донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.11.2007 р.                                                                           справа №19/218

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Діброви  Г.І.

суддів
Стойка  О.В. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Шейко В.В. (довіреність б/н від 06.06.07р.),

від відповідача:
Мітченко Ю.Д. (довіреність № 21с від 15.05.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління капітального будівництва Донецької міської ради м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
19.10.2007 року

по справі
№ 19/218 (Дучал Н.М.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства «Донбасводбуд», м.Донецьк

до
Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк

про
стягнення заборгованості у сумі 444003 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2007 році позивач, Відкрите акціонерне товариство «Донбасводбуд», м.Донецьк, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, про стягнення  заборгованості у сумі 444 003 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.10.2007р. позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Донбасводбуд», м.Донецьк задоволені в повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем не були виконані його зобов’язання як замовника по Контракту № 14 від 24.06.97р.: не оплачені роботи позивача по будівництву водоводу від наявного водоводу по вул. Вугільній до вул. Токарева в сумі 444 003,00 грн., що не заперечується відповідачем. Щодо позовної давності, то на момент набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р., строк позовної давності  по стягненню з Управління капітального будівництва сум в оплату підрядних робіт, виконаних  ВАТ “Донбасводбуд” за контрактом № 14 від 24.06.97р. не сплив і тому суд першої інстанції застосовував до даних правовідносин правила Цивільного кодексу України 2003р. про позовну давність.

Відповідач, Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його безпідставним, протиправним, та прийнятим із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2007р. скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з відсутністю підстав для задоволення такого предмету позову.

В судовому засіданні представник позивача усно висловив свої заперечення на апеляційну скаргу, якими він з вимогами апеляційної скарги не погодився, вважаючи її необґрунтованою та просив залишити рішення господарського суду Донецької області від 09.10.07р. без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Заявник апеляційної скарги підтримав свої вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Судова  колегія  Донецького   апеляційного   господарського  суду   вважає   за  необхідне  розглянути  апеляційну  скаргу,  оскільки  для з’ясування  фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи  № 19/218, та наданих представниками сторін пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.06.1997р. між позивачем, Відкритим акціонерним товариством «Донбасводбуд», м.Донецьк, та відповідачем, Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, був укладений Контракт № 14 (далі –Контракт), відповідно до вимог  якого  позивач  прийняв  на  себе  зобов'язання на будівництво водоводу d-1400 мм  від вул. Вугільної до вул. Токарева.

Відповідно до пункту 2 Контракту загальна вартість робіт та послуг визначається відповідно динамічної договірної ціни, яка є невід’ємною частиною договору. Джерелами фінансування є кошти міського бюджету ( п.4 Контракту). Пунктом 5 Контракту сторонами передбачений порядок платежів та розрахунків згідно форм 2, 3.

Згідно пункту 6 Контракту Замовник (відповідач) зобов’язався перерахувати аванс для придбання матеріалів, ПММ та прийняти на себе відповідальність за своєчасну оплату виконаних робіт згідно ф-3. В свою чергу Підрядник (позивач) зобов’язався виконати будівельно-монтажні роботи згідно затвердженої проектно-кошторисної документації.

Відповідно до умов Додаткової угоди, укладеної 05.01.1998р. до Контракту № 14 від 24.06.1997р., згідно якої сторони домовилися іменувати Замовника  “Замовником-Генпідрядником”, а Підрядника –«Субпідрядником»та внесли доповнення: “Субпідрядник щомісяця відшкодовує Замовнику-Генпідряднику відрахування витрат за надані послуги у розмірі 1,1% від базисної вартості виконаних з 01.01.98 р. будівельно-монтажних робіт. Резерв коштів на тимчасові та непередбачені роботи та витрати залишаються у розпорядженні Замовника-Генпідрядника у повному обсязі”.

Додатковою угодою від 20.01.1998р. до зазначеного Контракту визначено: початок будівництва –червень 1997р., закінчення робіт –березень 1998р. Також Замовник, Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, прийняв на себе зобов'язання усунути за свій рахунок, зі своїх матеріалів та своїми ресурсами сховані дефекти, що будуть виявлені на протязі двох місяців від дати приймання об'єкта в експлуатацію.

