ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.01.2007
Справа №2-9/211-2007А

За адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливна компанія «Агронавт Ойл», м. Феодосія

До Державної виконавчої служби АР Крим у м. Феодосія

Про визнання дій (бездіяльності) державного виконавця Титової В.Ф. неправомірними та стягнення 7653, 30 грн.

Суддя Н.С. Пєтухова

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача –  Тюляков О.А., пред-к, дов.  від 12.01.2007р.

Від відповідача – Івасюк Ж.І., пред-к, дов. пост.

Суть адміністративної справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливна компанія «Агронавт Ойл», м. Феодосія, звернулося до господарського суду АР Крим з  адміністративним позовом до Державної виконавчої служби АР Крим у м. Феодосія про визнання дій (бездіяльності) державного виконавця Титової В.Ф. неправомірними та стягнення 7653, 30 грн.

Відповідач проти позову заперечує по мотивам, викладеним у відзиву на позов вих. №111/01-9 від 12.01.2007р.

У судовому засіданні 15.01.2007 р. була оголошена перерва до 24.01.2007 р. до 14:30 годин.

24.01.2007 р. судове засідання відбулось у відсутності представників сторін. Про день слухання справи сторони були сповіщені належним чином. Причини неявки представників сторін суду не відомі.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним  позовом про визнання дій (бездіяльності) державного виконавця Титової В.Ф. по виконанню наказу Господарського суду АРК від 22.09.2003. у справі № 2-9/12028-2003 неправомірними та стягнення 7653,30 грн. збитків.

Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що  відповідачем не виконане рішення Господарського суду АР Крим від 09.09.2003. про стягнення з Комунального підприємства «Сніжинка» 7153,30 грн. заборгованості на користь позивача, у зв’язку з чим позивачу заподіяні збитки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач  позовні вимоги не визнав та пояснів, що рішення Господарського суду не можливо виконати у зв’язку з відсутністю у боржника майна, на котре можливо звернення стягнення.

Крім того, відповідач вважає, що він є неналежним відповідачем у зв’язку з тим, що відділи державної виконавчої служби ГУЮ МЮУ в АРК, областей, Київського та Севастопольського міських, районних, районних в містах, міських, міжрайонних Управленій юстиції були ліквідовані наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2005. № 1482/к без визначення правонаступника. За рішенням вищого органа управління від 23.05.2006. ВДВС ФГУЮ в АРК ліквідований. ТОВ «Паливна компанія «Агронавт Ойл» не зверталося з заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені, що позбавляє позивача права звертатися до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Господарського суду АР Крим  від 09.09.2003. з Комунального підприємства «Сніжинка» (м. Феодосія) на користь Підприємства «Агронавт» (м. Феодосія) стягнуто 6613 грн. заборгованості, 403,41 грн. пені, 70,17 грн. держмита, 66,32 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 7153,30 грн.

22.09.2003. позивачу виданий наказ про примусове виконання рішення, який переданий позивачем для виконання у Державну виконавчу службу АР Крим у м. Феодосія.

Як слідує із матеріалів справи, ВДВС протягом жовтня 2003 р. – листопада 2004 р. здійснювались виконавчі дії по виконанню Наказу Господарського суду АРК, у тому числі накладений арешт на грошові кошти боржника, прийняти міри по розшуку майна тощо.

Виконавчими діями встановлена відсутність у боржника нерухомого майна, що підтверджується листом МБТІ № 1045 від 05.10.2004. Листом ДНІ № 1572/9/28-1 від 07.10.2004. повідомлено, що боржник звітність по єдиному податку про господарчу діяльність за 2003 р. не надав і у 2004 році податкова звітність не представлена.

Також державним виконавцем встановлено, що КП «Сніжинка» не працює, господарчу діяльність не веде.

02.11. 2004 р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилося безрезультатним.

Державним виконавцем були проведені заходи щодо розшуку майна Комунального підприємства «Сніжинка», за результатами яких виявилось, що у власності Комунального підприємства відсутнє рухоме та нерухоме майно.

