ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.
№ 6/264

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М.Остапенка,
Є. Борденюк,
В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Дочірньої компанії (ДК) "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії (НАК) "Нафтогаз України"

на постанову
від 26.09.2007 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 6/264

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Сахалінське"

до
ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"  та НАК "Нафтогаз України"

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Дочірнє підприємство "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України" та Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд"

про
визнання права та зобов'язання вчинити дії

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Медведєва Г.П. (дов. від 18.12.2007 року)

відповідача -1
відповідача -2
Шикеринець Р.І. (дов. від 24.01.2007 року)
Мельник В.В. (дов. від 06.03.2007 року)

третя особа -1
Пухальська І.С. (дов. від 06.06.2007 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

26.12.2003  між ДП "Полтавнафтогазгеологія", ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" та науково-виробничим підприємством передових технологій "Зонд" було укладено договір про спільну діяльність № 121, предметом якого є спільна господарська діяльність учасників з приводу організації та здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Сахалінського родовища, шляхом використання свердловини №7 та подальшої промислової розробки Сахалінського родовища з використанням свердловини № 7, з метою одержання прибутку.

12.02.2004  на підставі додаткової угоди до Договору № 121 у зв'язку з виходом зі спільної діяльності ТОВ "Інвестор-Нафтогаз" та включення до числа учасників спільної діяльності ТОВ "Сахалінське" останній прийняв всі права та обов'язки ТОВ "Інвестор-Нафтогаз".

У подальшому шляхом підписання додаткової угоди № 3 до Договору №121 предметом Договору № 121 визначено спільну господарську діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення. У тому числі дослідно-промислової розробки Сахалінського родовища, шляхом використання свердловин № 7 та № 15, та подальшої промислової розробки Сахалінського родовища з використанням свердловин № 7 та № 15, з метою одержання прибутку.

Оператором спільної діяльності, відповідно до п. 5.1 Договору № 121 в редакції додаткової угоди № 4, є позивач.

Також 26.12.2003 між ДП "Полтавнафтогазгеологія" та ТОВ "Сахалінське" було укладено договір про спільну діяльність № 122. Його предметом є спільна господарська діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Сахалінського родовища, шляхом буріння свердловин №№ 22, 114, 115, 116, добурювання свердловин № 20 до проектної глибини, та подальшої промислової розробки Сахалінського родовища з використанням свердловин №№ 22,114, 115, 116, 20, з метою одержання прибутку (предмет Договору № 122 в редакції додаткової угоди № 1 від 17.11.2005).

Оператором   спільної  діяльності  за  Договором  №   122  сторони  також визначили позивача (п. 5.1. Договору № 122).

За договором про спільну діяльність № 121, частки учасників розподіляються наступим чином: ДП "Полтавнафтогазгеологія" = 25 %, ТОВ "Сахалінське" = 37, 5 %, ТОВ " НВП "Зонд" = 37,5 %.

За договором про спільну діяльність № 122, частки (паї) учасників розподіляються наступим чином: по свердловині № 114 - ДП "Полтавнафтогазгеологія" = 30 %, ТОВ "Сахалінське" = 70 %; по свердловині № 115 - ДП "Полтавнафтогазгеологія" = 20 %, ТОВ "Сахалінське" = 80 %

19.12.2006 позивач як оператор спільної діяльності звернувся до ДК "Укртрансгаз" з листом №581 про врахування у плановому розподілі природного газу на січень 2007 року станом на 01.01.2007 в обсязі 7,350 млн. куб. м., видобутого спільною діяльністю (свердловина № 7 - 1,350 млн. куб. м, свердловина № 114 - 6,000 млн. куб. м.). Газ планувався для розподілу ДП „Полтаванафтогазгеологія” та ТОВ "Фірма Тітан XXI".

ДК "Укртрансгаз" лист позивача № 581 від 19.12.2006 залишила без розгляду та не врахувала в плановому розподілі природного газу постачання газу промисловим споживачам.

НАК "Нафтогаз України" та ДК "Укртрансгаз" своїми листами № 6/1-313-1517 від 01.03.2007, № 6/1-513-2350 від 28.03.2007 та № 2542/64-14 від 05.03.2007 повідомили позивача про те, що весь видобутий в результаті спільної діяльності та належний позивачу обсяг газу повинен спрямовуватись для потреб населення відповідно до ст. З Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 "Про забезпечення споживачів природним газом".

