ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                               Справа № 16/72

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Крокуль-Плюс”, м.Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Крокуль”, м.Полтава

про стягнення грошових коштів

Суддя Тимощенко О.М.

Представники :

Від позивача –не з”явилися

Від відповідача –Селіхов Д.А., доруч.№766-010 від 19.03.07р.

Суть спору:  розглядається позовна заява про стягнення   378 739,00 грн заборгованості  за договорами цільової позики від 20.12.2005р., від 17.02.2005р., від 17.05.2005р., від 27.11.2006р.,  договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2005р., договором на переробку давальницької сировини №74/1 від 02.06.2003р.

Представник Позивача в судове засідання не з”явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце його проведення (поштове повідомлення про вручення ухвали суду –в матер.справи).

Відповідач відзив на позов не надав, його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Відповідача, суд встановив:

Між сторонами були укладені договори безпроцентної цільової позики:

Договір від 20.12.2005р., сума позики за яким становить  30 000,00 грн та надана до 20.12.2006р. з зобов”язанням повернути суму позики протягом 5 днів по закінченні цього строку  шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Позивача (п.п.4,6,7,8 Договору). На виконання своїх зобов”язань Відповідач частково повернув  позику в сумі 18000 грн, і заборгованість по цьому договору становить 12 000,00 грн.

Договір від 17.05.2005р., сума позики за яким становить  29 000,00  грн та надана до 31.12.2005р. з зобов”язанням повернути суму позики протягом 5 днів по закінченні цього строку  шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Позивача (п.п.4,6,7,8 Договору);

Договір від 17.02.2005р., сума позики за яким становить  30 000,00  грн та надана до 31.12.2005р. (п.4,5 Договору);

Договір від 27.11.2006р., сума позики за яким становить  110 000,00  грн та надана до 27.12.2006р. з зобов”язанням повернути суму позики протягом 5 днів по закінченні цього строку  шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Позивача (п.п.4,6,7,8 Договору).

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать докази, надані Позивачем, Відповідач своїх зобов”язань по поверненню  позики по вищевказаних договорах належним чином не виконав, у зв”язку з чим на день подання позову його заборгованість перед Позивачем за договорами позики становила

181 000,00 грн.

Крім того, 01.08.2005р. між сторонами був укладений договір оренди нежитлового

приміщення, згідно з п.1 якого Позивач передає, а Відповідач приймає  в користування нежитлове приміщення загальною площею 219 кв.м. Строк дії даного договору, згідно п.4, становить 1 рік та закінчується 31.07.2006р. (п.10 договору), а  угодою про зміну порядку виконання договору від 01.08.2006р.  договір було пролонговано  до 31.12.2006.Орендну плату сторони встановили у розмірі 2190 грн за весь період.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов”язується передати наймачеві майно у користуання або за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, яка вноситься щомісячно, якщо інше не передбачено договором.

Як стверджує Позивач та не заперечується Відповідачем у судовому засіданні, орендна плата Відповідачем не сплачувалася, у зв”язку з чим утворилася заборгованість у сумі 7 480,00 грн.

Згідно п.5.5 договору оплата за опалення, електроенергію і воду здійснюється окремо, згідно рахунків. Нарахована Відповідачу плата за вказані послуги становить  1118 грн.

Таким чином, загальна сума, яку Позивач просить стягнути по договору оренди від 01.08.2005р. становить 8598,00 грн.

02.06.2003р. між сторонами був укладений договір на переробку давальницької сировини №74/1, відповідно до умов якого Позивач за дорученням Відповідача зобов”язався виконати роботу з обробки, збагачення або переробки давальницької сировини у готову продукцію,  а  Відповідач зобов”язався прийняти готову продукцію –взуття і оплатити проведену роботу. Згідно з угодою від 01.08.2005р. про зміну порядку виконання вказаного договору  кількість виготовленої продукції складає 150 000 пар взуття, вартість роботи встановлена в сумі 850 000 грн., строк дії угоди –до 31.12.2006р.

Позивач свої зобов”язання  по договору та додатковій угоді виконав належним чином, а відповідач в порушення взятих на себе зобов”язань оплату за виконану роботу у повному обсязі не провів, у зв”язку з чим його заборгованість перед Позивачем становить  189 140,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість Відповідача  по вищевказаних договорах  цільової позики від 20.12.2005р., від 17.02.2005р., від 17.05.2005р., від 27.11.2006р.,  договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2005р. та  договором на переробку давальницької сировини №74/1 від 02.06.2003р., яку просить стягнути Позивач, становить  378 739,00 грн.

Наявність заборгованості та її розмір (378 739,87 грн) підтверджується актом зірки взаємних розрахунків між сторонами від 03.01.2007р. (копія –в матер.справи).

На підставі матеріалів справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. При прийнятті рішеня суд виходив з наступного:

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов”язання повинно виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст.193 Господарського кодексу).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов”язання або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.526, 530,610, 1049 ЦК України, ст.193 ГК України,  43, 49,ст.ст.82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Крокуль” (36008, м.Полтава, вул.Комарова,5, р/р 0000 в ПФ АКІБ “УкрСибБанк”, МФО 331865, код ЗКПО 00308264) на користь Товариства з обмеженою ідповідальністю “Крокуль-Плюс” (38000, м.Полтава, вул.Комарова,5, р/р 260013763 в Полтавському АБ “Полтава-Банк”, МФО 32370980, код ЗКПО 32544619) 378 739,00 грн заборгованості, 3787,39 грн  витрат по сплаті державного мита, 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                    О.М.Тимощенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                            А.П.Нечипоренко