Додатковою угодою від 04.01.1999р. до Контракту № 14 Пунктом 2.1 сторони визначили обов’язки замовника за Договором: передати підряднику проектно-кошторисну документацію, обладнання, частково матеріали; здійснювати фінансування по пред’явленню підрядником актів виконаних робіт по ф.2 та довідці ф.3, що підтверджені замовником; здійснювати оплату виконаних робіт; здійснювати взаємозаліки замовника з підрядником щомісяця по фактичним витратам та розрахункам відповідно з договірною ціною; контролювати виконання будівельно-монтажних робіт. Пунктом 2.2 цієї Додаткової угоди сторони визначили обов’язки підрядника, який зобов’язався у строк та якісно виконувати роботи; придбати необхідні матеріали за попередньо узгодженими цінами; здачу та приймання виконаних робіт здійснювати відповідно до ДБН.А.III.-I.-3-94.

Оплата виконаних обсягів робіт здійснюється згідно платіжних доручень, пред’явленої ф.2 та довідки ф.3 по мірі надходження бюджетних коштів ( п. 4.2 Додаткової угоди). Договірна ціна є динамічною та може корегуватися при зміні ціноутворюючих факторів, а також при отриманні нормативних документів, регламентуючих порядок визначення вартості будівництва ( п. 4.3).

У випадку порушення вказаного зобов’язання застосовуються штрафні санкції у розмірі облікової ставки НБУ. Джерело фінансування –кошти місцевого бюджету ( п. 4.4).

Договір вступає в силу з моменту підписання. Початок будівництва –липень 1997р., закінчення –грудень 1999р. (п. 5 Додаткової угоди від 04.01.99р.)

Відповідно до умов п.9.1 цієї Додаткової угоди замовник має право призупинити дію цього договору у випадку: відсутності коштів фінансування; при порушенні Підрядником СніПа, відхилень виконаних робіт від проектних рішень.

На виконання своїх договірних зобов'язань позивачем були виконані будівельно-монтажні роботи у листопаді 1999р. на суму 131 354 грн., травні 2000р. на суму 312 649 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельно-монтажних робіт за листопад 1999р. та травень 2000р., які підписані обома сторонами, що підтверджується Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 10.03.1999р., затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради № 92/6 від 17.03.99 р. “Про затвердження акта державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом водоводу від існуючого водоводу по вул. Вугільній до вул. Токарева”.

Відповідач свої грошові зобов'язання на загальну суму в розмірі 444 003 грн. перед позивачем не виконав. Актом звірки взаєморозрахунків від 31.01.02р., підписаним обома сторонами, підтверджена заборгованість Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, що виникла перед Відкритим акціонерним товариством «Донбасводбуд». Листом №12/01 від 31.01.02р. позивачем на адресу відповідача було направлена вимога щодо  погашення суми заборгованості.

Заборгованість відповідача в розмірі 444 003 грн. залишилась не погашеною до теперішнього часу. За цих підстав, Відкрите акціонерне товариство «Донбасводбуд», м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області за захистом своїх порушених прав.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правові норми, які підлягають застосуванню, та матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Відповідно до вимог абзацу 2 п. 4, п. 9 Перехідних положень Цивільного кодексу України, норми цього кодексу застосовуються до прав та обов’язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності. До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього кодексу.

В даному випадку , оскільки факт виконання робіт відбувся до 01.01.07р. до правовідносин сторін повинні бути застосовані як норми ЦК УРСР так і норми ЦК України.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана  вчинити  на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

Донецький апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Донбасводбуд», м.Донецьк, з огляду на наступне:

Позивачем у виконання умов Контракту №14 від 24.06.1997р. та Додаткових угод до нього було виконано на замовлення відповідача будівництво водоводу d-1400 мм  від вул. Вугільної до вул. Токарева в строк до грудня 1999р., що підтверджується Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 10.03.1999р., затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради № 92/6 від 17.03.99р. “Про затвердження акта державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом водоводу від існуючого водоводу по вул. Вугільній до вул. Токарева”.

