ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/193

26.12.07

За позовом         Аудиторська фірма у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

«Інтер-аудит»

до                         Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс «Либідь»

про                       стягнення 23 183,08грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача        Дворніцький О.Б.- предст. (дов. від 23.04.2007р.)

від відповідача    Ярощук М.В.- предст. (дов. від 16.01.2007р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 23 183,08грн. (16 875,00 грн. - основний борг, 1275,81грн.-3% річних, 5032,27грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання за договором №174 про надання послуг з проведення аудиторської перевірки ВАТ «ГК «Либідь»від 28.05.2004р.

Відповідач в усних поясненнях у судовому засіданні 23.05.2007р. проти позовних вимог заперечив.

З метою витребування неподаних суду документів, розгляд справи 23.05.2007р. відкладено на 05.06.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. №05-6-20/366 суд відмовив Відкритому акціонерному товариству «Готельний комплекс «Либідь» у прийнятті зустрічного позову про визнання недійсним акту виконаних робіт.

05.06.2007р. судом засідання не відбулося, у зв’язку з тим, що 07.06.2007р. справа №20/193 була скерована до апеляційної інстанції для перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. №05-6-20/366.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2007р. №20/193 (05-6-20-366) апеляційну скаргу ВАТ «Готельний комплекс «Либідь»залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. №05-6-20/366 залишено без змін.

19.07.2007р. справа №20/193 повернута до Господарського суду міста Києва.

У зв’язку з наведеним, ухвалою від 01.08.2007р. справа №20/193 призначена судом до розгляду у судовому засіданні 15.08.2007р.

15.08.2007р. розгляд справи не відбувся, у зв’язку з находженням касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2007р. №20/193 (05-6-20-366).

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2007р. №20/193 (05-6-20-366) ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2007р.  та постанову Київського апеляційного господарського суду 05.07.2007р. у справі №20/193 (05-6-20-366) залишено без змін, а касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс «Либідь»без задоволення.

13.11.2007р. справа №20/193 повернута до Господарського суду міста Києва.

У зв’язку з наведеним, ухвалою від 28.11.2007р. справа №20/193 призначена до розгляду на 12.12.2007р.

У судовому засіданні 12.12.2007р. представник позивача подав суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме, просить суд стягнути з відповідача 16 875,00грн.-основного боргу, 319,64грн.-3% річних, 2146,54грн. –збитків від інфляції. До заяви додано докази сплати 102,00грн. державного мита.

Заява про збільшення позовних вимог приймається судом до розгляду.

Представник позивача надав суду копію витягу з Вісника «Цінні папери»№№145-146 (1053) 25.06.2004р., у якому міститься  інформація про випуск акцій, що додатково випускаються ВАТ «Готельний комплекс «Либідь». При цьому інформація містить посилання на особу, відповідальну за проведення аудиту емітента: Аудиторська фірма у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-аудит».

У судовому засіданні 12.12.2007р. судом оголошено перерву до 26.12.2007р. з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що згідно акту  виконаних робіт від 04.06.2004р. позивач виконав для відповідача роботи із аудиторської перевірки фінансової звітності відповідача за перший квартал 2004року, підготовки аудиторського висновку за результатами аудиторської перевірки  для Державної комісії з цінних паперів і фондового ринку, а також підтвердження інформації з випуску акцій на загальну суму 16 875,00грн. Результати виконаних робіт, а саме, аудиторський висновок щодо підтвердження фінансової звітності за перший квартал 2004року та інформація з  випуску акцій були використані відповідачем для реєстрації випуску акцій в Державній комісії з цінних паперів і фондового ринку. Позивач зазначає про те, що в процесі проведення аудиторської перевірки відповідачем надавались позивачу необхідні для виконання робіт фінансові та інші дані, тобто своїми конклюдентними діями  відповідач підтверджував свою згоду на виконання робіт позивачем.

У зв’язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані аудиторські послуги.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що позадоговірне надання аудиторських послуг є таким, що не відповідає вимогам Закону. Між позивачем та відповідачем договору на надання аудиторських послуг не укладалось. Будь-яких конклюдентних дій, які б підтверджували згоду відповідача на виконання робіт позивачем, здійснено не було. Акт виконаних робіт був підписаний Головою правління  відповідача помилково. Акт прийому-передачі аудиторського висновку між сторонами не підписувався. Крім того, вартість аудиту фінансової звітності фактично не відповідає рівню ринкових цін та звичайній ціні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Як вбачається із Акту виконаних робіт від 04.06.2004р. за Договором №174 від 28.05.2004р., зазначений акт підтверджує факт виконання аудиторами АФ «Інтер-аудит»робіт по 1 етапу, які передбачені п.п. 1.1.1, 4.2 договору від 28.05.2004р. №174. Вартість виконаних робіт складає 16 875,00грн. Зазначений акт виконаних робіт є підставою для проведення розрахунків сторін.

Позивач надав суду договір №174 про надання послуг з проведення аудиторської перевірки ВАТ «ГК «Либідь», який підписаний лише зі сторони позивача. При цьому позивач посилається на те, що два примірники зазначеного договору були передані для підписання відповідачу, проте, позивачу підписаний примірник договору повернутий не був.

Відповідач посилається на те, що оферти на підписання договору №174 відповідач не одержував. Отже, пропозиція на укладення договору відповідачем не розглядалась.

Доказів направлення примірників договору №174 для підписання відповідачу матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів укладення між сторонами  договору про надання послуг з проведення аудиторської перевірки ВАТ «ГК «Либідь».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про аудиторську діяльність»(в редакції станом на 15.05.2003р.) аудит проводиться на підставі договору між аудитором (аудиторською фірмою) та замовником. Інші аудиторські послуги можуть надаватися на підставі договору, письмового або усного звернення замовника до аудитора (аудиторської фірми).

У договорі на проведення аудиту та надання інших аудиторських послуг передбачаються предмет і термін перевірки, обсяг аудиторських послуг, розмір і умови оплати, відповідальність сторін.

Позивачем не надано суду доказів досягнення сторонами згоди щодо визначених законом умов проведення аудиту.

Оскільки суд прийшов до висновку, що договір №174 від 28.05.2004р. між сторонами не укладався, відповідно із Акту виконаних робіт неможливо дійти висновку, на якій підставі та які саме роботи виконані аудиторами на загальну суму 16 875,00грн.

Акт виконаних робіт є технічною фіксацією  виконання умов правочину, тобто засвідченням особами своїх дій по реалізації набутих прав і прийнятих обов’язків.

Акт виконаних робіт за договором №174 від 28.05.2004р. не може бути доказом технічної фіксації виконання умов договору №174 від 28.05.2004р., який сторонами не укладався.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що підготовлений позивачем аудиторський висновок був використаний відповідачем для реєстрації випуску акцій та опублікований у Віснику «Цінні папери»№№145-146 (1053) 25.06.2004р.

Відповідно до ст. 7 Закону аудиторський висновок - документ, що складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам щодо відповідності фінансової звітності або іншої інформації концептуальним основам, які використовувалися при її складанні. Концептуальними основами можуть бути закони та інші нормативно-правові акти України, положення (стандарти) бухгалтерського обліку, внутрішні вимоги та положення суб'єктів господарювання, інші джерела.

Згідно із ст. 21 Закону (в редакції станом на 15.05.2003р.) виконання аудитором (аудиторською фірмою) договору визначається актом прийому-здачі аудиторського висновку або іншого офіційного документа.

Матеріали справи не містять доказів складення сторонами акту прийому-здачі аудиторського висновку. Тобто, позивачем не доведено факту передачі аудиторського висновку відповідачу. Із доказів, які містяться у справі, суд не може дійти однозначного висновку щодо того, чи був аудиторський висновок, на який посилається позивач, складений до здійснення публікації у Віснику «Цінні папери».

Крім того, із аудиторського висновку, на який посилається позивач та який доданий позивачем до позовної заяви вбачається, що аудиторський висновок складений на підставі договору про надання аудиторських послуг від 28.05.2004р. №174, укладеного між Аудиторською фірмою ТОВ «Інтер-аудит»і ВАТ «Готельний комплекс «Либідь», проте, жодна із сторін не надала суду доказів укладення сторонами договору №174 від 28.05.2004р.

Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження належними засобами доказування, у зв’язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій