ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/457

13.11.07

За позовом Національної телекомпанії України м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Незалежне ТБ” м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 220,34 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Шелестун Д.М., Войтенко М.М.,

від відповідача не з’явився.

СУТЬ СПОРУ :

у жовтні 2007 року Національна телекомпанія України звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору № 67-26 від 19 січня 2006 р. останній частково сплатив надані йому послуги вартістю 40383,02 грн., заборгувавши 171,71 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 27,11 грн., три проценти річних з простроченої суми 6,32 грн., пеню 15,18 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Справа відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 січня 2006 р. між сторонами по справі укладений договір № 67-26, згідно з яким позивач за завданням відповідача зобов’язався надавати тому послуги по розміщенню на телеканалі “УТ-1” реклами , а останній –прийняти та оплатити вартість наданих послуг протягом 3 банківських днів з дня підписання додатків до договору , але не пізніше як за 2 дні до першого розміщення реклами.

Як пояснив позивач, відповідачем не були оплачені надані ним послуги по розміщенню 6 березня 2006 р. на каналі УТ-1 рекламних відеоматеріалів “Антіжук” вартістю 171,71 грн.

При цьому, на підтвердження факту надання послуг позивач послався на ефірну довідку від 6 березня 2006 р. та акт прийому-передачі послуг від 31 березня 2006 р.

Суд критично оцінює подані позивачем докази з таких підстав.

Відповідно до умов п. 4.1 договору кількість, черговість і строки розміщення реклами узгоджуються сторонами у відповідних додатках до договору, які є невід’ємними його частинами.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано доказів погодження у встановленому порядку з відповідачем надання послуг по розміщенню 6 березня 2006 р. на каналі УТ-1 рекламних відеоматеріалів “Антіжук” вартістю 171,71 грн.

Поданий позивачем акт прийому-передачі послуг від 31 березня 2006 р. відповідачем не підписаний, тому належним доказом досягнення згоди з надання відповідних послуг не є.

Підписана керівником позивача ефірна довідка, що підтверджує лише факт виходу в ефір рекламного відеоматеріалу, також не підтверджує факту надання відповідної послуги за замовленням відповідача.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту укладення з відповідачем договору про надання послуг з розміщення 6 березня 2006 р. на каналі УТ-1 рекламних відеоматеріалів “Антіжук” вартістю 171,71 грн., заявлені вимоги про оплату цих послуг відповідачем задоволенню не підлягають.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Національної телекомпанії України м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар