ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.07 р.                                                                               Справа № 44/425

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (представник Писанка І.О. довіреність 168 від 07.07.06 року) до Докучаєвської міської ради (представник до судового засідання не з’явився), про відшкодування витрат у розмірі 6’689,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (далі – Фонд) звернулося до суду з позовом  про відшкодування витрат у розмірі 6’689,67 грн. за виконані договором про порядок приватизації об’єктів, що перебувають у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст районів у містах, а також об’єктів їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних та обласних рад № 1 від 11.11.05 року (далі – Договір) доручення до Докучаєвської міської ради (далі – Покупець). Позовні вимоги Фонду ґрунтуються на неналежному виконанні умов зазначеного Договору, а також простроченні Радою грошового зобов’язання, яке виникло з понесення повіреним Фондом витрат, пов’язаних з виконанням доручень Ради на суму 6’689,67 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 5099184. Проте суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду документи не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Фонду підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Оцінивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором доручення, який підпадає під правове регулювання норм статей 1000-1010 ЦК України.

Таким чином, в силу статті 1000 ЦК України та розділів 1-2 Договору, повірений Фонд зобов’язався за дорученням довірителя Ради організувати роботу з приватизації окремих об’єктів комунальної власності згідно умов Договору.

Згідно умов пункту 1.1 Договору, Рада здійснила доручення Фонду щодо проведення процедури приватизації окремих об’єктів нерухомості шляхом прийняття рішень Ради від 26.11.03 року № IV/XIV-189, від 11.03.04 року № IV/XVІ-249, від 20.08.04 року № IV/XХ-398, від 05.03.04 року № IV/XVІ-247 та від 14.10.05 року № IV/XХХІІ-677.

Виходячи з домовленостей, викладених сторонами в пункті 3.3 Договору, а також на підставі пункту 2 частини 2 статті 1007 ЦК України, Рада має відшкодувати витрати Фонду, понесені у зв’язку з виконанням доручень Ради, на підставі листів-заявок з проханням перерахувати кошти. Таким чином, суд вважає, що право Фонду вимагати від Ради виконання грошового зобов’язання (відшкодування витрат) виникало в порядку частини 2 статті 530 ЦК України по закінченні 7-денного строку з моменту пред’явлення листів-вимог від 12.12.05 року № 03-9170, від 25.05.06 року № 03-5132, від 31.05.06 року № 03-5286 та від 18.07.06 року № 03-6727, тобто на загальну суму 6’689,67 грн. право вимоги виникло 26.07.06 року.

Докази оплати понесених Фондом витрат, а також докази незгоди Ради з належністю виконання Фондом договірних зобов’язань – суду не надавалися.

Наразі, грошове зобов’язання Ради перед Фондом на суму 6’689,67 грн. на момент прийняття рішення суду – не виконане, на порушення статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Таким чином, причиною виникнення спору є протиправне порушення Радою умов Договору, а також норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів доручення.

Відповідно до статті 49 ГПК України, питання про розподілення судових витрат судом не вирішується через відсутність цих витрат у поточному процесі.

На підставі ст.ст.525, 526, 1000-1010 ЦК України, керуючись ст.ст.1, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Докучаєвської міської ради про відшкодування витрат у розмірі 6’689,67 грн.

Стягнути з Докучаєвської міської ради на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області відшкодування витрат у розмірі 6’689,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 – позивачу

2 – відповідачу

3 – господарському суду Донецької області