ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2007 р.
Справа № 6/137-38.

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньагрокем", Луцький район

До Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", Володимир-Волинський район

Про стягнення 16112,10 грн.

Перший заступник голови господарського

суду, суддя В.А.Пахолюк

Представники:

від позивача : Горковчук В.Я.- директор

від відповідача:  не прибув

Суть спору:

Позивач просить  стягнути з   Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" заборгованість за переданий товар   в сумі 15 840 грн. та 3 % річних в сумі 272,10 грн., а всього 16112,10 грн.

В підтвердження позовних вимог посилається на накладну № РН-408   від 01.05.2006р. та довіреність  ЯЛС № 428328 від 25.04.2006р. на підставі яких  відповідачу було поставлено мінеральні добрива на загальну суму 15 840 грн.

Претензії позивача № 029  від 07.09.2006 р. та  № 38 від 11.10.2006р. про оплату поставленого мінерального добрива залишена відповідачем без відповіді та  задоволення.

Відповідач  - письмових  пояснень по суті заявленого позову не подав, в судове засідання не прибув.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,  якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подано, то  справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено.

Згідно накладної № РН-408 від 01.05.2006 р. за довіреністю ЯЛС № 428328 від 25.04.2006р.  Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньагрокем"  відпустило, а Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" отримало  мінеральне добриво в кількості 13200 кг на суму 15840 грн.

За отримане зерноСГ ТзОВ "Колос"  розрахунок не провело.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов’язки на підставі договору купівлі-продажу укладеного  шляхом підпису накладної на відпуск товару, як це передбачено п.2 ст.639 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона

( продавець) передає або зобов’язується передати майно ( товар) у власність другій стороні

( покупцеві) , а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України  визначено, якщо строк  виконання боржником зобов’язання  не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати  такий обов'язок у семиденний  строк від дня пред'явлення вимоги.

Як вбачається із поданих суду документів,а саме претензії № 029, боржник зобов’язаний був розрахуватись за отриманий товар до 15.09.2006 року.

Між тим, розрахунок  на день розгляду справи відповідачем не проведено.

Разом з тим, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин ,  нараховані позивачем 3 % річних підлягають до задоволення частково за період з 15.09.2006р. до 26.11.2006р. за 71 день  92 грн.43коп.

Враховуючи вище викладене, позов підлягає до задоволення  частково в сумі –

15 932,43 грн. , в позові на суму179,67 грн. слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються зі сплати державного мита в сумі 102 грн. та витрат по сплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. , відповідно до ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 11, 639, 655 Цивільного  кодексу України, ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

вирішив:

1.Позов задовольнити частково в сумі 15932,43  грн.

2.Стягнути  з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" ( 44754, Володимир-Волинський район, с.Бубнів, р/р 9001 в АТ "Індекс-Банк", МФО 303633, )  на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньагрокем" ( 45603, Волинська область, Луцький район,с.Струмівка, вул.Старицького,84, р/р 260030135 у Волинській філії ВАТ "Кредитпромбанк", МФО 303741, код ЄРПОУ 33755248) 15932,43 грн., в т.ч.  15840 грн. боргу,92,43 грн. - 3 % річних  та 102 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

3.В позові на суму 179,67 грн. відмовити.

Перший заступник

голови суду, суддя                                                              Пахолюк В. А.