ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"14" листопада 2007 р.
Справа №  15/285

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Бобринецької районної державної адміністрації м. Бобринець

до відповідача: Відділу освіти Бобринецької районної державної адміністрації м. Бобринець

до відповідача: Приватного підприємства „Бізнескрос” м. Кіровоград

за участю прокурора Бобринецького району м. Бобринець

про визнання договору недійсним

Представники сторін:

прокурор – Гребенюк Т.Г. посвідчення № 457

від позивача – Галушка Н.В. довіреність № 01-21/261 від 21.06.07р.

від 1-го відповідача – Павленко О.Л. начальник відділу освіти

Криворучко О.Л. довіреність № 921 від 12.07.06р.

від 2-го відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним договору підряду від 20.05.04р. укладеного між відповідачами. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представники 1-го відповідача позовні вимоги заперечили, надали відзив в якому посилаються на повне виконання обумовлених договором робіт та відсутність зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною правочину. Представник 2-го відповідача до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. Ухвали суду надсилались за адресою вказаною в позовній заяві та довідці головного управління статистики в Кіровоградській області від 10.09.07р., іншої адреси в матеріалах справи немає. Відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив. Присутній в судовому засіданні прокурор в усній формі підтримав позовні вимоги.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, 1-го відповідача і прокурора господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між відповідачами укладений договір підряду від 20 травня 2004 року. За умовами договору замовник (відділ освіти) доручає, а підрядник (ПП „Бізнескрос”) зобов’язується виконати ремонт котельні загальноосвітньої школи в с. Чарівне Бобринецького району, з замовник зобов’язується прийняти цю роботу та оплатити її. Замовник протягом п’яти днів з моменту підписання договору надає підряднику необхідну проектну документацію. Вартість та витрати по виконанню робіт визначаються кошторисом і становить 11210 грн. Терміни оплати: аванс 50 % від суми, протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання робіт остаточний розрахунок. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 10 днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2004 року. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками.

Позивачем в якості підстав для визнання недійсним договору підряду від 20.05.04р. зазначені ст. ст. 215, 231, 232, 234 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 215, 231, 232, 234 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п”ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач і прокурор не подали суду належних доказів того, що підписаний представниками сторін, посвідчений печатками договір підряду від 20.05.04р., в якому викладені всі суттєві умови, які вимагаються Законом для подібних договорів, має недоліки перелічені в ст. 203 ЦК України, або один з цих недоліків.

Позивач і прокурор не подали до суду жодного доказу того, що оспорюваний договір вчинений під впливом насильства до представника однієї із сторін. Яка саме особа вчинила насильство, який саме фізичний чи психічний тиск застосований та до кого конкретно, представника відділу освіти чи ПП „Бізнескрос”, позивачем і прокурором не зазначено. В позовній заяві та в письмових поясненнях від 17.10.07р. є лише занадто загальні посилання на вчинення договору під впливом насильства, які нічим не підтверджені і є тільки власними міркуваннями позивача.

Позивач і прокурор не надали жодного доказу наявності зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною при вчинені договору від 20.05.04р.

Як передбачено ч. 3 ст. 35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.12.06р. Неженський Олег Віталійович визнаний винним по ч. 1 ст. 366 КК України. По ст. 358 ч. 3, ст. 191 ч. 3 КК України Неженський О.В. виправданий за відсутністю в його діях складу цих злочинів. Вказаний вирок набрав законної сили.

Неженський О.В. працював директором Чарівнянської загальноосвітньої школи с. Чарівне Бобринецького району.

Як доведено матеріалами справи, договір підряду від 20.05.04р. Неженський О.В. не підписував. Договір підписаний начальником відділу освіти Павленко О.В. та директором ПП „Бізнескрос” Краснюк Ю.Д. Будь-які докази, що свідчать про наявність зловмисної домовленості при підписанні договору підряду від 20.05.04р. між Павленко О.В. та Краснюк Ю.Д. як позивачем, так і прокурором не подані. А вирок Бобринецького районного суду стосується тільки Неженського О.В.

Сам по собі факт невиконання сторонами умов правочину не робіть його фіктивним. В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” зазначено, що невиконання або неналежне виконання угоди не може бути підставою для визнання її недійсною і в цьому разі сторона вправі вимагати розірвання договору або застосування інших встановлених наслідків.

Для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для вигляду має бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша – намагалася досягти правового результату, такий право чин не можна визнати фіктивним. Отже, позивач не довів суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Рішенням суду від 12.06.07р. по справі № 2/119 за позовом прокурора Бобринецького району в інтересах відділу освіти Бобринецької районної державної адміністрації м. Бобринець до приватного підприємства „Бізнескрос” про стягнення 11244 грн. позовні вимоги задоволені повністю. Однак цим рішенням не встановлений факт невиконання обома сторонами своїх зобов’язань по договору від 20.05.04р., а тільки ПП „Бізнескрос”.

Крім того, у вироку Бобринецького районного суду від 07.12.06р. зазначено: „Прокурор в судовому засіданні від цивільного позову в інтересах відділу освіти Бобринецької РДА відмовився, на підставі того, що всі роботи по ремонту опалення у Чарівнянській школі Бобринецького району виконані у повному об’ємі, опалення працює, а необхідні матеріали для ремонту опалення були придбані за рахунок самого Неженського О.В., а тому збитки на даний час відсутні”. Тобто, фактично роботи по встановленню опалення виконані.

Посилання позивача на ст. 207 ГК України також не є підставою для задоволення позову, так як ні прокурором, ні позивачем не надано жодного доказу, що підтвердив наявність підстав з якими зазначена стаття пов’язує можливість визнання господарського зобов’язання недійсним повністю або в частині.

Господарський суд також звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами: державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

В Законі України „Про місцеві державні адміністрації” відсутня пряма вказівка на право районної державної адміністрації на звернення з подібними позовами до господарського суду.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 207 ГК України, ст. ст. 203, 215, 231, 232, 234 ЦК України, ст. ст. 2, 29, 32 – 35, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                                   К.М.Мохонько