КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2007                                                                                           № 14/150 (10/53 (15/221)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача -не з’явився

від відповідача -не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу СФГ "Сейм"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.07.2007

у справі № 14/150 (10/53 (15/221) (Книш Н.Ю.)

за позовом                               СФГ "Сейм"

до                                                   Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сейм"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 5721,00 грн.

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.07.2007р.                                            у справі № 14/150 (10/53(15/221) відмовлено у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Сейм» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм» про стягнення 5 721,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Селянське (фермерське) господарство «Сейм» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою,  в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення,                   яким позов задовольнити.

Скарга мотивована неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, невідповідністю викладених в рішенні висновків обставинам справи.

Скаржник в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направив.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Сейм» відзив на апеляційну скаргу не надало, в судове засідання апеляційної інстанції представника не направило, про причини неприбуття суд не повідомило.

Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Селянським (фермерським) господарством «Сейм» (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм» (далі по тексту – відповідач) про стягнення шкоди у розмірі 5 378,00грн., додаткових витрат на відрядження у сумі 330,00грн., на юридичні послуги - 100,00 грн., поштові витрати - 5,00 грн., судові витрати в сумі 222,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок випасання худоби відповідача                        на території земельних угідь позивача, останньому внаслідок знищення посівів вівса, гречки заподіяна шкода у розмірі 5 378,00 грн.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 23.11.2005р. у справі                   № 15/221, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2006р.,  позовні вимоги  Селянського (фермерського) господарства «Сейм» залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду від 27.12.2006р. у справі № 15/221                вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої позивачу, як він це доводить,  відповідачем, і спірні правовідносини слід розглядати у відповідності з вимогами статей 440, 441, 453 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент існування обставин, на які посилається позивач, втім позивачу не було забезпечено право довести факт потрави та звинувачену у потраві особу при наявності суперечних свідчень, наданих господарському суду відповідними особами.                             У цьому зв’язку Вищий господарський суд України зазначив, що зважаючи на спірність обставин заподіяння шкоди шляхом потрави, вказані обставини мають суттєве значення для встановлення спірних обставин і акти органів дізнання є належними доказами у справі.

Під час нового розгляду справи згідно заяви від 22.05.2007р. (Том 2 а.с. 24) позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат були сформульовані в остаточній редакції наступного змісту: за послуги юриста - 100,00 грн., державне мито, сплачене при подачі позовної заяви - 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00 грн.; витрати по пересилці – 7,00грн., державне мито, сплачене при подачі апеляційної скарги – 51,00 грн., банківські витрати - 9,00 грн.,                               усього 1 132,00грн.

Залишаючи рішенням від 04.07.2007р. у справі № 14/150 (10/53(15/221) без задоволення позов Селянського (фермерського) господарства «Сейм», місцевий господарський суд встановив, що 14.08.2003р. комісією у складі Новомлинівського сільського голови Бичка В.В., землевпорядника Новомлинівської сільської ради                     Білоус О.А., депутата Новомлинівської сільської ради Чижика В.А.,                                       голови Селянського (фермерського) господарства «Сейм» Низківського В.С.                           був складений акт, згідно якого встановлено, що посіви вівса на площі 6,86 га в результаті неодноразового випасання корів, молодняка, коней господарством СТОВ „Сейм”                                        (с. Нові Млини директор Бараненко М.М.), та посіви гречки на площі  1,7 га знищені в результаті беззагінного утримання великої рогатої худоби в нічні години господарством СТОВ „Сейм”; знищено 90 % вівса, гречка знищена повністю; для огляду посівів та складання акту господарство СТОВ “Сейм” свого представника не виділило; при огляді посівів був присутній директор СТОВ „Сейм” Бараненко М.М. (Том 1 а.с. 10).

Згідно довідки Управління статистики у Борзнянському районі від 16.09.2005р.                № 312  у 2003 році Селянським (фермерським) господарством «Сейм» засіяно 8 га вівса, який не збирався; дані про посіви гречки відсутні. ( Том 1 а.с.30).

Матеріали справи містять письмові пояснення директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм» Бараненка М.М. (Том 1 а.с. 37, 136, Том 2 а.с. 32),  голови Новомлинівської сільської ради Бичка В.В. (Том 1 а.с. 36, 133), депутата Новомлинівської сільської ради Чижик В.А. (Том 1 а.с. 35), землевпорядника Новомлинівської сільської ради Білоус О.А. (Том 1 а.с. 38,132), зміст яких свідчить про наявність у зазначених осіб низки заперечень з приводу змісту складеного ними 14.08.2003р. акту обстеження посівів.

Матеріали справи містять письмові пояснення пастухів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм» Гапон М.Н., Мотичка М.В (том 1 а.с. 48, 49, 62, 63, 135. Том 2 а.с. 34).

Згідно виданої  Новомлинівським сільською головою довідки від 03.11.2005р.              вих. № 459 під час проведення обстеження посівів громадянина Низківського В.С. інші окрім табуну СТОВ “Сейм” табуни великої рогатої худоби в районі, близькому до посівів, не випасались (Том 1 а.с. 47).

Листом від 27.03.2006р. № 12/71-88 Відділ адміністративної служби міліції УМВС України в Чернігівській області повідомив Низківського В.С. про те, що в ході додаткової перевірки знайшов своє підтвердження факт потрави посівів на належній останньому земельній ділянці.

Надіслані на вимогу господарського суду Управлінням громадської безпеки Управління міністерства внутрішніх справ України матеріали перевірки містять листи, скеровані раніше у відповідь на звернення Низківського В.С. № 12/71–281                                  від 31.07.2006р., № 12/71–88 від 27.03.2006р., № 12/71–130 від 05.05.2006р.,                         рапорт, пояснення Низківського В.С. від 20.07.2006р., Бараненка М.М. від 20.07.2006р., Гапон М.Н. від 03.11.2005р., Мотичка М.В. від 03.11.2005р., рішення господарського суду Чернігівської області від 23.11.05р. у справі №15/221, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.09.05р. у справі №15/221, довідку Новомлинівського сільського голови № 459 від 03.11.05р.,  відзив від 14.09.05р., акт від 14.08.03р., карту розташування земельних угідь  (Том 1 а.с. 5-14).

В контексті викладеного, враховуючи ту обставину, що Управлінням громадської безпеки не були надані акти органів дізнання (які свідчать про факт потрави посівів позивача великою рогатою худобою відповідача, площі потрави та час), на яких ґрунтується висновок, викладений у листі від 27.03.06р. за № 12/71-88, місцевий господарський суд визнав зазначений лист таким, що не має сили доказу у справі                         та у цьому зв’язку дійшов висновку про те, що позивачем не доведені обставини,                       на які він посилався як на підставу своїх вимог, не доведено факт потрави посівів саме худобою відповідача, не подано беззаперечних доказів стосовно площі потрави посівів та їх часу.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Адміністративна відповідальність за адміністративне правопорушення,                                що виразилося у потраві посівів колективних сільськогосподарських підприємств, інших державних і громадських чи фермерських господарств худобою чи птицею, передбачена статтею 104 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9); доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частина 1 статті 251); розгляд справ, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 104 цього кодексу, віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах сільських, селищних рад (частина 2 статті 218); про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (частина 1 статті 254); орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280); розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (частина 1 статті 283); якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення                    за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті; в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинств (частини 1, 3 статті 40).

У розумінні наведених норм чинного законодавства вирішення питання                             про наявність у діях робітників відповідача складу адміністративного правопорушення, яке виразилося у потраві посівів позивача, віднесено до повноважень адміністративної комісії, яка діє при Новомлинівській сільській раді Бортнянського району Чернігівської області.

Згідно отриманого у відповідь на запит  Київського апеляційного господарського суду листа Новомлинівського сільського голови від 17.08.2007р. № 47 на засіданні адміністративної комісії справа про потраву посівів позивача не розглядалась.

З урахуванням тієї визначальної для правильного вирішення даного спору обставини, що факт вчинення адміністративного правопорушення робітниками відповідача в установленому законом порядку встановлений не був, колегія суддів вважає,                        що згадувані акт обстеження посівів позивача від 14.08.2003р., лист Відділу адміністративної служби міліції УМВС України в Чернігівській області лист від 27.03.2006р. № 12/71-88 так само як інші надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, належними та допустимими в означеній справі вважатися не можуть за відсутності постанови адміністративної комісії Новомлинівської сільської ради Бортнянського району Чернігівської області про адміністративне правопорушення.

Згідно положень Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент існування обставин, на які посилається позивач, шкода, заподіяна особі або майну громадянина,                                   а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду (частина 1 статті 440); організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини             її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків (стаття 441); присуджуючи відшкодування шкоди, суд відповідно до обставин справи зобов'язує особу, відповідальну за шкоду, відшкодувати її в натурі (надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ і таке інше) або повністю відшкодувати заподіяні збитки (стаття 453).

У контексті викладених норм чинного законодавства для застосування відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкоди, причинного зв’язку між протиправною поведінкою                  і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів доходить висновку                           про відсутність підстав вважати таким, що відбулося порушення прав позивача, наявність якого обумовлює виникнення у відповідача обов’язку відшкодувати шкоду згідно                  статті 4  Цивільного кодексу УРСР

Отже, позивачем не доведено існування правових підстав для задоволення вимог    про стягнення з відповідача збитків,  оскільки наявні матеріали справи не містять фактичних даних, виходячи з яких можна встановити наявність обставин, що на них посилається відповідач, а докази, надані позивачем в обґрунтування позову, не можуть братися до уваги на підставі статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія доходить висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення шкоди.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення „додаткових витрат”                               на відрядження, на юридичні та поштові послуги, то останні задоволенню не підлягають, оскільки не мають обов’язкового характеру, факт наявності цих витрат і розмір не знаходяться у необхідному зв’язку з тією обставиною, що Селянське (фермерське) господарство «Сейм» було стороною в судовому процесі, та, крім того, не підтверджені будь-якими доказами.

Вимоги про стягнення судових витрат, пов’язаних з оплатою державного мита                  та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу задоволенню не підлягають  на підставі частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відмовою у задоволенні позову.

Між тим, постановлене у справі судове рішення підлягає зміні з наступних підстав.

Всупереч приписів пункту 4 частини 1 статті 84 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого резолютивна частина рішення має містити висновок                про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній                       з заявлених вимог, резолютивна частина оскарженого судового рішення містить висновок  про прийняття збільшення позовних вимог на суму 518,00 грн.

На таких підставах колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду постановлено при правильній оцінці з’ясованих обставин справи та без порушень норм матеріального права, проте підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини першого пункту.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Сейм» задовльнити частково.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 04.07.2007р.                                             у справі № 14/150 (10/53(15/221) змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення господарського суду Чернігівської області від 04.07.2007р.  у справі  № 14/150 (10/53(15/221) пункт перший.

В іншій частині рішення господарського суду Чернігівської області від 04.07.2007р.  у справі № 14/150 (10/53(15/221) залишити без змін, а апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Сейм» – без задоволення.

Справу № 14/150 (10/53(15/221) повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

01.10.07 (відправлено)