За таких обставин, ТОВ "Сахалінське" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до НАК "Нафтогаз України" та ДК "Укртрансгаз" про визнання незаконними дій відповідачів щодо відмови у розподілі на промислових споживачів частки природного газу, видобутого за договорами про спільну діяльність № 121 та 122 від 26.12.2003 року, належного ТОВ "Сахалінське"; зобов'язання відповідачів проводити у балансі надходження та розподілу природного газу по Україні на січень 2007 року та на 2007 рік щомісячно планові та фактичні розподіли на промислових споживачів часток природного газу, що належить ТОВ "Сахалінське" та видобутого за договорами про спільну діяльність № 121 та 122 від 26.12.2003 року, дозволити ТОВ "Сахалінське" реалізувати промисловим споживачам частки природного газу, що йому належить за договорами про спільну діяльність № 121 та 122 від 26.12.2003 року, який закачано до підземних сховищ газу НАК „Нафтогаз України”.

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.07.2007 року (суддя С. Ковтун), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду України від 26.09.2007 року (колегія суддів: В. Зеленін, Л. Рєпіна, О. Синиця), позов задоволений повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що вироблена в результаті спільної діяльності позивача та третіх осіб продукція та доходи є їх спільною частковою власністю відповідно до ст.1134 ЦК України.

Виходячи зі змісту положень Господарського кодексу України та ч. 4 ст. 4 ЦК України (якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону) суди дійшли висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 "Про забезпечення споживачів природним газом", якими учасників договорів про спільну діяльність, укладених за участю підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірніх підприємств та філій таких підприємств і товариств, зобов'язано укладати договори купівлі-продажу природного газу виключно з відповідачем 2 не можуть застосовуватися до позивача.

Згідно з пп. 5 п. 2 вищезгаданої постанови КМ України потреба в природному газі усіх категорій споживачів, крім населення та підприємств комунальної теплоенергетики, електроцентралей та котелень суб'єктів господарювання забезпечуються, зокрема з ресурсів природного газу суб'єктів господарювання, що здійснюють видобуток природного газу, крім обсягів природного газу, які видобуваються підприємствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарськими товариствами, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність, укладених за участю зазначених підприємств і товариств, та підлягають продажу відповідачу. Виходячи з цього, суди попередніх інстанцій дійшли висновку що, потреби, зокрема промислових споживачів, у природному газі задовольняються з ресурсів природного газу газовидобувних підприємств, крім тих обсягів, що підлягають продажу відповідачу.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" звернулася з касаційною скаргою, просить їх скасувати, оскільки вважає, що вони були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Предметом договорів спільної господарської діяльності є організація й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Сахалінського родовища, шляхом використання свердловини та подальшої промислової розробки родовища з метою одержання прибутку. Умовами договорів передбачений розподіл між учасниками прибутку у відповідній пропорції.

Учасники спільної господарської діяльності домовилися (п.7.5 договору), що на підставі договорів купівлі-продажу, в пропорції, яка визначена учасниками, на рівних цінових, платіжних та інших умовах можуть придбати частину корисних копалин, отриманих у спільну власність. Кожен з учасників самостійно та на свій розсуд приймає рішення та визначає доцільність отримання у свою власність своєї частини видобутих у процесі спільної діяльності корисних копалин.

Дозволи й інші документи, необхідні для здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, нафтогазоносних надр з метою пошуку й розвідки родовищ, нафти та газу отримані ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”, що відповідає вимогам ст. 49 Закону України “Про нафту і газ”.

Статтею 3 Закону України “Про нафту і газ” встановлено, що відносини, пов’язані з користуванням нафтогазоносними надрами, видобутком, транспортуванням, зберіганням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, регулюються Кодексом України “Про надра”.

Відповідно до положень ст. 4 Кодексу України “Про надра”, надра є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

Згідно з положеннями ст. 24 Кодексу України “Про надра” користувачі надр мають право розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу.

Стаття 3 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” установлює, що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або уповноважені особи договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку (видобутого на підставі спеціальних дозволів на користування надрами) дія формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення.

Тобто, позивач є учасником договорів про спільну діяльність, укладених за участю дочірнього підприємства компанії, акції якої 100 відсотків належать державі. А тому право розпоряджатися видобутими корисними копалинами цим суб’єктом обмежене законом.

Задоволення судами попередніх інстанцій позовних вимог є хибним, у зв’язку з чим судові рішення підлягають до скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” задовольнити.

Рішення від 10.07.2007 господарського суду м. Києва, постанову від 26.09.2007 Київського апеляційного господарського суду у справі № 6/264 скасувати.

У позові відмовити.

Головуючий, суддя                                                                М. Остапенко

Судді:                                                                                            Є. Борденюк

В. Харченко