ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2007 р.
Справа  № 5/304-07-6635

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Панург”, м. Одеса.

До відповідача: Одеського обласного виробничого управління по водному господарству, м. Одеса.

Про стягнення 4 774, 36 грн.

Суддя  Могил С. К.

Представники:

від позивача: Пресняков О. О., на підставі посвідчення, керівник підприємства.

від відповідача: не з’явився.

У відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 09.11.2007 року оголошувалась перерва до 19.11.2007 року.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Панург” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеського обласного виробничого управління по водному господарству про стягнення 4 774, 36 грн. заборгованості за надані послуги з охорони об’єктів відповідача.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву від 28.09.2007 року №ЛМ-20-01509 відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову відмовити на підставі доводів та заперечень, які викладені у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.11.2007 року строк розгляду справи було продовжено в порядку ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України до 11.12.2007 року.

В процесі розгляду справи представниками сторін по справі до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю „Панург” (виконавець за договором) та Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству (замовник за договором) 01 січня 2007 року був укладений договір про охорону об’єктів №02-01/07 за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання по охороні офісу відповідача та його майна від незаконних зазіхань, крадіжок, псування майна третіми особами. Умовами правочину також визначено, що охорона об’єкту та пропускний режим на територію об’єкту здійснюється співробітниками позивача у відповідності з укладеним договором. Вартість послуг з охорони об’єкту з 01.01.2007 року по 28.02.2007 року становить 9 000, 00 грн.

В наступному між сторонами по справі була укладена додаткова угода від 01.03.2007 року №1 до договору за якою сторони за правочином домовились про продовження дії договору до 31.12.2007 року, а також про збільшення суми договору на 20 000, 00 грн. Загальна сума договору, після укладання додаткової угоди, становила 29 000, 00 грн.

Пунктом 4.1 укладеного договору відповідача зобов’язано здійснювати оплату за надані послуги позивачем відповідно до акту виконаних робіт в розмірі 4 500, 00 грн. Пунктом 4.2 укладеного договору встановлено, що оплата проводиться відповідачем у відповідності з укладеним договором протягом п’яти банківських днів з моменту виставлення рахунку та акту виконаних робіт, не пізніше 25 числа поточного місяця.

Виходячи з умов укладеного договору, можна зробити висновок, що укладений договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 Цивільного кодексу України регламентовано, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу надавались послуги з охорони. За відомостями наявними у матеріалах справи та розрахунку наданого позивачем, загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг у період з січня 2007 року по травень 2007 року включно  становить 22 500, 00 грн. (з урахуванням спірного місяця –травня 2007 року). Матеріалами справи також підтверджено що за надані послуги відповідачем позивачу було сплачено 18 000, 00 грн. Вказані обставини підтверджуються копіями актів виконаних робіт, рахунками позивача та виписками з банку про перерахування грошових коштів позивачу.

Виходячи з розрахунків наведених позивачем, можна зробити висновок про те, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 500, 00 грн. – сума боргу за травень 2007 року, а не 4 774, 36 грн., як зазначає позивач.

Проте, наявність вказаної заборгованості перед позивачем відповідач категорично заперечує, посилаючись на відсутність підписаного між сторонами за договором акту виконаних робіт за травень 2007 року, а також на лист позивача, відповідно до якого ТОВ „Панург” повідомляло відповідача про припинення надання послуг за договором з 01 травня 2007 року, в зв’язку з відсутністю оплати за раніше надані послуги. Як зазначив відповідач, на вимоги позивача здійснити оплату за раніше надані послуги, у своєму листі від 27.04.2007 року ним було гарантовано погашення заборгованості відповідно до графіку погашення та він одночасно просив не вживати дій щодо тимчасового зняття охорони та продовжувати охорону об’єкту відповідно до умов договору. Проте, за твердженням відповідача, з травня 2007 року позивачем було припинено надання послуг за договором. Але з такими доводами відповідача погодитись не можна, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, у період з 01.05.2007 року до 29.05.2007 року саме співробітниками підприємства позивача відповідачу надавались послуги за договором. Вказані обставини цілком підтверджуються письмовими поясненнями осіб, що здійснювали охорону об’єкту відповідача, які вони підтвердили особисто у судовому засіданні, що відбулось 09.11.2007 року. Крім того, факт надання послуг підтверджується графіками чергувань на об’єкті відповідача, копіями рапортів охоронців про хід виконання ними службових обов’язків.

За результатами розгляду справи встановлено, що відсутність складеного між сторонами за правочином акту виконаних робіт свідчить лише, про неналежне виконання відповідачем своїх обов’язків за договором та його ухилення від їх виконання, що є неприпустимим явищем за положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що відповідачем, а ні виставлений рахунок позивача, а ні пред’явлена претензія щодо оплати наданих послуг у травні 2007 року залишені без сплати та задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь –які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Натомість відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В процесі розгляду справи відповідачем до суду не було доведено до суду та надано документальних доказів які б спростували позовні вимоги позивача.

Статтею 903 Цивільного кодексу встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, позивачем у травні місяці послуги з охорони були надані відповідачу не в повному обсязі, лише у період з 01.05.2007 року по 29.05.2007 року. Таким чином, можна зробити висновок про часткове виконання позивачем своїх зобов’язань за договором, а від тим заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги з охорони складає не 4 774, 36 грн. які вимагає позивач стягнути з відповідача, а 4 209, 93 грн. (4500 : 31 х 29 = 4 209, 93).

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та пояснень представників сторін, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4 209, 93 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін викладені у судових засіданнях в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими що підлягають частковому задоволенню, з віднесенням судових витрат на рахунок позивача та відповідача у відповідності з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 69, 77, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського обласного виробничого управління по водному господарству, код 01038950, м. Одеса, вул. Гайдара, 13, п/р 0156 ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Панург”, код 31841979, м. Одеса, вул. Гайдара, 13, р/р 0001 в ЮГРУ КБ „Приватбанк”, МФО 328704, а саме:

- 4 209 (чотири тисячі двісті дев’ять) грн. 93 коп. основного боргу;

- 89 (вісімдесят дев’ять) грн. 95 коп. держмита;

- 104 (сто чотири) грн. 06 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 21.11.2007 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                       Могил С.К.