ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2007 р.                                                                   Справа № 9/8

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом   Міністерство палива та енергетики

до І відповідача Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз"

до ІІ відповідача Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Спонукати виконати наказ №542 від 29.12.2006 року

за участю представників:

позивача:  Пономарьов Ю.О. довіреність № 02/17-286 від 26.01.2007 року

І відповідача:  Федоренко К.М. довіреність № 01/73 від 17.01.2007 року           Мартинюк В.І. довіреність №07/1278 від 14.08.2006р.

ІІ відповідача:  Вдовичен О.О. довіреність № 364/10 від 29.12.2006 року            Миронов С.І. довіреність №352/10 від 29.12.2006р.

за участю:  прокурора відділу обласної прокуратури Швеця О.А.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовною заявою про спонукання виконати наказ Міністерства палива та енергетики України №542 від 29.12.2006 року.

Представник позивача в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав витребувані докази.

Представники першого відповідача заперечують проти позову посилаючись на безпідставність позову та просять закрити провадження у справі.

Представники другого відповідача позов визнають.

Прокурор підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на те, що порушені інтереси держави, і не виконання наказу №542 від 29.12.2006 року, може привести до негативних наслідків тому просить позов задовольнити та прийняти постанову, до негайного виконання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, та прокурора, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

29 грудня 2006 року Міністерство палива та енергетики України прийняло наказ № 542 “Про передачу державного майна, яке не підлягає приватизації і використовується для забезпечення розподілу природного газу, з балансу ВАТ “Чернівцігаз” на баланс Чернівецької філії ДК “Газ України НАК “Нафтова України” ( надалі наказ № 542). Згідно вимог наказу № 542 ДК «Газ України» в особі Чернівецької філії та ВАТ «Чернівцігаз» повинні в тижневий термін оформити приймання-передачу державного майна, яке не підлягає приватизації та не увійшло до статутного фонду і використовується для забезпечення розподілу природного газу, відповідно до переліку, складеного за результатами інвентаризації державного майна станом на 31 січня 2006 року, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 23 червня 2006 року № 215 згідно з додатком, атом який передати Мінпаливенерго на затвердження.

Суд виходить з того, що згідно Закону України «Про управління об'єктами державної власності» N 185-V від 21 вересня 2006 року, “Управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.” Суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна України; міністерства та інші органи виконавчої влади (далі - уповноважені органи управління). Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом. Здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України визначає органи виконавчої влади, які здійснюють функції з управління об'єктами державної власності”.

Відповідно до пп.15 п.4 Положення про Міністерство палива та енергетики України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1540, та п. 16 ст. 4 Указу Президента України від 14 грудня 2001 року N 1218/2001 (з послідуючими змінами та доповненнями) Міністерство “здійснює відповідно до законодавства функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Міністерства”..

Згідно п. 4 Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482 “Передача об'єктів права державної власності від одного підприємства іншому, що належать до сфери управління одного і того ж органу, уповноваженого управляти державним майном, або самоврядної організації, здійснюється на підставі рішення цього органу або самоврядної організації.”

Отже наказ Міністерства палива та енергетики України № 542 від 29 грудня 2006 року “Про передачу державного майна, яке не підлягає приватизації і використовується для забезпечення розподілу природного газу, з балансу ВАТ “Чернівцігаз” на баланс Чернівецької філії ДК “Газ України НАК “Нафтова України” прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Дані про скасування, або оскарження наказу № 542, сторонами не надані. Вказаний наказ доведено до відома сторін ( відповідачів), що підтверджується листами № 05/40, № 05/41 та № 31/27-125 від 12.01.2007 року. Отже наказ № 542 від 29 грудня 2006 року, носить індивідуальний характер та підлягає безпосередньому виконання відповідачами.

На час розгляду справи наказ № 542 від 29 грудня 2006 року сторонами не виконано.

