ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.

№ 6-14/132-06-3892

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. -(доповідача у
справі),

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду від  06.09.2007
року

у справі

№6-14/132-06-3892 господарського
суду Одеської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

1)          Дочірнього підприємства “Одеський
облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” 2)          Служби автомобільних доріг  в Одеській області 3)          ДП “Український державний інститут
з проектування об'єктів дорожнього господарства “Укрдіпродор” в особі
Одеської філії “Одесадіпродор”

третя особа

ЗАТ “Шляхово-будівельне
управління №54”

про

стягнення збитків,

за участю представників сторін
від:

позивача:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 -за довіреністю
від 28.09.2006р.

відповідачів:

1)          не з'явились 2)          не з'явились 3)          Демідов А.Г. -за довіреністю від
19.02.2007р.

третьої особи:

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20.07.2007р. (суддя Демешин О.А.), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2007р. (судді
Туренко В.Б. -головуючий, Поліщук Л.В., Разюк Г.П.), в задоволенні позову про
стягнення збитків в сумі 70384грн. відмовлено.

Позивач в касаційній скарзі просить
скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів і
прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач-3 просить постанову залишити без змін, а скаргу -без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування
судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, звертаючись до господарського суду з позовом про відшкодування
збитків, мотивував свою вимогу тим, що 19.08.2005р. після значних опадів, в
результаті порушення будівельних норм,
прорвало дамбу, побудовану на ділянці автодороги “Березівка-Гребніки”,
що проходить через с.Червонознам'янка, внаслідок чого  дамба була зруйнована та підтоплена частина
села, що призвело до пошкодження майна, що належить позивачу на праві власності.
Позов заявлено на підставі приписів ст.ст.1166, 1192, 1209 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Настання відповідальності за
завдання шкоди можливе лише за одночасної наявності таких складових елементів:
протиправної поведінки, вини, факту настання шкоди та причинно-наслідкового
зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому, протиправною поведінкою
(дією або бездіяльністю) у цивільних правовідносинах є, зокрема, порушення
особою вимог правової норми, тобто здійснення заборонених дій, оскільки за
принципом генерального делікту, кожному заборонено заподіювати шкоду майну або
особі та будь-яке заподіяння шкоди іншому вважається протиправним. Протиправна
бездіяльність не зводиться до простої пасивності суб'єктів, а полягає в
протиправному утриманні від певних дій.

Згідно статті 1209 Цивільного
кодексу України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг)
зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок
конструктивних, технологічних, рецептурних недоліків товарів, робіт (послуг), а
також недостовірної або недостатньої інформації про них.

Посилання позивача на те, що проект
ділянки дороги Червонознам'янка -траса “Одеса-Київ” відповідачем-3 було
розроблено з порушенням будівельних норм, суд першої інстанції відхилив,
оскільки позивач не зазначив, які саме норми СНіП чи інші будівельні норми і
правила було порушено відповідачем-3 при проектуванні даної ділянки дороги.

При цьому суди з посиланням на
дослідження робочого проекту реконструкції дороги державного значення
Київ-Одеса, на   ділянці км 399 + 000 -км
401 + 000, що знаходиться в Іванівському р-ні Одеської області, на акти приймання
виконаних підрядних робіт, акт державної приймальної комісії про  прийняття в експлуатацію закінченої
реконструкції автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса на зазначеній
ділянці, встановили недоведеність позивачем факту допущення недоліків в
проектно-кошторисній документації щодо неправильного підбору труби з
відповідною пропускною здатністю та недоліків при її спорудженні; будівництво
зазначеної ділянки дороги здійснювалось відповідно до проектно-кошторисної
документації.

Згідно довідок
Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 08.11.2005р.
№123/17А, від 21.02.2007р. №М-20, 19.08.2005р. кількість опадів в селі
Джугастрове (найближчого до с. Червонознам'янка) становила 46,6мм, або 291% декадної
норми.

