ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.
№ 33/106

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Данилова Т.Б.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Приватного підприємства "Бель стиль"

на
постанову від 19.09.2007 Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 33/106 господарського суду м.Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Грунтекс"

до
Приватного підприємства "Бель-стиль"

про
Стягнення 8 309 грн.26 коп.

За участю представників сторін:

від позивача –Каланча Ю.А., представник за довіреністю;

від відповідача –не з’явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грунтекс" звернулось до  господарського суду м. Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Бель-стиль" про стягнення 8 309 грн. 26 коп.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.06.2007 р., залишеним без змін постановою Київського  апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р., позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Бель-стиль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грунтекс" основного боргу 8111 грн. 80 коп., індекс інфляції в сумі 105 грн. 46 коп., 3% річних в розмірі 92 грн., держмито в сумі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Приватне підприємство "Бель-стиль" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2007р. та на постанову   Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р.,  вважаючи, що рішення та постанова прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

У зв’язку з цим скаржник просить постанову та рішення господарського суду скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Грунтекс" та ПП "Бель-стиль", відповідно до п.1 ст.181 ГК України, було укладено договір купівлі-продажу шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, про що було складена видаткова накладна №ЗНс-004655 від І5.12.2006 р., податкова накладна №Н-004655 від 25.12.2006 р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вищевказаного договору ТОВ "Грунтекс" поставило  ПП "Бель-стиль" товар,  а саме тканину болонья М700/ПВХ № 6553 (зелений) в кількості 1447,50 м.п. на загальну суму 8111,80 грн.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався, у зв’язку з чим ТОВ "Грунтекс" звернулося до суду з позовом про стягнення суми основного боргу та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнає факт поставки зазначеної тканини, однак наполягає на відсутність договірних відносин між сторонами та  вважає, що поставка товару здійснювалася за домовленості сторін безкоштовно, в якості відшкодування за попередню партію поставленого недоброякісного товару.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони узгодили і виклали умови вчиненого правочину щодо поставки товару безпосередньо в первинних документах, якими вони, зокрема обмінялися (накладні, рахунок-фактура). Вказані документи містять інформацію щодо найменування, кількості поставленого товару, вартість за якою товар придбається, умови поставки та форму проведення розрахунку. Ці документи містять відповідні реквізити сторін, підписи уповноважених осіб. В матеріалах справи наявне також листування сторін, що підтверджує умови укладеного між сторонами правочину на поставку товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, в тому, що заявлені позовні вимоги  про стягнення заборгованості  в сумі 8 309 грн.26 коп. є обґрунтованими.

У зв’язку з цим, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду та рішення господарського суду м. Києва  відповідають вимогам матеріального і процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторони оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Приватного підприємства "Бель стиль" залишити без задоволення.

Постанову від 19.09.2007 р. Київського  апеляційного господарського суду у справі № 33/106 господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                    Є. Першиков

Судді                                                                                               Т. Данилова

І.  Ходаківська