ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.10.2007
Справа №2-8/11770-2007

За позовом – Державного підприємства «Алуштинське лісне господарство»,

м. Алушта

До відповідача – Малоріченської сільської ради, с. Малоріченське, м. Алушта

Третя особа – 1) Обслуговуючий кооператив «Летний сад Ю.Б.К.), м. Сімферополь

Про визнання недійсним рішення.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Матвійц О.П., пред-к за дов. №02.9-2/709 від 11.11.2004 року

Треті особи: 1) не з’явився

2) не з’явився

Сутність спору: позивач, державне підприємство «Алуштинське лісне господарство» звернулося до Господарського Суду Автономної Республік Крим з позовною заявою до відповідача, Малоріченської сільської ради, просить визнати недійсним рішення №7/60, 7-ї сесії 5-го скликання Малоріченської сільської ради.

Представник відповідача представив відзив по справі відповідно до якої просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи представив відзив по справі відповідно до якої просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача представив заперечення на відзиви згідно до якого просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача, а також представник відповідача представив клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін вважає за недоцільне подальше відкладення справи у зв’язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання.

Представник третьої особи представив заяву відповідно до якої просить розглянути справу за відсутністю свого представника.

Справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського Процесуального Кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

31.08.2006 року Рішенням №7/60, 7-ї сесії 5-го скликання «Про надання ОК «Летний сад ЮБК» дозволу на збір матеріалів погодження місцерозташування земельної ділянки» вирішено дозволити ОК «Летний сад ЮБК» збір матеріалів погодження місцерозташування земельної ділянки площею 9,9942га в с. Сонячногірське, в районі прикордонпосту, з земель Алуштинського ДЛПГ для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу.

При обґрунтуванні позовних вимог, ДП  «Алуштинське лісне господарство» посилається на порушення, прийняттям даного рішення, права постійного користування позивачем земельної ділянки площею 9,9942га в с. Сонячногірське, в районі прикордонпосту.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.2. Роз'яснення Президії Вищого Арбітражного Суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним  є  невідповідність його  вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.  Обов'язковою  умовою визнання  акта  недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного  акта  прав   та   охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.  Якщо  за результатами   розгляду   справи   факту   такого   порушення   не встановлено,  у  господарського  суду  немає  правових підстав для задоволення позову.

Згідно до п.34, п.35 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно до компетенції сільської ради зокрема відноситься: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлено ст. 124 Земельного кодексу України, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена отримати в користування земельної ділянки подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, які за результатами розгляду заяви, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, приймають рішення про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки. Після складання проекту відведення  Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Правові засади та механізм вибору юридичними особами земельних ділянок для розміщення об'єктів визначено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів» за №427 від 31.03.2004.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів» за №427 від 31.03.2004, вибір земельних ділянок проводиться до початку проектування об'єктів та полягає у здійсненні постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, утвореною відповідною радою або держадміністрацією, наступних дій: обстеження бажаного місця розташування об'єктів, погодження орієнтирного розміру земельної ділянки, умов її вилучення або зміни цільового призначення з урахуванням містобудівної документації, місцевих правил забудови та комплексного розвитку території та інше.

Результати роботи комісії оформляються актом, в якому окрім всього іншого зазначається назва об'єкта, для розміщення якого здійснюється вибір земельної ділянки, його основні характеристики, орієнтовний розмір земельної ділянки з урахуванням перспективи її розширення тощо; основні характеристики земельної ділянки (правовий режим земель, склад угідь та їх продуктивність, якісна характеристика ґрунтового покриву, наявність особливо цінних земель, будівель, споруд, багаторічних та деревно-чагарникових насаджень тощо).

Акт вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

У разі неможливості вибору земельної ділянки в акті зазначається мотивоване обґрунтування відмови.

Згідно зі ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Тобто правовим наслідком вилучення земельної ділянки є припинення права користування уповноваженою особою землями державної або комунальної форми власності та використання вилучених земель для задоволення суспільних та інших потреб, що не є тотожним за своїм правовим змістом з рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на збір матеріалів узгодження місця розташування земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом встановлено, що оскаржене рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, що відповідає ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та жодним чином, не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача у справі.

Частиною 1 ст. 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право  власності  на  земельну  ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується  державними  актами.

Отже, за відсутності документа, що посвідчує право на спірну земельну ділянку, твердження позивача щодо порушення його права постійного користування щодо земельної ділянки площею 9,9942га, розташованої в с. Сонячнегірське в районі прикордонпосту, є необгрунтованими.

Крім того, Рішенням №7/60, 7-ї сесії 5-го скликання «Про надання ОК «Летний сад ЮБК» від 31.08.2006 року ОК «Летний сад ЮБК» надано дозвіл тільки на збір матеріалів попереднього погодження місцерозташування земельної ділянки площею 9,9942 у с. Сонячногірське в районі прикордонпосту.

Надання дозволу на збір матеріалів попереднього узгодження місцерозташування земельної ділянки є первинною стадією по визначенню знаходження земельної ділянки, її розмірів, меж та інших технічних характеристик.

Позивачем не представлено, доказу отримання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, на який Обслуговуючому кооперативу «Лєтній сад Ю.Б.К.» надано дозвіл на збір матеріалів узгодження місця розташування земельної ділянки, відповідно до рішення Малоріченської сільської ради за №7/60 від 31.08.2006.

Таким чином, позивачем не виконанні вимоги п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості позовних вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивача.

В судовому засіданні 05.10.2007 року оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано 10.10.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.