ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2007 р.                                                           Справа № 8/290-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галичина-Херсон"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про  визнання нечинними рішень

за участю представників сторін:

від  позивача - представник Сивак О.В.

від  відповідача - ГДПРІ Брагар Ю.С., дов. №8919/9/10-105 від 21.08.07., нач. відділу Шевченко О.А., дов. №1269/9/10-026 від 09.02.07.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Галичина-Херсон” звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Херсоні від 11 квітня 2007 року  № /0, № /0 про нарахування, зменшення ПДВ та застосування штрафних санкцій з цього податку на загальну суму 28975,14грн. Позивач вказує в позові, що податковою інспекцією проведено виїзну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 по 31.12.2006 року, за наслідками якої складено акт № 722/23-6/3212593. що 02.04.2007. За результатами розгляду матеріалів перевірки, ДПІ у м. Херсоні винесено податкові повідомлення-рішення від 11.04.2007 № /0, яким товариству визначено суму податкового зобов'язання по податку па додану вартість в сумі 19378,30 грн., в т.ч. штрафна (фінансова) санкція - 6508,43 грн., № /0, яким зменшено товариству суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість та визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 9596,84, в т.ч. штрафна (фінансова) санкція - 3198,95 грн.

Рішенням ДПІ у м. Херсоні про результати розгляду первинної апеляційної скарги від 11.05.2007 р.. № 6424/10/25-013 скаргу товариства залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. Рішеннями ДПА у Херсонській області та ДПА України товариству в розгляді скарги відмовлено у зв'язку з пропуском терміном, визначеним для оскарження рішень органів державної податкової служби.

В позові зазначено, що перевіркою встановлено порушення товариством пп. 7.2.6. п. 7.2 та пп.7.3.1 п. 7.3. пп.7.4.1 п. 7.4.. пп.7.7.1 п. 7.7. от. 7.3 Закону України "Про податок па додану вартість". Податкові накладні №146223 від 08.06.05 на суму 71572,65 грн. (у т.ч. ПДВ - 11928.78 гри.), №147216 від 20.06.05 на суму 2770.08 гри. ( у т.ч. ПДВ - 461,68 грн.) та №148560 від 30.06.05 на суму 3320,88 грн. ( у т.ч. ПДВ - 553,48 грн.), отримано позивачем після підписання  акту попередньої перевірки, що підтверджується записами в книзі реєстрації вхідної документації підприємства за №.49 від 22.07.05 , № 51 від 11.08.05 , № 53 від 16.08.05  відповідно. Існування зазначених податкових накладних, які надійшли від контрагента товариства хоча й із запізненням, є у відповідності до вимог податкового законодавства безумовною підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Не відповідає вимогам Закону України «Про податок на додану вартість» позиція ДПІ у м. Херсоні про те, що товариство втратило право на включення до податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, отриманими після закінчення звітного періоду, оскільки не вимагало у продавця податкової накладної і не звернулося із відповідною заявою до закінчення податкового періоду до ДПІ по місцю своєї реєстрації в порядку пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість».

Так, пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачає, що у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такою постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. В даному випадку постачальник не відмовлявся надати податкові накладні. Відсутність відмови постачальника надати податкові накладні зумовлює безпідставність подачі скарги на самого постачальника. Скарга ж подається при наявності передумов для її подання, тобто факту відмови від надання податкової накладної. Відсутність відмови унеможливлює подання скарги до органу державної податкової служби для підтвердження суми податкового кредиту. Товариство не втратило право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, відображеної  в податкових накладних.

Позивач також заперечує проти  вказаного в акті перевірки порушення товариством вимог  пп. 3.1.1 п. 3.1 ст.3, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп.7.7. 1 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”. Станом на 27.10.05 на особовому рахунку позивача рахувалась переплата з податку на додану вартість в розмірі 29972,28 грн.  19.10.2005 року ДПІ м. Херсон винесено повідомлення - рішення №/0 на підставі акту перевірки №1870/23 -6/32125913 від 12.10.2005 р. яким визначено податкове зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій ТзОВ "Торговий Дім "Галичина Херсон" по податку на додану вартість в сумі 12 077 грн. Суму податкового зобов'язання, визначену даним податковим повідомленням-рішенням, за рішенням товариства погашено за рахунок переплати, що рахувалась на особовому рахунку платника податку. Актом камеральної перевірки № 2107/16-2/32125913 від 02.11.2005 року зменшено суму, бюджетного відшкодування, яка мала бути зарахована у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів, задекларована в вересні 2005 року  на 14832  грн. ДПІ м. Херсон винесено податкове повідомлення - рішення №/0 від 04.11.2005 року, яким визначено податкове зобов'язання, що підлягало сплаті в десятиденний термін, в розмірі 14 832  грн. Зобов'язання також погашено за рахунок переплати, що рахувалась на особовому рахунку платника податку.

Згідно акту звірки між ТзОВ "Торговий Дім "Галичина-Херсон" та ДПІ м. Херсон від 04.08.2006 року на особовому платника податку рахувалась переплата в розмірі 2398,75 грн. станом на 01.01.2006 року. Отже, ТзОВ "Торговий Дім "Галичина-Херсон" не зменшувало податкові зобов'язання в періоді, що перевірявся, за рахунок бюджетного відшкодування. Платник податку не подавав додаток №2 до Декларації з податку на додану вартість про суму бюджетного відшкодування минулих звітних періодів, яка зараховується у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів. Податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період, який перевірявся, погашались за рахунок переплати, що рахувалась на особовому рахунку платника податку, та оплачені грошовими коштами з розрахункового рахунку платника податку ( на протязі 2006 року було сплачено 3 1980 грн. податку на додану вартість).

Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні проти позову заперечує, мотивуючи  тим, що  ТОВ „ТД „Галичина-Херсон" віднесено до складу податкового кредиту в липні 2005 року суму ПДВ, яка виникла у зв'язку з придбанням товарів, які було відвантажено в червні 2005 року. Згідно п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону № 168 „Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій, або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів. Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону № 168 у разі відмови з боку постачальника товарів надати податкову накладну, отримувач таких товарів має право прикласти до податкової декларації за звітний податковий період  заяву зі скаргою на такого постачальника. При поданні податкової декларації з ПДВ за червень 2005 року не надходила  відповідна  заява ТОВ ТД "Галичина-Херсон", яка б містила скаргу на постачальника, який не надав податкові накладні при відпуску  товару.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону № 168, сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового кредиту. Підприємством до складу податкового кредиту в липні 2005 року безпідставно віднесено суму ПДВ по податкових накладних №146223 від 08.06.05 на суму 71572,65 грн. (у т.ч. ПДВ -11928,78 грн.), №147216 від 20.06.05 на суму 2770,08 грн. ( у т.ч. ПДВ- 461,68 грн.), №148560 від 30.06.05 на суму 3320,88 грн. (у т.ч. ПДВ -553,48 грн.), отриманих від ТзОВ «Континіум-Укр-Ресурс». Вищезазначені податкові накладні підлягають включенню до податкового кредиту в червні 2005 року, який підтверджений попереднім актом документальної перевірки від 12.10.05 №1870/23-6/ 32125913. В акті попередньої планової документальної перевірки не відображене заниження податкового кредиту в червні 2005 року. Акт підписано посадовими особами ТОВ ТД «Галичина-Херсон» без заперечень. Оскарження повідомлення-рішення посадовими особами не проводилось.

Порушення п.п.7.5.1,ІІ.7.5, п.п.7.4.1 п.7.4 ,пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" призвело до завищення податкового кредиту в липні 2005 року на суму 12943,94 грн. В порушення п.п.7.3.1. п.7.3. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість»та Наказу ДПА України від 30.05.97 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення та подання» із змінами та доповненнями, підприємством занижено податкових зобов'язань у березні 2006 року (податкова декларація з податку на додану вартість № 41995 від 19.04.06) на загальну суму 737,25 грн., а саме: ТОВ ТД "Галичина-Херсон" згідно накладної від 30.03.06 №56 відвантажило ПП Штендеру В.В дизельне пальне у кількості 2,854л на загальну суму 9475,28грн, а сплата від підприємця надійшла на розрахунковий рахунок підприємства у сумі 10360,00 грн. Вищезазначена операція зафіксована в бухгалтерському обліку Дт.ЗН Кт.631 (журнал ордер по рах. 631) В квітні 2006 року перевіркою встановлено завищення податку на додану вартість на суму 147,0грн, в результаті повернутих невикористаних коштів ПП Штендеру В.В. В наслідок вищезазначеного встановлено несвоєчасне декларування податку на додану вартість на суму 147,00 грн., в т.ч. :березень 2006 року занижено ПДВ на суму 147,00 гри.; квітень 2006 року завищено ПДВ на суму 147,00 грн.