Заперечення першого відповідача, відносно того що в нього в користуванні знаходиться майно яке набуте з інших джерел фінансування ( перший відповідач посилається на те що воно не являється державним), спростовується переліком майна набутого з інших джерел фінансування, яке знаходиться на балансі ВАТ “Чернівцігаз” станом на 31.01.2006 року, згідно якого вказаному майну присвоєні інвентарні номери за Єдиною системою кодування об’єктів обліку державного майна. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» N 185-V від 21 вересня 2006 року, “Єдиний реєстр об'єктів державної власності є автоматизованою системою збирання, обліку, накопичення, оброблення, захисту та надання інформації про нерухоме майно, у тому числі передане в оренду (лізинг), концесію або заставу, державних підприємств, установ та організацій, а також про корпоративні права держави та державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарських структур. Реєстр формується Фондом державного майна України на базі даних Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень за участю центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, з питань статистики, Державної податкової адміністрації України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, інших уповноважених органів управління на єдиних методологічних засадах інформаційних систем в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.” Отже газопроводи, споруди на газопроводах, транспортні засоби спеціального призначення та інше (законсервоване та незавершене будівництво, яке обліковується на балансі ВАТ з газопостачання та газифікації “Чернівцігаз” станом на 31.01.2006 року, первісною вартістю 87 071 190 грн. 32 коп. та залишковою вартістю 71 483 385 грн. 80 коп., є державною власністю та перебуває у віданні Міністерства палива та енергетики України. Вказане підтверджується також наказом Міністерства палива та енергетики України № 215 від 23 червня 2006 року “Про затвердження результатів інвентаризації державного майна, функції користування яким здійснює НАК “Нафтогаз України”. Управління державним майном підприємств нафтогазового комплексу, які створено у процесі корпоратизації здійснює Мінпаливенерго. Що додатково підтверджує законність наказу № 542.

Твердження першого відповідача про те, що даний спірне не належить розглядати в порядку адміністративної юрисдикції є безпідставним та спростовується наступним. Відповідно до ст. 3 КАС України, “справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, при цьому суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень”.

До компетенції адміністративних судів віднесено на підставі ч. 4 п. 1  ст. 17 КАС України, зокрема звернення суб’єкта владних повноважень.

Міністерство палива та енергетики України є органом виконавчої влади який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Посилання сторін на договір № 04/01-871 про користування державним майном, яке не підлягає приватизації від 28 грудня 2001 року, додаткову угоду №1  від 11 грудня 2002 року, та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області  по справі № 2-5807/2006 від 19 грудня 2006 року, судом до уваги не беруться оскільки договір припинив свою дію, а дані про набрання рішенням суду законної сили – відсутні.

За таких умов позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що несвоєчасне виконання наказу № 542 від 29 грудня 2006 року, призвело до порушення інтересів держави в галузі реалізації державної політики в паливно-енергетичному комплексі, впливає на енергетичну стабільність в державі та може спричинити заподіяння шкоди суспільним інтересам, суд вважає що відповідно до ст. 257 КАС України, є підстави допустити негайне виконання постанови;

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного та ст. ст. 1, 4, 5, 6, 12 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» N 185-V від 21 вересня 2006 року, і керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 50, 71, 86, 94, 160-163, 257 п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          В примусовому порядку виконати наказ Міністерства палива та енергетики України  № 542 від 29 грудня 2006 року “Про передачу державного майна, яке не підлягає приватизації і використовується для забезпечення розподілу природного газу, з балансу ВАТ “Чернівцігаз” на баланс Чернівецької філії ДК “Газ України НАК “Нафтогаз України”, шляхом безоплатної передачі з балансу Відкритого акціонерного товариства  з газопостачання та газифікації «Чернівцігаз» ( 58000, м. Чернівці, вул. Вінниченка, 9 “а”)  на баланс Чернівецької філії Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» ( 58029, м. Чернівці, Проспект Незалежності, 96 ) державного майна, яке не підлягає приватизації та не увійшло до статутного фонду і використовується для забезпечення розподілу природного газу, відповідно до переліку, складеного за результатами інвентаризації державного майна станом на 31 січня 2006 року, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 23 червня 2006 року № 215 (згідно з додатком) в кількості 2174 інвентарних об’єкти, первісною вартістю 87 071 190 грн. 32 коп. та залишковою вартістю 71 483 385 грн. 80 коп.

3.          Постанову прийняти до негайного виконання та видати виконавчий лист.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз