ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  35/292-6/63-35/356

25.12.07

За позовом    Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»

до                    Житлово -  будівельного кооперативу «Авіатор –4»

про                 стягнення 39 675,71  грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники:

від позивача:          Герасименко К.Г. –предст. за довір. №У07/4942 від 10.08.07р.

від відповідача:  Лебедєва Н.П. –директор

Рішення прийняте 25.12.2007р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеними в судовому засіданні перервами з 23.10.2007р. по 22.11.2007р., з 22.11.2007р. по 26.11.2007р., з 26.11.2007р. по 25.12.2007р.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2005 року у справі №35/292 (суддя Михальська Ю.Б.) за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” до Житлово-будівельного кооперативу „Авіатор-4” про стягнення 39 675,71 грн., у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005 року №35/292 касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2005 року у справі №35/292 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 27.01.2006 року справу передано на новий розгляд судді Ковтуну С.А.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2006 року № 35/292-6/63 (суддя Ковтун С.А.) у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року №35/292-6/63 апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2006  у справі №35/292-6/63 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2006 року у справі №35/292-6/63 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” до Житлово-будівельного кооперативу „Авіатор-4” задоволено частково.

Стягнуто з Житлвоо-будівельного кооперативу „Авіатор-4” на користь Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” 18 605,58 грн. боргу, 279,09 грн. –державного мита, 18,5 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено. Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2007 року № 35/292-6/63 касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року у справі №35/292-6/63 в частині прийняття рішення про зменшення вартості наданих послуг в період з 1 липня 2001 року по 28 лютого 2005 року на 20% та відмови у позові про стягнення пені, інфляційних витрат і 3% річних скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову апеляційного господарського суду залишено без змін.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 31.07.2007 року справу передано на новий розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.08.2007 року  прийнято справу до провадження, присвоєно їй номер 35/292-6/63-35/356, розгляд справи призначений на 06.09.2007 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2007 року, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 26.09.2007 року, зобов’язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 07.08.2007 року № 35/292-6/63-35/356.

В засіданні суду 26.09.2007 року відповідач надав докази на виконання вимог ухвали суду та заявив клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі, а саме акту приймання-передачі на баланс Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” бойлера за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 93, а також Методики розрахунку зменшення споживання теплової енергії при відсутності циркуляції, розробленої та затвердженої ВАТ АЕК “Київенерго”.

Представник позивача проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Зазначене клопотання було задоволено судом.

В судовому засіданні 26.09.2007р. представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі відповідно до ст. 69 ГПК України.

Відповідач проти зазначеного клопотання не заперечував.

Дане клопотання судом задоволено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2007 року, на підстав ст.ст. 69, 77 ГПК України, продовжений строк вирішення спору у справі №35/292-6/63-35/356. Розгляд справи відкладений на 23.10.2007р.

В судовому засіданні 23.10.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 22.11.2007р.

В судовому засіданні 22.11.2007р. представником позивача були подані письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 22.11.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 26.11.2007р.

В судовому засіданні 26.11.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 25.12.2007р., для прийняття рішення у справі та виготовлення його повного тексту.

Відповідно до ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

1 травня 2001 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»(надалі позивач) та Житлово –будівельним кооперативом «Авіатор -4»було укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору позивач зобов’язався поставляти відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення –в період опалювального сезону; гарячого водопостачання –протягом року в кількості та обсягах та обсягах, визначених в додатку №1 до цього договору.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості, яка виникла в період з 1 липня 2001 року по 1 березня 2006 року, за використану відповідачем теплову енергію у гарячій воді в розмірі 34 619,59 грн., 1 493,30 грн. –пені, 2 629,30 грн. –збитки від інфляції, 933,53 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2005 року у справі №35/292 (суддя Михальські Ю.Б.) за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” до Житлово-будівельного кооперативу „Авіатор-4” про стягнення 39 675,71 грн., у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005 року №35/292 касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2005 року у справі №35/292 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 27.01.2006 року справу передано на новий розгляд судді Ковтуну С.А.

В ході нового розгляду справи, позивачем було збільшено позовні вимоги, було подану заяву про збільшення розміру позовних вимог до 118672,74 грн., з яких 107 144,67 грн. –сума основного боргу, 8311,12 грн. –інфляційні нарахування, 2247,06 грн. –3% річних, 969,89 грн. –пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2006 року № 35/292-6/63 (суддя Ковтун С.А.) у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року №35/292-6/63 апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2006  у справі №35/292-6/63 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2006 року у справі №35/292-6/63 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” до Житлово-будівельного кооперативу „Авіатор-4” задоволено частково.