ДПІ також вказує на   порушення позивачем п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону “Про податок на додану вартість”, який передбачає, що  датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, або дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку, як оплата товарів, що підлягають поставці, або дата відвантаження товарів.  ДПІ встановила відхилення у сумі податкових зобов’язань з ПДВ за липень 2005 року ( заниження на 32,93 грн.) та у серпня 2005 року – заниження на 62980,89 грн.) Несвоєчасне декларування податкових зобов'язань з ПДВ в серпні 2005 року призвело до завищення бюджетного відшкодування (стр.25.2 Декларації - зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів) в сумі 6290,89 грн., яке заявлене в вересні 2005 року та на момент перевірки повністю відшкодовано.

Представник відповідача просить  відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору, були прийняті за висновками акту  виїзної планової перевірки ТОВ ТД „Галичина-Херсон” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.05 по 31.12.06.. При перевірці виявлено завищення від'ємного значення з ПДВ у липні 2005 року в сумі 107 грн., заниження ПДВ у липні 2005 року в сумі 12869,87 грн., завищення бюджетного відшкодування у вересні 2005 року в сумі 6397,89 грн., завищення від'ємного значення з ПДВ у серпні 2005 року в сумі 6290,89 грн., заниження від'ємного значення з ПДВ у вересні 2005 року в сумі 6230,86 грн. Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону про ПДВ сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового кредиту.

Суд вважає, що при  включенні позивачем до складу податкового кредиту в липні 2005 року  12943 грн. 94 коп. ПДВ на підставі податкових накладних №146223 від 08.06.05 на суму 71572,65 грн. (у т.ч. ПДВ - 11928,78 грн.), №147216 від 20.06.05 на суму 2770,08 грн. ( у т.ч. ПДВ- 461,68 грн.), №148560 від 30.06.05 на суму 3320,88 грн. (у т.ч. ПДВ  553,48 грн.), отриманих від ТОВ «Континіум-Укр-Ресурс», порушень вимог Закону про ПДВ не допущено. Відповідно до вимог пп. 7.2.6 ст. 7 Закону України  "Про податок на додану вартість" податкова накладна  видається  платником  податку,  який  поставляє   товари (послуги),  на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту. У разі відмови з боку постачальника товарів  (послуг)  надати податкову  накладну  або  при  порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право  додати  до  податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника,  яка є підставою для включення сум цього податку до складу  податкового  кредиту.  До  заяви  додаються копії товарних чеків або інших  розрахункових  документів,  що  засвідчують  факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Підпунктом 7.4.5 ст.  7 Закону про ПДВ визначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат  зі сплати податку, не підтверджених податковими накладними.     Враховуючи зазначене,   а   також   порядок  визначення  дати виникнення права на податковий кредит,  суми  ПДВ  за  податковими накладними,  отриманими  із  запізненням, повинні  включаються до податкового кредиту того   звітного  періоду,  в  якому  фактично  отримано  податкові

накладні.

Ствердження ДПІ про те, що вищезазначені податкові накладні підлягають включенню до податкового кредиту в червні 2005 року, суд вважає  необґрунтованим, оскільки позивач фізично не мав можливості  це зробити, тому що податкові накладні були отримані позивачем  тільки в липні 2005 року, що підтверджується супровідним листом ТОВ „Континіум-Укр-Ресурс” № 2107 від 21.07.05, копією  журналу вхідної кореспонденції позивача за 27.07.2007. Ствердження відповідача, що спірні податкові накладні могли бути включені до податкового періоду червня 2005 року, який був предметом попередньої перевірки ( акт документальної перевірки від 12.10.05 №1870/23-6/ 32125913), не знайшли свого документального підтвердження при розгляді справи. Позивачем надано суду  завірену копію реєстру податкових накладних за червень 2005 року,  з якого вбачається що податковий кредит склав 300542,25 грн., що відповідає даним декларації по податку на додану вартість за червень 2005 року. До того ж в акті попередньої планової документальної перевірки не відображене заниження податкового кредиту в червні 2005 року.

Посилання відповідача на норми пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»суд не бере до уваги. оскільки постачальник не відмовлявся надати податкові накладні, а фактично їх надав з запізненням.. Відсутність відмови постачальника надати податкові накладні зумовлює безпідставність подачі скарги на самого постачальника. Скарга ж подається при наявності передумов для її подання, тобто факту відмови від надання податкової накладної.

На підставі викладеного, суд не вбачає порушень позивачем п.п.7.5.1, п.7.5, п.п.7.4.1 п.7.4 ,пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України  "Про податок на додану вартість",  завищення податкового кредиту в липні 2005 року на суму 12943,94 грн. є недоведеним. Підтверджено завищення від'ємної різниці тільки на суму 32,93 грн., тому донарахування суми податкового зобов'язання 12869,87 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 6508,43 грн. є неправомірним Податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 11 квітня 2007 року № /0 про  визначення податкового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Галичина-Херсон” в сумі  12869,87 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 6508,43 грн.  визнається нечинним.

Враховуючи  визначений ДПІ розмір податкового зобов'язання за липень 2005 року в сумі 305850,93 грн. (за декларацією 305850 грн.) та податкового кредиту 305925 грн., від'ємне значення ПДВ за липень 2005 року складає  74,07 грн., а не 107 грн., як зазначив позивач в декларації.

За декларацією серпня 2005 року  податкове зобов'язання визначено в розмірі 421632 грн., податковий кредит в сумі 436464 грн., від'ємне значення  ПДВ 14832 грн. За даними перевірки розмір податкового зобов'язання складає 427922 грн.89 коп. (розбіжність 6290,89 грн.). Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту  серпня місяця складає 8541, 11 грн., а не 14832 грн. як  зазначив позивач у декларації.

За декларацією вересня 2005 року позивач задекларував до бюджетного відшкодування суму 14939 грн. ДПІ встановлено  завищення суми податкових зобов'язань за декларацією вересня 2005 року : зазначено позивачем в декларації сума 266214 грн., підтверджено перевіркою 259983 грн., позивачем зазначено від'ємне значення ПДВ в сумі 718 грн., перевіркою виявлено позитивне значення різниці між зобов'язаннями та кредитом в сумі 6948,86 грн.

З урахуванням викладеного розмір відшкодування за декларацією вересня становить 8615 грн.18 коп. (74 грн. 07 коп. та 8541 грн. 11 коп. від'ємного значення попередніх періодів). Отже, завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2005 року становить 6323,82 грн. ( 14939 грн. –8615,18 грн.),   яке на момент перевірки повністю відшкодовано. Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України Закону України «Про податок на додану вартість»бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.    Згідно п. 17 Указу Президента України “Про деякі зміни в оподаткуванні” від 07.08.1998 № 857/98 передбачено, що у разі коли за наслідками перевірки виявляється факт завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого в податковій декларації, сума такого завищення вважається сумою податкового зобов’язання, прихованою від оподаткування. Таким чином,  завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого в податковій декларації, прирівнюється до заниження податку на додану вартість, і за це застосовуються фінансові санкції.

В даному випадку ДПІ обґрунтовано зменшила суму бюджетного відшкодування на 6323,82 грн. та застосувала санкції в розмірі 5161,91 грн. (50%). Тому податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 11 квітня 2007 року  № /0 про зменшення суми бюджетного від шкодування на 6397,89 грн. та застосування штрафу в розмірі 3198,95 коп. підлягає частковому скасуванню з урахуванням викладеного.

Інші порушення податкового законодавства. Викладені в акті перевірки, позивачем не оскаржувались.

Позов задовольняється частково. Судові витрати відносяться на позивача.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.                               Керуючись  ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 11 квітня 2007 року № /0 про  визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Галичина-Херсон” в сумі  12869,87 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 6508,43 грн.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 11 квітня 2007 року  № /0 в частині  зменшення суми бюджетного від шкодування товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Галичина-Херсон на 74 грн. 07 коп.  та застосування штрафу в розмірі 37 грн. 04 коп.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом"якова

повний текст постанови підписаний 28.12.07.