ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.07                                                                                                         Справа № 31/161

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали справи

за позовом:
Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго”, м. Львів

до відповідача:
Житлово-будівельного кооперативу № 251, м. Львів

про:
стягнення 4741,33 грн.

Суддя: Артимович В.М.
секретар: Митник М.Б.
Артимович В.М.

При секретарі:
Митник М.Б.

Представники

від позивача:
Свідрик Г.Р. –представник;

від відповідача:
Януш М.І. –представник

Представникам позивача та відповідача роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, про що сторони подали відповідне клопотання.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго”, м. Львів, надалі –позивач, до Житлово-будівельного кооперативу № 251, м. Львів, надалі –відповідач, про стягнення 4741,33 грн.

Ухвалою суду від 24.09.07 року про порушення провадження у справі розгляд справи призначено на 15.10.07 року.

В судове засідання 15.10.07 року не з’явився представник відповідача, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, витребовуваних судом документів не подав, відзиву на позов не представив.

Позивач в судове засідання 15.10.07 року подав докази надсилання для підписання акту звірки розрахунків на адресу відповідача.

В судове засідання 06.11.07 року сторони з”явилися, надали суду пояснення по суті позовних вимог.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у поясненні на позов.

Для надання можливості сторонам вжити заходів для врегулювання спору у добровільному порядку в судовому засіданні оголошено перерву.

20.11.07 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить суд у зв’язку з частковою сплатою відповідачем боргу стягнути з останнього 2091,23 грн. основного боргу, 212,43 грн. пені, трьох відсотків річних в сумі 66,19 грн. та 253,96 грн. інфляційних нарахувань.

В судове засідання 20.11.07 року сторони з”явилися, надали суду пояснення по суті спору та звернулися із узгодженням клопотанням про продовження терміну розгляду справи. Судом задоволено подане сторонами клопотання про продовження терміну розгляду справи.

В судове засідання 03.12.07 року сторони забезпечили явку своїх представників. 03.12.07 року позивачем в судове засідання подано пояснення на заперечення відповідача, в якому позивач вказує, що постачання електричної енергії та нарахування за спожиту електроенергію відповідачем проводиться у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, та умов договорів, які укладалися між позивачем та відповідачем.

Обсяг фактично спожитої електроенергії житлового будинку у м. Львові по вул. Освицька, 15, за розрахунковий період (з 15 числа попереднього місяця до 14 числа поточного місяця) визначалася за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до умов договорів , з врахуванням втрат електроенергії в лінії електропередач, передбачених договором. Величина коштів, яку повинен оплачувати відповідач, визначається як добуток обсягу фактично спожитої електроенергії за розрахунковий період на тариф, який встановлюється відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕ. Відповідно щомісяця відповідачу вручався рахунок до оплати за спожиту електроенергію. До матеріалів справи долучено документи, які підтверджують перший та останній покази лічильників №№ 606660, 49253960.

Так первинний показник 00634 лічильника № 606660, який обліковує сходову клітку будинку та ліфт зафіксований в завданні № 1-1525.Останній показник 08108 зафіксований в акті № 110320 від 02.10.07р.

Первинний показник 000003 загальнобудинкового приладу обліку № 49253960 зафіксований в завданні № 1-2460, останній показник 058290, зафіксований в Акті візуального обстеження засобів обліку від 22.06.07р. В ньому вказано, що 22 червня 2007 року було проведено розділення загальнобудинкового обліку електроенергії. Однак особові рахунки на мешканців житлового будинку з відповідною фіксацією первинних показів лічильників по квартирах заведені 04.05.07 року. Відповідно відповідачем зроблено перерахунок та знято показник лічильника, що складає 5657 квт.год і становить сумарне споживання електроенергії мешканцями житлового будинку за період із 04.05.2007 року по 21.06.2007 року.

Відповідач у поясненні визнає суму заборгованості станом на 01.06.06 року в сумі 263,82 грн. За період з 01.06.06 року до 01.12 2007 року відповідачу нараховано за спожиту електроенергію 13 759,71 грн. За цей період відповідачем проведено часткову оплату на загальну суму 11 932,30 грн. Відповідно заборгованість станом на 01.12.2007 року із урахуванням оплати 100 грн, проведеної 1.11.2007 року становить 2091,23 грн.

Відповідач в судове засідання подав клопотання про визнання заявлених позовних вимог позивача в сумі 2091,23 грн. та просив суд розтермінувати наявний борг терміном на 12 місяців у зв”язку із важким матеріальним становищем.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне:

21 жовтня 1999 року позивачем укладено договір № 12/52 на користування електричною енергією із відповідачем. Згідно умов укладеного договору позивач зобов”язувався постачати електричну енергію відповідачу, а останній в свою чергу повинен своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію в грошовій формі та у встановлені договором терміни. Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач зобов”язується сплачувати за використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими тарифами в грошовій формі.

20 листопада 2006 року переукладено договір № 62150 про постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем, який в свою чергу сторонами був переукладений 05.07.07 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України із врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Порушуючи умови договору, відповідач не оплатив за спожиту електроенергію, тому станом на 1 вересня 2007 року його борг перед позивачем становив 4208,75 грн. Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не заперечується наявність заборгованості відповідача перед позивачем станом на час слухання справи в суді в сумі 2091,23 грн.

Правові основи господарської діяльності суб’єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

У зв’язку з вищенаведеним та згідно п. 4.2.1 договору № 62150 від 20.11.2006 року позивачем відповідачеві правомірно нараховано пеню в сумі 212,43 грн.

У відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом.

Зважаючи на викладене позовні вимоги про стягнення із відповідача інфляційних нарахувань в розмірі 253,96 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 66,19 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник з вини відповідача, тому на підставі ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

У відповідності до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості клопотання відповідача про розстрочення суми боргу строком на 12 місяців, яке слід задовольнити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 4-7, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго”, м. Львів, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 251 (79049, вул. Освицька, 15, м. Львів; п/р 849 в ЛОФ АКБ УСБ м. Львів, МФО 325019, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго” (79026, вул. Козельницька, 26, м. Львів; поточний рахунок із спеціальним режимом використання 0 у ВАТ „Державний ощадний  банк України”, МФО 325796, ) 2091,23 грн. заборгованості, 212,43 грн. пені, 253,96 грн. інфляційних нарахувань, 66,19 грн. трьох відсотків річних, 102 грн. сплаченого державно мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнення заборгованості в сумі 2091,23 грн. розстрочити строком на 12 місяців рівними частинами.

3. Наказ видати відповідно до ст.ст. 116, 117 ГПК України.

Суддя