Стягнуто з Житлвоо-будівельного кооперативу „Авіатор-4” на користь Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” 18 605,58 грн. боргу, 279,09 грн. –державного мита, 18,5 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено. Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2007 року № 35/292-6/63 касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії „Київенерго” задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року у справі №35/292-6/63 в частині прийняття рішення про зменшення вартості наданих послуг в період з 1 липня 2001 року по 28 лютого 2005 року на 20% та відмови у позові про стягнення пені, інфляційних витрат і 3% річних скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову апеляційного господарського суду залишено без змін.

Позивачем були надані суду письмові пояснення з урахуванням мотивів викладених в постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2007р. у справі №35/292-6/63, в яких останній зазначив наступне.

На момент передачі бойлерної на просп. Перемоги, 93 на баланс ДКП «Київжитлотеплокомуненерго»(з 01.07.2001 Київенерго) в приміщенні зазначеної бойлерної було встановлено наступне насосне обладнання (копія інвентарного опису додається):

КМП 80.50.200 (15 КВт*2880 об/хв.) –3 шт., К80.50.200 (15 КВт*2880 об/хв.)  - 1 шт. –насоси циркуляції незалежної системи опалення житлових будинків №93,93а, 95 на проспекті Перемоги;

К8/18 (1,5 КВт*2880 об/хв.) –2 шт. –насоси підживлення незалежної системи опалення;

К 45/55 (15 КВт*2880 об/хв.) –1 шт., К45/30 (7,5 КВт*2880 об/хв.) –2 шт. –насоси циркуляції незалежної системи опалення житлових будинків №14,18 на вул. Верховинній;

К 90/35 (15КВт*2880 об/хв.) –1 шт., К 90/20 (10,5КВт*2880 об/хв.) –2 шт. –насоси пожежно –господарського призначення, для підвищення тиску у трубопроводі холодного водопостачання.

Щодо методики розрахунку зменшення споживання теплової енергії у зв’язку з нероботоздатністю циркулярного контуру системи ГВП.

У зв’язку з чисельними скаргами мешканців житлових будинків на неякісне гаряче водопостачання пов’язане з нероботоздатністю циркуляційного контуру системи ГВП для впорядкування розрахунків за спожиту теплову енергію на потреби ГВП житлово –експлуатаційним організаціям фахівцями Київенерго був розроблений тимчасовий порядок з перерахунків теплової енергії у зв’язку з нероботоздатністю трубопроводів циркуляції гарячого водопостачання.

Зазначений порядок затверджений керівництвом компанії 28.02.2005р. та передбачає зменшення на 20 % кількості відпущеної теплової енергії на потреби ГВП абонентом, у яких немає приладів обліку теплової енергії на тепловому вводі системи ГВП та не працює циркулярний контур.

Перерахунок ЖБК «Авіатор-4»по договору на теплопостачання №8885074 у зв’язку з нероботоздатністю циркуляційного контору системи ГВП виконувався з 01.02.2004р.

Також, позивач зазначив, що за період з 01.07.2001 до 01.02.2004 скарг щодо незадовільного гарячого водопостачання від ЖБК «Авіатор –4»до СВП «Енергозбут Київенерго» не надходило.

Відповідачем були надані суду письмові пояснення з урахуванням мотивів викладених в постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2007р. у справі №35/292-6/63, в яких останній зазначив наступне.

У відповідності до «Правил користування електричною та тепловою енергією», затверджених Наказом Міністерства енергетики та електрифікації СРСР від 06.12.1981 року №310, які були чинним на час виникнення та дії спірних правовідносин, якість послуги з гарячого водопостачання повинна відповідати встановленим нормам.

Однак послуга надавалася неналежної якості у зв’язку з тим, що у бойлері від якого здійснюється постачання гарячої води у будинок відповідача, циркуляційна лінія не працювала.

Відповідач вказує, що циркуляційна лінія не працювала з вини позивача. Ця обставина була встановлена судами на підставі акту обстеження непрацюючих циркуляційних ліній гарячого водопостачання (ГВП) від 07.07.2005 року та акту № від 25.12.2006 року. Крім того, представником позивача не заперечувалась обставина, що у весь спірний період циркуляційна лінія не працювала.

Таким чином, позивач повинен був самостійно зменшувати на 20 % суму нарахувань за відсутність циркуляційного насосу у період з 01.07.2001 року по 31.02.2005 року, однак не робив цього. Позивач почав здійснювати таке зменшення лише з 01.03.2005 року до кінця спірного періоду.

