ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/379

14.11.07

За позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеконтакт»

до                         Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Мюзік»

про                       стягнення 6000,00грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача        Балійчук Л.І.- предст. (дов. від 29.08.2007р.)

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення збитків у розмірі 6000,00грн., а саме, понесених позивачем витрат на оплату юридичних послуг у формі представництва інтересів позивача у Господарському суді міста Києва у господарській справі за позовом ТОВ «Телеконтакт»до «ТОВ «Арт-Мюзік».

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 13, відповідно ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу за вказаною адресою, проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 25.10.2007р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

У судовому засіданні 25.10.2007р. судом оголошено перерву до 14.11.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеконтакт»звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з ТОВ «Арт-Мюзік»53 635,86грн. витрат, понесених позивачем за договором доручення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на виконання укладеного між позивачем та відповідачем договору доручення №17/007 від 07.12.2005р., позивач здійснив оплату рахунків, виставлених відповідачеві ЗАТ «Український мобільний зв'язок»на загальну суму 53 635,86грн. Позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування витрат позивача, понесених при виконанні договору доручення у сумі 53 635,86грн. Несплата таких витрат відповідачем обумовила звернення позивача до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. по справі №22/369 позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 53 635,86грн. заборгованості, 536,36грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач посилається на те, що для захисту своїх інтересів, в тому числі представництва у суді під час розгляду справи про стягнення з відповідача 53 635,86грн. заборгованості, позивач звернувся за допомогою до Адвокатського об’єднання «Адвокатська фірма «Бізнес і Право».

29.09.2006р. між позивачем та Адвокатським об’єднанням укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого Адвокатська фірма зобов’язувалась надавати позивачу юридичні послуги, пов’язані зі стягненням з відповідача заборгованості за договором доручення №17/007 від 07.12.2005р., а позивач зобов’язувався приймати юридичні послуги та сплатити їх вартість Адвокатському об’єднанню.

16.01.2007р. сторонами договору про надання юридичних послуг підписано Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг, відповідно до якого вартість наданих послуг за період з 29.09.2006р. по 16.01.2007р. у формі представництва інтересів позивача у Господарському суді міста Києва у господарській справі   за позовом ТОВ «Телеконтакт»до «ТОВ «Арт-Мюзік», склала 6000,00грн. з ПДВ.

Платіжним дорученням №80 від 13.11.2006р. позивач сплатив вартість наданих послуг у розмірі 6000,00грн. на користь Адвокатського об’єднання.

Позивач вважає зазначені витрати прямими збитками, а саме, витратами, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права, відповідно, просить суд стягнути понесені збитки у розмірі 6000,00грн. з відповідача.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Боржник, який порушив зобов‘язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов‘язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб‘єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність за порушення зобов‘язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності особи;

- заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв‘язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Позивач обґрунтовує понесені ним витрати на оплату юридичних послуг  як збитки,  проте, віднесення до збитків витрат позивача на оплату юридичних послуг суперечить вимогам закону, оскільки такі витрати не мають обов’язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться в необхідному причинному зв’язку із заборгованістю, яка була стягнута з відповідача у судовому порядку.

Таким чином, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 6000,00грн. збитків, завданих позивачу, у зв’язку з оплатою юридичних послуг.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій