ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.07 р.                                                                               Справа № 29/294

Господарський суд Донецької області, у складі судді Гаврищук Т.Г.при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металург?ійний комбінат” м. Алчевськ

до відповідачів: 1. Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” м. Донецьк

про стягнення 4602,00 грн.

за участю  представників сторін:

від позивача – Маналакова А.О, Розовенко О.С. – довір.

від відповідача-1 – не з’явився

від відповідача-2 – Аллахвердян Я.О. - довір.

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Алчевський металургій?ний комбінат”,  звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства “Донецька залізниця” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” про стягнення вартості недостачі прокату  в розмірі 4602,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлену недостачу вантажу, що підтверджується комерційним актом   № БА 785125/11 від 02.04.2007 р.

Відповідач-1 надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на п. “а” ст. 111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантажений засобами відправника без участі залізниці.

Відповідач-2 надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на ті обставини, що зобов’язання за договором № 333/06-014-188 від 22.12.2006 р. щодо постачання металопродукції ним виконані належним чином в момент передачі продукції перевізнику на станції Донецьк, Донецької залізниці. Відповідач-2 також вважає, що комерційний акт № БА 785125/11 від 02.04.2007 р. складений без урахування вимог “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю”П-6, тому не може бути належним доказом недостачі.  Крім того, відповідач-2 зазначив, що позивачем розмір недостачі був визначений без урахування норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто в розмірі 0,5% від маси вантажу, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083.

Ухвалою від 15.11.2007 р. строк розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України за клопотанням сторін було продовжено на один місяць.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив:

Між позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” (Постачальник) був укладений договір № 333/06-014-188 від 22.12.2006 р. постачання металопродукції. Згідно до умов специфікацій № 7 від 15.03.2007 р., № 11 від 26.03.2007р. металопродукція поставляється на умовах поставки (в редакції Инкотермс 2000р.) FCA - склад в м. Донецьк,  FCA- станція вантажовідправника, а за специфікацією № 10 від 26.03.2007 р. на умовах поставки FCA- склад в м. Донецьк.

Згідно до умов п. 6.1 наведеного договору приймання продукції по кількості провадиться Покупцем відповідно до “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” П-6, затв. пост. Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. При виявленні невідповідності кількості отриманої продукції Покупець зобов’язаний викликати представника Постачальника для участі в прийманні та складанні двостороннього акту приймання по кількості (п. 6.2 договора).

У пункті 6.5 наведеного договору сторони встановили, що у випадку виявлення недостачі продукції, врегулювання розбіжностей провадиться у відповідності з умовами, які вказані п. 6.1 цього договору, у відповідності із Статутом залізниць України та діючим законодавством України.

За залізничною накладною № 49241257 до позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна”  01.04.2007р. у п/вагоні № 68533561 надійшов вантаж – прокат чорних металів.

Навантаження у зазначений п/вагон здійснено засобами відправника, маса вантажу визначена при зважуванні на 150 тонних вагонних вагах.

Статтею ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затв. наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. № 644, встановлено, що маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній.

Правильність внесення до накладної № 49241257 відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника, що відповідає вимогам п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затв. наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2004 р. за № 1657/10256.

По прибуттю вантажу на станцію  “Комунарськ” Донецької залізниці на вимогу вантажоодержувача було проведено контрольне зважування вагону на вагонних вагах, які пройшли державну перевірку 07.09.2006р., під час якого було виявлено, що маса ванта?жу у  п/вагоні № 68533561 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 49241257. За д?аним фактом станцією  “Комунарськ” Донецької залізниці був складений комерційний акт № БА 785125/11 від 02.04.2007р.

За даними комерційного акту маса у п/вагоні № 68533561 по документу: брутто - 82000 кг, тара – 21500 кг, нетто - 60500 кг, фактично надійшло: брутто - 80820 кг, тара - 21500 кг, нетто - 59320 кг, тобто менш  ніж зазначено у накладній на 1180 кг. При повторному зважуванні недостача 1180 кг вантажу підтвердилась.

В комерційному акті зазначено, що навантаження у вагоні рівномірне, навалом, не маркіроване, нижче борта 500 мм, вагон у технічному відношенні справний.