Також суди дослідили експертний
висновок та рішення №18/2 від 8.09.2005р. Комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Одеської обласної
держадміністрації, в яких зазначено, що внаслідок сильного та тривалого дощу
19.08.2005р. у с.Червонознам'янка Іванівського р-ну підтоплено 186 будинків,
зруйновано та пошкоджено опори лінії електромереж, під'їзні шляхи та вулиці,
водопропускні споруди, виведена з ладу система водопостачання. Зруйновано 2 та
пошкоджено 4 будинки мешканців села, завдано значної шкоди особистому майну
громадян. В зону підтоплення потрапило 1500 мешканців села. Головною причиною
виникнення підтоплення частини села стало перекриття дамбою з водопропускною
трубою діаметром 3 м існуючого русла річки для облаштування нового в'їзду в
село з автобану „Київ-Одеса”. Під час сильної зливи біля дамби стався підйом
води до 5 м, що призвело до її прориву та затоплення частини території села
шаром води до 1 м. Загальний збиток нанесений стихією, склав 2922.12тис.грн., з
яких 311.12тис.грн. складає збиток населення. Відповідно до Порядку
класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх
рівнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. №
368, ця надзвичайна ситуація відноситься до регіонального рівня (код
надзвичайної ситуації 20211).

Отже, суди дійшли висновку, що
19.08.2005р. затоплення села Червонознам'янка сталося саме з причини стихійного
лиха - повені, яка виникла внаслідок сильної зливи, що призвело до зруйнування
полотна дороги (дамби).

Відповідно до статті 1192
Цивільного кодексу України, заподіяна майну шкода відшкодовується у вигляді
збитків, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення.

До заявлених до відшкодування
збитків позивачем включено вартість знищеного та пошкодженого повінню майна, а
саме: камера згоряння печі „Стар-600” вартістю 21700грн., виробник пару
печі „Стар-600” вартістю 5950грн., один лист нержавіючої сталі харчової
вартістю 2100грн., дизельне пальне у кількості 2071л на суму 7834,90грн.,
емальпровід кількісно 110кг на суму 3355грн., борошно вищого ґатунку кількістю
17000кг на суму 17000грн., електродвигуни потужністю 15,5квт, 18квт,
22квт, 13,5квт, 3 квт у кількості 4 шт. загальною вартістю 9000грн., та вартість
ремонту камери згоряння печі „Стар-600” на суму 3445грн.

За змістом статей 33 і 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Суди попередніх інстанцій, дослідивши
надані позивачем на підтвердження суми збитків документи, дійшли висновку, що
позивач не довів фактичний розмір шкоди.

Так, суди встановили, що камера
згоряння печі „Стар-600”, виробник пару печі „Стар-600” та лист нержавіючої
сталі, були придбані відповідно 11.09.2005р. та 16.09.2005р., тобто, це майно
не могло були пошкоджено повінню, яка відбулася 19.08.2005р., тобто ще до
того, як вказане обладнання позивач придбав у власність. Це ж стосується
і збитків у вигляді вартості
ремонту   камери  згоряння,
оскільки   він   не
пов'язаний  з пошкодженням майна
19.08.2005р., так як на цю дату камери згоряння у позивача взагалі не було. Не
надав позивач і доказів придбання аналогічного майна тієї ж вартості до
19.08.2005р.

Також суди відхилили вимоги  щодо
стягнення  збитків у   вигляді дизельного пального, емальпроводу,
електродвигунів, борошна, оскільки, з чеків АЗС   №5
не   вбачається   особа,
яка   придбала   дизельне
пальне,   в   довідці ТОВ „Одесанафтопродукт-Барвінок” не
зазначено період, за який позивач отримав дизельне пальне, є розбіжності і у
кількості отриманого дизпалива. У зведеному акті Комісії з питань ліквідації
наслідків проливних дощів, призначеної розпорядженням Червонознам'янського
сільського голови від 19.08.2005р. №8, в якому перелічено пошкоджене майно,
його кількість та вартість, дизельне пальне відсутнє, як і емальпровід, та
електродвигуни ,   на  які докази
придбання   позивачем   взагалі
не представлені.   Також позивачем
не надано докази оплати борошна; існують розбіжності у кількості підтопленого
борошна, зокрема, в зазначеному зведеному акті Комісії з питань ліквідації
наслідків проливних дощів борошно значиться пошкодженим у кількості 1,170гн. на
суму 2340грн.

За таких обставин колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок господарських судів про недоведеність позивачем
власних вимог і, як наслідок, відмову в задоволенні позову.

За змістом статті 111-7
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція переглядає у
касаційному порядку судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин
справи і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі
всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги
зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що суперечить
вимогам статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України, тому
судовою колегією до уваги не приймаються.

За таких обставин, переглянута у
справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам  чинного
законодавства,  а  доводи касаційної скарги  визнаються
непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7,
111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 06.09.2007р. у справі
№6-14/132-06-3892 залишити без змін, а касаційну скаргу -без
задоволення.

Головуючий суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький