СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

18.12.2007

Справа №2-30/11551-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - не з'явився.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Державної податкової
інспекції в м. Євпаторія, м. Євпаторія, вул. Дм. Ульянова, буд. 20.

Про визнання недійсним рішення ДПІ
в м. Євпаторія від 03.07.2007 р. № .

ВСТАНОВИВ:

Позивач - СПД ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду АР Крим з позовом про визнання незаконним та скасування рішення начальника
Євпаторійської державної податкової інспекції від 03.07.2007 р. про накладення
штрафу в сумі 10937,5 грн.

Заявою від 06.11.2007 р. позивач в
порядку ст. 137 КАС України змінив свої вимоги та уточнив назву відповідача,
просить визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції в м. Євпаторія
від 03.07.2007 р. № .

В судовому засіданні позивач усно
уточнив свої вимоги, просить визнати рішення Державної податкової інспекції в
м. Євпаторія від 03.07.2007 р. № нечинним.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що
прийняте рішення є незаконним, перевірка, яка була проведена відповідачем
неправомірна, а санкції, які застосовані до позивача суперечать нормам
матеріального права, на підставі чого просить рішення від 03.07.2007 р. №
визнати нечинним. Зокрема, позивач зазначає, що в торговому залі в
магазині знаходяться два торгових місця, позивача та СПД ОСОБА_2. Перевірка
проводилася у присутності ОСОБА_3, який є матеріально-відповідальної особою СПД
ОСОБА_2, що підтверджується трудовим договором. Оскільки під час проведення
перевірки працівниками ДПІ був порушений Порядок проведення та оформлення
висновків перевірок, які здійснюються ДПІ, позивач вважає, що рішення підлягає
визнанню нечинним.

У відзиві від 12.09.2007 р. №
15164/10/10-0 відповідач проти позову заперечує з підстав, що прийняте рішення
обґрунтовано, законно, прийнято на підставі норм законодавства. Зокрема,
відповідач зазначає, що по результатам перевірки позивача було встановлено
порушення п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» -
не проведення розрахункової операції через РРО; невидача покупцю розрахункового
документа, який підтверджує факт реалізації; невідповідність суми наявних
грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в
денному РРО в розмірі 2153,10 грн. Перевірка проводилася в присутності продавця
ОСОБА_4, який підписав акт перевірки без зауважень. З приведених обставин,
відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

18 червня 2007 року була проведена
перевірка СПД ОСОБА_1 по контролю за проведенням розрахункових операції у сфері
готівкового та безготівкового обігу СПД, внаслідок якої був складений акт №
002164. (33 - 36). Перевірка проводилась в присутності продавця ОСОБА_4, який
підписав акт без зауважень.

Під час перевірки працівниками ДПІ
був встановлений факт реалізації товару на суму 34,40 грн., а саме, було
придбано 1 пляшка вина «Мускатель» на суму 27,40 грн., 1 пачка сигарет
«Парламент» - 7,0 грн.

В акті зафіксовані порушення п. 1,
2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг» №1776-ІІІ від
01.06.2000р. (далі - Закон), а саме: не проведення розрахункової операції через
РРО; невидача покупцю розрахункового документа, який підтверджує факт
реалізації; невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО в розмірі 2153,10
грн.

За результатами перевірки ДПІ було
винесено рішення від 03.07.2007 р. № про застосування штрафних
фінансових санкцій в сумі 10937,5 грн.

Дослідивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з
наступним.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевірка проводилась в магазині, розташованому за адресою АДРЕСА_2. Позивач
користується даним приміщенням на підставі договору оренди від 27.04.2007 р. №
1 (а.с. 21).

Проведеною перевіркою та
матеріалами справи встановлено, що в магазині в торговому залі також
знаходиться СПД ОСОБА_2, яка орендує приміщення в розмірі 105 кв.м. згідно з
договором оренди від 06.12.2006 р. (а.с. 20).

Як свідчать матеріали справи,
перевірка проводилася у присутності продавця ОСОБА_4, який розписувався в
направленнях на перевірку, акті перевірки та опису наявних грошових коштів на
місці проведення перевірки. Однак як слідує з пояснень позивача, СПД ОСОБА_2.
та ОСОБА_4, який викликався в якості свідка, останній є
матеріально-відповідальною особою СПД ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби
України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України,
іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями
Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування,
виданими у межах їх повноважень.

Наказом ДПА України від 10 серпня
2005 р. № 327, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р.
№ 925/11205  затверджений Порядок
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства. (далі - Порядок).

Цей порядок був розроблений
відповідно до вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»
для застосування посадовими особами органів державної податкової служби при
оформленні матеріалів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання законодавства суб'єктами
господарювання.

Згідно з пунктом 1.3. Порядку акт -
службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або
виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

За результатами невиїзної
документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються
всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта
господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства. (п. 1.6 Порядку).

Відповідно до п. 2.3.4. Порядку не
допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також
суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та
різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання.

Як пояснила ОСОБА_2, ОСОБА_4
працював у неї продавцем, на підтвердження цих обставин в матеріали справи був
представлений трудовий договір між робітником та фізичною особою від 07.05.2007
р., зареєстрований 07.05.2007 р. в Євпаторійському міському центрі зайнятості.
(а.с. 55).

Як пояснив ОСОБА_4 в судовому
засіданні 14.11.2007 р. (а.с. 72) він був робітником та
матеріально-відповідальною особою ОСОБА_2., дозволу на використання касового
апарату ОСОБА_1 він не мав, якихось доручень щодо використання касового апарату
не мав.

Крім того, ОСОБА_4 засвідчив, що
решту видавав з грошей ОСОБА_2.

В акті перевірки перевіряючими було
зафіксовано, що невідповідність суми наявних грошових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному РРО становить 2153,10
грн. Працівниками ДПІ був складений опис наявних грошових коштів на місці
проведення розрахунків на суму 2248,0 грн. (а.с. 38), денний Х - звіт СПД
ОСОБА_1 був складений на суму 60,50 грн. (2248,0 - 60,5 - 34,40 = 2153,10 грн.)

Як пояснив свідок ОСОБА_4, гроші
були перерахували з обох кас, з каси ОСОБА_2. та ОСОБА_1 В матеріали справи
ОСОБА_2 була представлена книга обліку доходів та затрат, оригінал якої
досліджений в судовому засіданні (а.с. 56), з якої вбачається, що 18.06.2007 р.
в день проведення перевірки сума виручки становила 2230,0 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що під час перевірки працівники ДПІ не врахували, що в торговому залі працюють
два суб'єкта господарювання та фактично перевірили касу обох підприємців, не
зважаючи на те, що мали направлення лише на перевірку СПД ОСОБА_1 Крім того,
під час проведення перевірки, перевіряючи не пересвідчились, чи є правець
ОСОБА_4 матеріально - відповідальною чи посадовою особою СПД ОСОБА_1 чи ні.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС
України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування,
крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції
України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 ст. 9 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що ДПІ безпідставно застосував до позивача СПД ОСОБА_1 штрафні санкції,
оскільки відповідач не довів законність та обґрунтованість застосування до
позивача таких санкцій, а тому вважає за необхідне задовольнити позов в повному
обсязі.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами
справи.

При цьому слід зауважити, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову. (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 18 грудня 2007 р., постанова складена та підписана суддею 28 грудня
2007 р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 -
161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1,АДРЕСА_1задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення Державної
податкової інспекції в м. Євпаторія від 03.07.2007 р. № про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10937,5 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
(р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу
22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1,АДРЕСА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3,40 грн.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.