Доводи позивача, що згідно з листом міськвиконкому від 25.02.2004. № 02-28-1109 на балансі КП «Сніжинка» знаходяться нежилі приміщення банно-оздоровчого комплексу «Якір», які повинні бути реалізовані для виконання рішення суду, не можуть бути прийняти до уваги тому, що відповідно до п. 7 роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 02.04.94. № 02-5/225 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з судовим захистом права державної власності» знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Лист МБТІ    № 1045 від 05.10.2004. свідчить про відсутність у боржника нерухомого майна.

Доводи відповідача, що Державна виконавча служба АР Крим у м. Феодосія ліквідована наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2005. № 1482/к без встановлення правонаступника, не можуть бути прийняти до уваги, тому що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України проведена реорганізація, згідно якої департамент державної виконавчої служби виділено із складу Міністерства юстиції України в самостійну юридичну особу із збереженням функцій органу примусового виконання рішень.

Відповідно до ст.. 108 Цивільного кодексу України у разі перетворення юридичної особи до нової юридичної особи переходять усі права та обов’язки попередньої юридичної особи.

Рішенням Господарського суду АРК від 09.09.2003 р. № 2-9/12028-2003 з КП «Сніжинка» стягнуто 7153,30 грн. на користь Підприємства «Агронавт».

Позивачем по цій справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливна компанія «Агронавт Ойл».

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Позивач не сповістив Державну виконавчу службу про реорганізацію підприємства, у зв’язку з чим виконавча служба не мала можливості звернутися до суду про заміну сторони та не повинна була проводити виконавчі дії на користь іншого підприємства ніж передбачено у наказі суду. Доказів звернення до суду про заміну стягувача позивач не представив.

Після повернення ДВС 02.11.2004. виконавчого документу, позивач дії (бездіяльність) державного виконавця у судовому порядку не оскаржував.

Листом № 9023/5 від 02.11.2004. ДВС сповістив позивача, що виконавчий документ може бути пред’явлений до примусового виконання в строк до 02.11.2007. Доказів повторного звернення до ДВС позивач не представив.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, яки вчинені державним виконавцем фізичної або юридичної особам при здійснені виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню у порядку, передбаченому законом.

Відшкодування шкоди регулюється главою 82 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для залучення до відповідальності по відшкодуванню шкоди необхідна наявність складу правопорушення: шкоди, противоправної поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинного зв’язку між шкодою та противоправною поведінкою особи, яка заподіяла шкоду, провину.

У контексті ст.. 1166 Цивільного кодексу України шкодою є знищення, пошкодження майна у зв’язку з противоправною поведінкою особи, яка заподіяла шкоду, відшкодуванню підлягає реальна шкода, тобто знищене, пошкоджене майно.

Позивач не довів наявність шкоди у відповідності з вимогами ст. 1166 ЦК України. Якщо відсутня шкода, яка підлягає відшкодуванню, то відповідно не виникає зобов’язання по його відшкодуванню.

У понятті ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» шкода, яка заподіяна майну юридичної особи – це пошкодження, знищення майна у зв’язку з неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження.

З цього спору слідує, що обставини, пов’язані з заподіянням майнової шкоди відсутні.

Позивачем не доведено, що він поніс збитки саме з вини відповідача. Невиконання рішення впродовж довгого часу має об’єктивні причини, та у будь-якому випадку сума невиконаного наказу не може розглядатися як збитки, завдані позивачу відповідачем, оскільки позивач може знов передати наказ до ДВС, а неможливість виконання наказу у зв’язку з відсутністю грошів і майна у боржника, не тягне відповідальність ДВС.

При таких обставинах позовні вимоги про стягнення збитків у сумі в 7653,30 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду підсудні йому справи вирішують відповідні місцеві загальні суди, Господарські суди розглядають адміністративні справи підвідомчі Господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.1, 21 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі спори між юридичними особами. Вимоги позивача про визнання бездіяльності державного виконавця Титової В.Ф. підвідомчі місцевому загальному суду, у зв’язку з чим провадження у справі підлягає  закриттю по пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, т. к. спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються матеріалами  справи, та відповідають чинному законодавству України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94,  150, 161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          У позові у частині стягнення  збитків у сумі 7653,30 грн. відмовити.

2.          У частині визнання бездіяльності державного виконавця Титової В.Ф. провадження у справі закрити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова набирає сили через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.