Статтею 345 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що замовник зобов'язаний оплатити виконану підрядником роботу після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлене законом або договором.

Якщо  строк  виконання зобов'язання не встановлений або визначений  моментом  витребування,  кредитор   вправі    вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги  кредитором,  якщо  обов'язок  негайного виконання  не  випливає  із  закону,  договору  або   із    змісту зобов'язання (ст. 165 Цивільного кодексу УРСР).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 31.01.02р. було направлено відповідачу лист з вимогою погасити заборгованість  в сумі 939 185 грн. 84 коп., в тому числі 444 003 грн. по об’єкту “водовід від наявного водоводу по вул.Вугільній до вул. Токарева”, який був залишений без відповіді і задоволення.

Обов’язок відповідача здійснити оплату робіт, виконаних позивачем за контрактом № 14 від 24.06.97р. виник у  Управління капітального будівництва з моменту отримання вимоги позивача від 31.01.2002р. з урахуванням семиденного терміну та поштового перебігу, тобто 10.02.02р.

Проте, незважаючи на неодноразові вимоги позивача погасити заборгованість в розмірі  444 003 грн., відповідачем взагалі не надано суду доказів прийняття заходів для виконання зобов'язань за Контрактом № 14 стосовно забезпечення відкриття та безперервного фінансування робіт та здійснення оплати виконаних робіт. Відповідач наполягає, що він не є самостійним розпорядником коштів місцевого бюджету на рівні визначення напрямків та умов використання таких бюджетних коштів, та не має повноважень самостійно визначати цілі та напрямки використання коштів місцевого бюджету. Але, як зазначено в п.4 Контракту від 24.06.97р. та в п.4.2 Додаткової угоди від 04.01.99р., який був підписаний обома сторонами без заперечень та зауважень, джерелом фінансування робіт мають виступити кошти місцевого бюджету. Доказів відсутності бюджетного фінансування зазначеного об'єкту відповідачем також не представлено.

Також відповідач порушив пункт 9.1 Додаткової угоди від 04.01.99р., відповідно до вимог якої Замовник (відповідач) мав право призупинити дію цього договору у випадку відсутності коштів фінансування.

Що стосується строку позовної давності, то апеляційна інстанція погоджується з висновком господарського суду Донецької області, оскільки статтею 76 Цивільного кодексу УРСР передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Пунктом 6 “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України 2003р., встановлено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. п. 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України 2003р. перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як правомірно досліджено судом першої інстанції, на момент набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р. строк позовної давності по стягненню з відповідача заборгованості перед позивачем за Контрактом № 14 від 24.06.97р. не сплив.

В матеріалах справи є наявним Акт звірки взаємних розрахунків від 23.06.04р., складений та підписаний ВАТ “Донбасводбуд” та Управлінням капітального будівництва Донецької міськради, з якого вбачається загальна заборгованість відповідача перед позивачем, в тому числі по об’єкту “водовід від наявного водоводу по вул. Вугільній до вул. Токарева” у сумі 444 003 грн. Цей підписаний Акт звірки свідчить про наявність та фактичне визнання відповідачем свого боргу.

З огляду на зазначене, перебіг строку позовної давності перервався 23.06.04р. та з 24.06.04р. почав текти заново, та мав сплинути 25.06.07р. Як вбачається з наданої Відкритим акціонерним товариством «Донбасводбуд», м.Донецьк позовної заяви, вона була подана до господарського суду Донецької області 22.06.07р., тобто в передбачений чинним законодавством України термін.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо неправильного розрахунку судом першої інстанції суми ПДВ судовою колегією розглянуті та не прийняті до уваги, оскільки вони не стосуються предмету розгляду даної справи та не мають відношення до даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2007 року у справі № 19/218 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління капітального будівництва виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2007 року у справі № 19/218 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2007 року у справі № 19/218   –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І.  Діброва

Судді:          О.В.  Стойка

Т.А.  Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС