’язала передати  у власність 512  громадянам, відповідно до   списку  громадян на отримання  державних  актів на право  приватної  власності  на  земельні долі ( паї)  з земель  КСП  ім.. Кірова на території  Амурської  селищної  ради   в обмін  сертифікатів  на  право   на земельну  долю ( пай), уклавши  договори  оренди  с СВК  «Восход»  земельні ділянки  загальною  площею  2590,477  га, розташовані  в межах  Амурської   селищної  ради   поза  межею  населених  пунктів  Красногвардійського району  АРК.

Відповідно до ст.. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст.. 126  Земельного кодексу України  право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Так, відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві  є будь –які фактичні  дані, на підставі  яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують  вимоги  і заперечення осіб, які беруть участь у справі. Ці дані встановляються судом  на підставі пояснень  сторін, третіх осіб  та їхніх представників.

Згідно до  ч.2 ст. 70 КАС України сторони мають право  обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, в ході судового розгляду  справи  було встановлено, що  СВК «Восход»  з власниками  земельних ділянок  договорів оренди  землі не укладав, крім того як вбачається з матеріалів  справи   позивач своїм листом від  06.07.2004  року № 52  повідомив відповідача  про те, що з 30.7.2004  року  державною  адміністрацією  Красногвардійського району  були видані  державні акти  на право власності  на земельні паї  колишнім орендарям СВК «Восход»   у зв’язку  з чим   просив не нарахувати  фіксований  сільськогосподарський  податок з 01.08.2004  року на  площу  2829,1277  га, що перейшла  до приватної  власності  власникам актів. При  цьому у суду не має підстав  не довіряти поясненням позивача.

Крім того,   як вбачається з матеріалів справи   постановою  ГС АРК  від 20.04.2004  року     по справі   № 2-5/4805-2004  року   СВК «Восход»  визнано  банкрутом.

Відповідно до  ст.. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності  боржника  або  визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Таким чином,  відповідач   не  міг  нараховувати   сільськогосподарський податок   у зв’язку з тим, що підприємницька діяльність  боржника припинена.

Відповідно до ч.  2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні  08.11.2007 р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ та підписана 16.11.2007 року .

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94,98,122, 158 –164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинними  податкові повідомлення – рішення  Державної  податкової  інспекції в Красногвардійському районі  АРК  № /0  від 22.01.2007  року  та № /0  від 22.01.2007  року.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь  Сільськогосподарського  виробничого  кооперативу «Восход» (97055, с. Амурське, Красногвардійського району) державне мито в сумі 03,40 грн.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.