ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.07                                                                                        Справа №  22/428/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:
Концерн “Міські теплові мережі”,
69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137,

Відповідач:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Грант-ЛТД”,
69059, м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 32,

Про:
стягнення  2587,09 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:           Алілуєв Д.Ю., довіреність № 6728/27 від 14.12.2006 р.;

від відповідача:       Атаян А.О., керівник, довідка № 836 від 02.03.2006 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Грант-ЛТД” на користь концерну “Міські теплові мережі” 2587,09 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію.

Ухвалою суду від 07.11.2007 р. порушено провадження у справі № 22/428/07, судове засідання призначено на 13.12.2007 р..

У судовому засіданні 13.12.2007 р. розгляд справи закінчено, відповідно до ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників сторін.

За клопотанням сторін судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 526, 530 ЦК України,  ст. 193, 276 ГК України, умовами договору про постачання теплової енергії № 1354-К від 01.10.2002 р. та підтримує їх з підстав, що викладені в позовній заяві. Позивач пояснив суду, що 01.10.2002 р. між сторонами було укладено договір № 1354-К про постачання теплової енергії. Посилаючись на п.п. 3.2.2, 6.2, 6.5 Договору, позивач обґрунтовує незаконність дій щодо невиконання відповідачем взятих на себе згідно з договором зобов’язань по оплаті спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, передбачені Договором. Позивач вказує, що відповідачу було поставлено теплової енергії за загальний період з 01.10.2005 р. по 30.11.2006 р. на суму 2587,09 грн.. Таким чином, його заборгованість за поставлену теплову енергію, спожиту за вказаний період складає 2587,09 грн. і на час подання позовної заяви залишається непогашеною.

Відповідач у судовому засіданні надав письмові пояснення, відповідно до яких повідомляє, що він оплатив 1588,66 грн. основного боргу за Договором. Відповідач вказує, що суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 998,43 грн. позивач прийняв у рахунок зарахування за відвантаження матеріалів відповідачем від 14.10.2004 р..

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2002 р. між Концерном “Міські теплові мережі” в особі Повіреного –ТОВ “Запорізька міська енергетична компанія” та товариством з обмеженою відповідальністю “Грант-ЛТД” (відповідач у справі) був укладений договір № 1354-К про постачання теплової енергії (далі - Договір). До даного Договору було укладено додаткову угоду № 1 від 08.10.2004 р., відповідно до якої ТОВ “Запорізька міська енергетична компанія” не є повіреним-уповноваженим представником Концерну “МТМ” за Договором № 1354-К від 01.10.2002 р. на постачання теплової енергії. У зв’язку з цим було внесено зміни в преамбулу вказаного Договору: замінено сторону Договору ТОВ “Запорізька міська енергетична компанія” на Концерн “Міські теплові мережі” (позивач у справі) . Також до Договору було укладено додаткову угоду № 2 від 01.09.2005 р., відповідно до якої було внесено зміни до порядку розрахунків за Договором.

Згідно з п. 1.1 Договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу теплову енергію та гарячу воду в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов’язується прийняти та передати по своїм мережам теплову енергію та гарячу воду населенню.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору відповідач взяв на себе зобов’язання виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно з п. 6.1 Договору (у редакції додаткової угоди № 2 до Договору) розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача або у відповідності до ст. 601 ЦК України шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, який оформлюється актом, що підписується представниками обох сторін. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору).

Споживач відповідно до п. 6.4 Договору зобов’язаний до 13-го числа місяця, наступного за розрахунковим, оформити та повернути позивачу акт виконаних робіт, яким підтверджується обсяг фактично спожитої теплової енергії, направлений йому позивачем разом з рахунком за фактично спожиту населенням теплову енергію та податковою накладною.

Підставою для розрахунків відповідача з позивачем є акт надання послуг, підписаний обома сторонами (п. 6.5 Договору).

На виконання вимог Договору позивачем за період з 01.10.2005 р. по 30.11.2006 р. було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 2587,09 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач взяті на себе договірні зобов’язання по оплаті отриманої від позивача теплової енергії виконав не в повному обсязі, перерахувавши 28.11.2007 р., тобто після подачі позову позивачем та порушення провадження у справі, 1588,66 грн. заборгованості за Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 1225 від 28.11.2007 р. (копія в матеріалах справи). В іншій частині взяті на себе за Договором зобов’язання не виконав, доказів виконання договірних зобов’язань суду не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію за загальний період з 01.10.2005 р. по 30.11.2006 р. складає 988,43грн.

Згідно з ст. 173 ГК України, господарським  визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник), зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на  користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або  утриматися  від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

Факт заборгованості відповідача в сумі 988,43 грн. підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Посилання відповідача на той факт, що суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 998,43 грн. позивач прийняв у рахунок зарахування за відвантаження матеріалів відповідачем від 14.10.2004 р., не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду доказів у підтвердження вказаного факту.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині стягнення з відповідача на користь позивача 988,43 грн. основного боргу за Договором, у частині стягнення 1588,66 грн. провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки предмет спору на день розгляду справи відсутній.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.  526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України; ст. ст.  43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Грант-ЛТД” (69059, м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 32; р/р 1 в АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313407, ) на користь Концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849, ) 988 (дев’ятсот вісімдесят вісім) грн. 43 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу. Видати наказ.

3.          В частині стягнення 1588,66 грн. заборгованості провадження по справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 03.01.2008 р..

Суддя                                                                              Ю.О. Скиданова