Крім того, відповідач зазначив, що оскільки Постанова Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року у справі №35/292-6/63 набрала чинності, останнім було здійснено добровільне виконання наказу про стягнення коштів у сумі 19 903,17 гривень, серед них 18 606,58 грн. основного боргу.

Таким чином, при даному розгляді справи обсяг судового дослідження обмежується встановленням нормативних підстав для зменшення вартості наданих послуг, розміру такого зменшення і відповідно до цього встановлення суми заборгованості відповідача перед позивачем. Застосування санкцій за порушення грошового зобов’язання знаходиться у прямій залежності від встановлення суми заборгованості та періодів, в яких така заборгованість існувала.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором визнається домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Його зміст складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Виникнення прав за договором залежить від покладених ним на сторін обов’язків, які у сукупності, і визначають правову природу договору.

Предметом договору є постачання позивачем за плату теплової енергії відповідачу у вигляді гарячої води, тобто за своєю правовою природою останній є договором енергопостачання.

Відповідно до п. 8.1 Договору він був укладений строком до 31.12.2001. Порядок продовження строку Договору передбачено п. 8.4., в силу якого Договір є пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Оскільки відповідно заяви від сторін не надходило, Договір щорічно пролонговувався та діє на даний час.

Відповідно до умов Договору (п. 2.2.1) позивач зобов’язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію –в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, керівництвом позивача було затверджено 28.02.2005 року Тимчасовий порядок з розрахунку втрат теплової енергії у зв’язку з нероботоздатністю трубопроводів циркуляції гарячого водопостачання, з метою впорядкування розрахунків за спожиту теплову енергію на потреби гарячого водопостачання житлово –експлуатаційним організаціям та врахування на користь споживачів величини теплової енергії у зв’язку з неробтоздатністю трубопроводів циркуляції гарячого водопостачання впроваджується такий порядок розрахунку та надання інформації між філіалами «Теплові мережі», «Теплові розподільчі мережі», «Житлотеплоенерго»та СВП «Енергозбут Київенерго».

Пунктом 4.2 вищевказаного порядку передбачено, що на підставі інформації, передбаченої п. 3 цього Тимчасового порядку, виконує розрахунок величини, на яку має бути зменшена кількість відпущеної теплової енергії на потреби ГПВ абонентів, на теплову вводі системи ГПВ яких немає приладів обліку теплової енергії та не працює циркулярний контур ГПВ (на 20 % відповідно до СНиП 2.04.07-86 «Теплові мережі»).

Судом було встановлено, що в будинку за адресою проспект Перемоги, 93,  не працює циркуляційна лінія та циркуляційні насоси відсутні.

Зазначені обставини, підтверджуються наявними в матеріалах справи актами обстеження непрацюючих циркуляційних ліній гарячого водопостачання від 07.07.2005р. та № від 25.12.2006року.

Таким чином, на підставі затвердженого порядку, позивач мав здійснити  зменшення вартості наданих послуг на 20%.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна вартість послуг постачання теплової енергії становить 355964,08 грн.

Судом було встановлено, що під час розрахунку вартості наданих послуг відповідачу за період з 01.07.2001 по 31.02.2005 р. позивач не врахував відсутність циркуляційного насосу, а також те, що циркуляційна лінія не працює, в розмірі 20 %, як то передбачено вищевказаним Тимчасовим порядком.

Тому, суд вважає, що вартість наданих послуг повинна бути зменшена на 33933,74 грн., (169668,72 х20% = 33933,74 грн. де 169668,72 грн. нарахування за гарчу воду в період з 01.07.2001р. по 31.02.2005р.), так як циркуляційний насос у відповідача відсутній.

Отже, фактично відповідачу було надано послуг на суму 322 030, 34 грн.

Відповідачем оплачено послуги на суму 303 424,76 грн., що не заперечується позивачем.

Таким чином, неоплачена сума послуг яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 18 605,58 грн.  (322030, 34-303424,76 грн. = 18695, 58 грн.).

Слід зазначити, що вказана сума була сплачена відповідачем на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 14.05.2007р. у справі №35/292-6/63.

Щодо суми нарахування штрафних санкцій, слід зазначити, що позивачем, не було надано належного, обґрунтованого розрахунку розміру штрафних санкцій, а саме пені, 3% річних та індексу інфляції, з урахуванням вже сплаченої суми заборгованості в розмірі 18605,58 грн.

З огляду на викладене, а також з урахуванням мотивів викладених в постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2007р. у справі №35/292-6/63, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 118 672,74 грн. за Договором  є  необґрунтовані, документально не доведені, та такі, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на спростування  викладеного в позові.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 69, 77, 82-85, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                              М.Є. Літвінова