ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 лютого 2007 р.
№ 13/396

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Невдашенко Л.П.
Михайлюка М.В.
Дунаєвської Н.Г.

перевіривши  касаційну скаргу
ТОВ “Телекомунікаційна компанія “Велтон. Телеком”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2006 р.

у справі
№ 13/396 господарського суду м. Києва

за позовом
ТОВ “Телекомунікаційна компанія “Велтон. Телеком”

до
ТОВ “Кворум-Мет”

про
та за зустрічним позовом
до
про
стягнення 26000 грн.
ТОВ “Кворум-Мет”
ТОВ “Телекомунікаційна компанія “Велтон. Телеком”
стягнення 3075,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Телекомунікаційна компанія “Велтон. Телеком” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2006 р.

У резолютивній частині касаційної скарги оскаржувач просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2006 року у справі № 13/396 повністю. Предметом позовних вимог у даній справі за первісним позовом є стягнення 26000 грн. боргу, а за зустрічним позовом –стягнення 3075,74 грн.

Згідно вимог ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 №7-93  (в редакції від 25.03.2005 року), розміри ставок державного мита із касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами становлять - 50 відсотків ставки, що підлягає  сплаті у разі  подання   заяви, для  розгляду  спору в першій інстанції, а із спорів  майнового  характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, державне мито сплачується в таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян і не  більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного  характеру; із заяв кредиторів про порушення справ про банкрутство, а також із заяв кредиторів, які звертаються з майновими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки заявником оскаржується постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2006 року в повному обсязі, то кожна  із  заявлених сторонами та розглянутих судом позовних вимог підлягає оплаті державним митом у встановленому розмірі.

Разом з тим, як вбачається із доданого до касаційної скарги платіжного доручення №8444 від 19.12.2006 року, зазначені вимоги заявником не дотримані.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню. Після усунення зазначених недоліків скаржник має право повторно подати  належно оформлену касаційну скаргу у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику, а справу - до господарського суду міста Києва.

Головуючий                                                                                Л.Невдашенко

Судді:                                                                                               М.Михайлюк

Н.Дунаєвська