При прийманні продукції за кількістю за участю представника громадськості Козуб К.Д., який діяв на підставі посвідчення № 370 від 05.04.2007 р., позивачем було встановлено недостачу в кількості 1180 кг, саме швелера 24У ст.3 пс 5, про що  складений  акт від 05.04.2007 р.

Згідно до прибуткового ордеру № 460 позивачем у квітні 2007 р. за вагоном № 68533561 було оприбутковано швелер 24 в кількості 18760 кг.

Відповідно до рахунку–фактури № ДНг-001810 від 30.03.2007 р. вартість 1 тони  швелера № 24У Ст3пс5 ГОСТ 8240-97 ГОСТ 535-88 ндл складає 3900 грн. (з урахуванням  ПДВ), виходячи із якої позивачем і визначений розмір недостачі 4602,00 грн.

Вартість однієї тони вантажу, що визначена виходячи із усього найменування відвантаженного товару у спірному вагоні, складає 4130,01 грн. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як встановлено  ст. 6 Статуту залізниць України, накладна – основний  перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Згідно зі ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов’язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч. 5 ст. 306 ГК України, спірні відносини сторін, що виникли при перевезенні вантажів залізницею, мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій і установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника,  якщо  немає  ознак втрати,  псування  або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому, комерційний акт складається для засвідчення обставин, у тому числі - невідповідності  найменування,  маси  і  кількості   місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; для засвідчення, зокрема, псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу.

Комерційним актом № БА 785125/11 від 02.04.2007 р. був зафіксований той факт, що вантаж  прибув у технічно справному вагоні, завантаженому засобами відправника,  без ознак втрати, псування  або пошкодження вантажу під час перевезення. Зазначений комерційний акт складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855, тому суд приймає його в якості належного доказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність вини Державного підприємства „Донецька залізниця” у недостачі вантажу.

За змістом ст. 37 Статуту залізниць України у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Суд вважає, що недостача вантажу виникла  з вини вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна”, який невірно вказав масу вантажу у накладній. Вина Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” підтверджена комерційним актом № БА 785125/11 від 02.04.2007 р., яким було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 68533561 не відповід?ає масі, вказаній відправнико?м у накладній № 49241257.

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача про стягнення вартості недостачі в сумі 4602,00 грн. підлягають задоволенню за рахунок  Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна”.

Заперечення відповідача-2 щодо визначення позивачем розміру недостачі без урахування норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто в розмірі 0,5% від маси вантажу, встановленої п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, судом не прийняті до уваги виходячи з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно  до п. 27 Правил видачі вантажу, затв. наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зареєстр. в Міністерстві юстиції 24.11.2000 р. № 862/5083, вантаж  вважається  доставленим без утрати,  якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Частиною 2 п. 27 цих Правил встановлено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: у тому числі - 0,5% маси всіх інших  вантажів.

З викладеного вбачається, що ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажу, на який посилається відповідач-2, норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, встановлена тільки стосовно вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні. За спірною накладною відповідачем-2 було відвантажено позивачеві прокат чорних металів. Відповідач-2 не надав доказів, що засвідчують наявність у прокату чорних металів властивостей зменшуватися при перевезенні. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно не застосовано норму недостачі  - 0,5% від маси вантажу.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача-2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 920, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24,37, 105, 111, 129 Статуту залізниць України,  “Правил видачі вантажів”, ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49,  82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургі?йний комбінат” до Державного підприємства “Донецька залізниця” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” про стягнення вартості недостачі прокату в розмірі 4602,00 грн. задовольнити за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна”.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Леман-Україна” (83000, м. Донецьк, вул. Коваля, 80-а, р/рахунок № 0 в ЗАТ “Донгорбанк”, МФО 334970, код ЗКПО 32036829) на користь Відкритого акціо?нерного товариства “Алчевський металургій?ний комбінат” (94202, м. Алчевськ, Луганської області, вул. Шмідта, 4, р/рахунок №  в Луганській обласній дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007, код ЗКПО 05441447) суму вартості нестачі прокату  в розмірі 4602,00 грн., витрати по сплаченому держмиту у сумі 102,00 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 118,00  грн.

У задоволенні позову до Державного підприємства “Донецька залізниця” про стягнення вартості недостачі прокату  в розмірі 4602 грн. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено в судовому засіданні.

Суддя                                                                         Гаврищук Т.Г.