ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.07 р.                                                                                                          Справа № 8/215

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкэнергоремонт",

, м.Донецьк

до відповідача Дочірнього підприємства "Донецьке монтажне управління"

Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж",

,  м.Донецьк

про стягнення 195501 грн. 50 коп.

Суддя  Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 18.01.2007р. по 22.01.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецкэнергоремонт", м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Дочірнє підприємство "Донецьке монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж", м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 195501,50 грн.,  у тому числі основний борг в сумі 146884,29 грн. та пеня в сумі 48617,21 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою без номера та дати, яка надійшла на адресу суду 10.01.2007р. зменшив позов, заявивши вимоги про стягнення заборгованості в сумі 174240 грн. 12 коп., у тому числі основний борг в розмірі 146884 грн 29 коп., пеня в розмірі 23408 грн. 94 коп. та 3% річних в сумі 3946 грн. 89 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір, акти приймання виконаних робіт, акт звірки взаємних розрахунків.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №18/68 від 17.01.2007р., в якому проти зменшених позовних вимог заперечує. В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на ті обставини, що позивачем не вірно визначено дату порушення зобов’язань,  неправильний розрахунок суми пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

17.06.2005р. між сторонами був підписаний договір постачання №1М, згідно з яким відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов'язання виготовити та поставити блоки поверхней нагріву котла-утілізатора КУ-125.

Відповідно до умов вказаного договору позивач у січні 2006р. виконав для відповідача роботи на суму 146884,29 грн.

Факт виконання позивачем вказаних робіт для відповідача підтверджується актом приймання виконаних робіт №209 за січень 2006р., який підписаний між сторонами та наданий до матеріалів справи (а.с.19).

Згідно з п.4.1.2 договору №1М від 17.06.2005р. відповідач повинен сплатити вартість виконаних позивачем робіт протягом 15 банківських операційних днів з дати передачі товару та рахунку позивачем відповідачу.

Як встановлено судом, акт приймання виконаних робіт №209 був підписаний сторонами у січні 2006р. При цьому, сторонами не визначено конкретної дати підписання цього акту приймання виконаних робіт.

Позивачем до матеріалів справи надано податкову накладну №7 від 17.01.2006р.

Відповідно до п.7.2.3. Закону України  “Про податок на додану вартість” податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань.

Згідно з п.7.3 вказаного закону датою виникнення податкових зобов’язань з продажу робіт вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

-або дата зарахування коштів від замовника на банківській рахунок платника податку як оплата робіт, що підлягають виконанню,

-або дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт платником податку.

Виходячи з того, що на момент складання податкової накладної попередньої оплати виконаних робіт відповідачем здійснено не було, суд дійшов до висновку, що податкова накладна №7 від 17.01.2006р. була виписана позивачем в день оформлення документів, що засвідчують факт виконання робіт.

Таким чином, судом встановлено, що акт приймання виконаних робіт №209 був підписаний сторонами 17.01.2006р.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прострочка відповідачем своїх зобов’язань перед позивачем по сплаті вартості виконаних робіт виникла 07.02.2006р.

Свої зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати грошових коштів всупереч ст.526 Цивільного кодексу України відповідач не виконав. Згідно з наданим до матеріалів справи актом взаємних розрахунків станом на 23.05.2006р. заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи становить 146884,28 грн., яка на момент прийняття рішення по справі не сплачена.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог про стягнення основного боргу  заперечує, посилаючись на невірне визначення позивачем дати порушення відповідачем зобов’язань за договором.

Вказані заперечення відповідача щодо початку перебігу та строку виконання зобов’язання  судом до уваги не приймаються, враховуючи встановлений вище судом факт підписання акту приймання виконаних робіт №209 в день видачі податкової накладної №7 від 17.01.2006р.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі п.8.3 договору №1М від 17.06.2007р.   нараховано та пред'явлено до стягнення пеню в сумі 23408 грн. 94 коп. за період з 07.02.2006р. по 31.12.2006р.

Відповідач проти вимог про стягнення неустойки заперечує з тих підстав, що відповідно до ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Суд приймає до уваги заперечення відповідача та вважає, що вимоги позивача про стягнення неустойки підлягають частковому задоволенню в сумі 13380,58 грн. за період з 07.02.2006р. по 07.08.2006р. згідно наступного розрахунку:

1) за період з 07.02.2006р. по 10.06.2006р. сума пені становить:

146 884,29 (сума заборгованості) * 124 (кількість днів прострочення) * 19 (подвійна  облікова ставка НБУ) / 36500 = 9481,08 грн.

2) за період з 11.06.2006р. по 07.08.2006р. сума пені складає:

146 884,29 (сума заборгованості) * 57 (кількість днів прострочення) * 17 (подвійна облікова ставка НБУ) / 36500 = 3899,5 грн.

3) за період з 07.02.3006р. по 07.08.2006р. сума пені дорівнює:

9481,08 грн. + 3899,5 грн.=13 380, 58 грн.

На підстаіві ст.625 Цивільного кодексу України позивачем за період з 07.02.2006р.по 31.12.2006р. заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3946 грн. 89 коп.

Розрахунок суми 3% річних є аріфметично вірним, відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти стягнення 3% річних  в сумі 3946 грн. 89 коп. не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов в частині вимог про стягнення основного боргу та трьох процентів річних доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що вимоги про стягнення пені є частково неправомірними, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 164211 грн. 76 коп., у тому числі основний борг в сумі 146884 грн. 29 коп., пеня в сумі 13380 грн. 58 коп, три проценти річних в сумі 3946 грн. 89 коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкэнергоремонт", м.Донецьк до Дочірнього підприємства "Донецьке монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж", м.Донецьк про стягнення заборгованості задовольнити частково в сумі 164211 грн. 76 коп., у тому числі основний борг в сумі 146884 грн. 29 коп., пеня в сумі  13380 грн. 58 коп. та три проценти річних в сумі 3946 грн. 89 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Донецьке монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж", м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкэнергоремонт", м.Донецьк основний борг в сумі 146884 грн. 29 коп., пеню в сумі 13380 грн. 58 коп. та три проценти річних в сумі 3946 грн. 89 коп., всього заборгованість в сумі 164211 грн. 76 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1642 грн. 76 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 99 грн. 12 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено повністю в судовому засіданні 22.01.2007р.

Суддя                                                                         Ємельянов А.С.