ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2007
Справа №2-1/14425-2007А

Суддя господарського суду АР Крим Л. О. Ковтун розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-1/14425-2007А 29.11.2007р. у судовому засіданні, що почалося у 15:00 за участю секретаря судового засідання Н. М. Баранович,

За участю представників:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача - не з’явився

За участю прокурора – Кулібаба С. Е., посвідчення 07121

ухвалив постанову у 15:15

За   позовом   Прокурора м. Судак (98000, м. Судак, вул. Яблунева, 10) в інтересах держави в особі Державного комітету України по земельних ресурсах в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АР Крим (95038, м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 114)

До відповідача Морської сільської ради (98000, м. Судак, с. Морське, вул. Шевченка, 33)

Про визнання нечинним рішення

Сутність адміністративної справи:

Прокурор м. Судак звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою в інтересах держави в особі Державного комітету України по земельних ресурсах в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АР Крим та просить визнати незаконним та нечинним рішення 30 сесії 4 скликання Морської сільської ради №432 від 06.09.2005р. «Про затвердження положення про порядок організації розподілу і надання земельних ділянок для особистого житлового будівництва» та затверджене цим рішення Положення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваним рішенням встановлені обмеження прав репатріантів щодо отримання земельних ділянок, встановлені певні обмеження, які суперечать положенням Конституції України, Земельному кодексу України щодо порядку надання заяв про отримання земельних ділянок та виділення земельних ділянок, запроваджені норми, за якими встановлюються додаткові вимоги до заявника та підстави для відмови у наданні земельних ділянок або залишення без розгляду таких заяви, які не передбачені діючим законодавством, тощо.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України не виконав, письмових заперечень на позов суду під час розгляду справи не надав, у зв’язку з чим справа неодноразово відкладалася у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши прокурора, дослідивши докази по справі, суд

встановив:

06.09.2005р. на 30 сесії Морської сільської ради 4 скликання було прийнято рішення №432 «Про затвердження Положення про порядок організації розподілу та надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», згідно якого на підставі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було вирішено затвердити зазначене положення.

Дослідивши зазначене рішення та положення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зазначеним Положенням про порядок організації розподілу та надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва встановлені черговість та деякі обмеження щодо отримання земельних ділянок, а також встановлені обов’язковість надання раді документів, які не передбачені законодавством, встановлена можливість ради залишати таки заяви без розгляду.

Слід зазначити, що насамперед, п.п. 1.2, 1.3 уніфікований порядок отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво у власність та на умовах оренди, що насамперед суперечить положенням Земельного кодексу України, а саме ст. ст. 118, 120, 123, 124 та фактично встановлює можливість щодо отримання юридичними особами земельних ділянок у власність для індивідуального житлового будівництва, що суперечить взагалі існуючим нормам земельного законодавства та порядку отримання земельних ділянок у власність, на умовах оренди або користування юридичними особами.

Судом також встановлено, що п. 2.3.1 Положення, за яким особа, яка бажає стати на облік громадян, які бажають отримати земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва в с. Морське та с. Громовка, мають надати заяву, до якої додати: довідку з місця проживання, довідку про те, чи не перебувають члені родини на обліку бажаючих отримати земельну ділянку, довідку органів БТІ про наявність нерухомого майна, довідку сільської, селищної або міської ради про наявність прийнятих рішень про передачу у власність  або оренду земельних ділянок, видачу дозволу на виконання проектних робіт, тощо, копію паспорта заявника та членів його родини, копію довідки про ідентифікаційний код.

У зв’язку з чим суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 118 Земельного кодексу України не передбачено надання відповідних документів, й здебільшого не передбачено можливості залишення заяви без розгляду у зв’язку з ненаданням таких документів.

Відповідно до п.п. 2.3.2 зазначеного положення суттєво обмежені права репатріантів. Так, у якості умови для надання земельної ділянки встановлено необхідність доведення факту їх депортації виключно із с. Морське та с. Громовка. При цьому, відповідно до п. 2.4 Положення встановлено, що у  разі невідповідності звернення встановленим сільською радою вимогам, звернення буде залишено без розгляду. На підставі вищенаведеного можливо зробити висновок щодо запровадження зазначеним Положенням попереднього розгляду заяв, що суперечить положенням Земельного кодексу України та положенням ст. ст. 26, 46, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, п.п. 2.7 та п. 2.15 встановлена  низка      переваг для деяких категорій громадян, у тому  числі залежно від місця проживання та наданням ними матеріальної допомоги на будівництво.

Слід зазначити, що не відповідає положенням ст. ст. 118, 120, 121, 124 Земельного кодексу України встановлений зазначеним Положенням порядок надання земельних ділянок, оскільки відповідно до Положення встановлено, що конституційне право щодо земельних ділянок можуть реалізовувати лише ти громадяни, які згідно із вищенаведеними пунктами Положенням включені до переліку та відповідної черги отримання земельних ділянок.

При цьому, слід зазначити, що п. 3.6 зазначеного Положення взагалі обмежує права власника земельних ділянок, що прямо суперечить Конституції України.

Одночасно, суд звертає увагу, що розділ 4 Положення передбачає порядок надання земельних ділянок юридичним особам, який прямо суперечить положенням Земельного кодексу України, містить певні преференції щодо юридичних осіб, які зареєстровані у м. Судак або засновані мешканцями сіла.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протни адміністративного позову.

Судом відповідно п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України за справами щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень має бути перевірено чи прийняті оспорювані рішення зокрема обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно,  зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, встановлення вищенаведених обмежень та преференцій  оспорюваним Положенням, що було затверджено органом місцевого самоврядування  є перевищенням його повноважень, що прямо суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельному кодексу України та Конституції України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких  ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади зобов’язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у засоби, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У порядку п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України вступна та резолютивна частини постанови оголошені та підписані у судовому засіданні 29.11.2007р. Повний текст постанови складений та підписаний 04.12.2007р.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161- 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення від 06.09.2005р. прийняте  на 30 сесії Морської сільської ради 4 скликання за №432 «Про затвердження Положення про порядок організації розподілу та надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва».

3.          Визнати нечинним Положення про порядок організації розподілу та надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, затверджене рішенням  від 06.09.2005р., яке прийняте  на 30 сесії Морської сільської ради 4 скликання за №432 «Про затвердження Положення про порядок організації розподілу та надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва».

Судом роз'яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун  Л.А.