ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.

№ 5/144б

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Мамонтової О.М. Хандуріна М.І.

розглянувши   касаційну скаргу

ОСОБА_1.

на ухвалу  та постанову

господарського суду Донецької
області від 01.08.2007р. Донецького апеляційного господарського суду від
18.09.2007р.

у справі

№ 5/144б
господарського суду Донецької області

за заявою

ОСОБА_1.

до

ТОВ “Маріупольська фармацевтична
фабрика”

про
розпорядник майна

банкрутство  ОСОБА_2.

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

ОСОБА_1.

Жижина Д.О.

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької області від
01.08.2007р. у справі № 5/144б (суддя Попов О.В.) відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_1. про визнання боржника банкрутом на підставі ст.52 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”,
відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором по справі
ОСОБА_1.; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1. про призначення
розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2; продовжено строк процедури
розпорядження майном та повноваження розпорядника майна ОСОБА_3. на 6 місяців
до 01.02.2008р.; зобов'язано керівника боржника ОСОБА_4. до дня судового
засідання надати документи, що підтверджують його повноваження в цій якості;
боржника -до дня судового засідання надати пояснення щодо відсутності або
наявності майна, що є предметом угоди від 02.08.2004р.; розпорядника майна -до
дня судового засідання надати письмове пояснення щодо наявності або відсутності
медичного обладнання, що є предметом угоди від 02.08.2004р. між ОСОБА_5. та
боржником.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2007р. (судді: М”ясищев А.М., Акулова Н.В.,
Величко Н.Л.) ухвалу господарського суду Донецької області від 01.08.2007р. у
справі № 5/144б залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишено без
задоволення.

ОСОБА_1. звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Донецької області від 01.08.2007р. в частині відмови
в задоволенні клопотання про призначення розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого ОСОБА_2, скасувати постанову  Донецького апеляційного господарського суду
від 18.09.2007р., справу передати на новий розгляд до господарського суду
Донецької області.

В обґрунтування своєї касаційної
скарги скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що
касаційна скарга  не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
31.07.2007р. ОСОБА_1. звернувся до господарського суду Донецької області з
клопотанням  про призначення
розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с. 16 т.6).

Частиною 8 статті 16 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
(надалі Закон) визначено, що до компетенції комітету кредиторів належить
прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про
припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Господарський суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те, що з моменту утворення комітету
кредиторів саме комітет кредиторів, а не окремі кредитори вважається стороною у
справі про банкрутство у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що
судам попередніх інстанцій доказів звернення з відповідним клопотанням комітету
кредиторів ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика”, скаржник не надав, а тому
суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ініціюючого
кредитора.

Відповідно до ст.111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення,  касаційна інстанція  на
підставі  встановлених  фактичних
обставин  справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції  норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція  не
має  права встановлювати або
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
у  рішенні  або постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про достовірність  того
чи  іншого  доказу,
про  перевагу  одних доказів
над іншими,  збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Таким чином, подана з матеріалами
касаційної скарги виписка з протоколу №1 від 01.10.2007р. зборів комітету
кредиторів ТОВ “Маріупольська фармацевтична фабрика” не приймається до уваги
колегією Вищого господарського суду України, оскільки суд касаційної інстанції
позбавлений права встановлювати обставини, що не  були
встановлені  судами попередніх інстанцій.

Щодо твердження скаржника про те,
що у господарського суду  не було
законних підстав для продовження строку повноважень арбітражному керуючому
ОСОБА_3., то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.08.2007р. арбітражний керуючий -розпорядник майна боржника ОСОБА_3.
звернувся до господарського суду з клопотанням про продовження його повноважень
як розпорядника майна строком на 6 місяців. (а.с. 20 т.6).

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону
розпорядник майна призначається на строк не більше ніж на шість місяців. Цей
строк може бути продовжений або скорочений судом за клопотанням комітету
кредиторів чи самого розпорядника майна або власника (органу, уповноваженого
управляти майном) боржника.

Таким чином, господарським судом
першої інстанції на підставі ч.7 ст.13 Закону було продовжено строк повноважень
розпорядника майна.

Доводи скаржника відносно того, що
суд апеляційної інстанції не врахував доводи скаржника та всіх членів комітету
кредиторів боржника щодо бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3. і не
прийняв відповідне рішення, не приймаються до уваги колегією Вищого
господарського суду України виходячи з наступного.

Відповідно до ст.101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний господарський  суд  за
наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
посилання ОСОБА_1. на те, що у судовому засіданні не
досліджена думка сторін про задоволення клопотання ОСОБА_3, хоча з цього
приводу висувалися заперечення, матеріалами справи не підтверджено та не
доведено ним  відповідно до вимог ст. 33
ГПК України.

Беручи до уваги вищевикладене,
судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції та оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції
винесені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1. залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Донецької області від 01.08.2007р. та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2007р. залишити без змін.

Головуючий                                                              О.С.
Удовиченко

Судді                                                                          О.М.
Мамонтова

М.І. Хандурін