ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.
№ 07-10/961

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому  судовому  засіданні  касаційну  скаргу Дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії ”Нафтогаз  України” на постанову   Київського міжобласного апеляційного господарського суду   від  11 липня 2007 року у справі № 07-10/961 за позовом Дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії ”Нафтогаз  України” до Чорнобаївського державного  комунального підприємства теплових мереж про стягнення суми,   -

Встановив:

У лютому 2006 року дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулась до господарського суду Черкаської області з позовом до Чорнобаївського державного комунального підприємства теплових мереж про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 192496,23 грн., пені у розмірі 35533,67 грн., інфляційних в сумі 59434,77 грн., 3 % річних в сумі 24244,81 грн., 7 % штрафу в розмірі 13472,85 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання природного газу № 06/03-856-ТЕ-36 від 24 січня 2003 року в частині розрахунків.

Справа  розглядалась судами неодноразово.

Останнім  рішенням господарського суду   Черкаської області  від 3 квітня 2007 року, залишеним без  змін  постановою Київського міжобласного   апеляційного господарського суду   від  11 липня  2007 року, позов  задоволено частково. Стягнуто  з відповідача 25742,60грн. основного боргу, 5719,42 грн. інфляційних втрат,  1613,77 грн. -3 % річних.  У решті  позову  відмовлено.

У касаційній скарзі позивач  просить скасувати прийняті у справі судові рішення в частині суми зменшення основного боргу, інфляційних втрат, 3 %  річних та відмови в задоволені  пені, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм  матеріального та процесуального права,  та  в цій частині  прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У  запереченнях  на  касаційну скаргу  відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги,  а  прийняті  у справі судові рішення без змін.

Розгляд справи перенесено з 12 на  26 грудня 2007 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга   не підлягає  задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів  справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 24січня 2003 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір №06/03-856-ТЕ-36 на постачання природного газу для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій разом з Додатковою угодою до нього №1від 28 лютого 2003 року.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов’язання продати в 2003 році, а відповідач прийняти та оплатити природний газ на умовах, передбачених цим договором. При цьому, умовами договору було вказано, що предметом даного договору є отримання відповідачем природного газу виключно для задоволення потреб населення, бюджетних установ та організацій (п.1.3 договору).

Як встановлено  попередніми судовими інстанціями, позивач протягом січня-квітня та жовтня-грудня 2003 року передав, а відповідач прийняв 2133,698 тис. кубічних метрів природного газу,  на загальну суму 336057,45 грн.

28 лютого 2003 року між позивачем і відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до договору від 24 січня 2003 року №06/03-856-ТЕ-36, якою сторони, зокрема, встановили ціну за 1000 кубічних метрів газу у розмірі 157,50 грн. без врахування тарифу на транспортування газу по території України (том 1, арк. справи 17).

Пунктом 6.1 Договору від 24 січня 2003 року №06/03-856-ТЕ-36 передбачено, що відповідач зобов'язаний здійснювати остаточний розрахунок за фактично спожиті ним обсяги природного газу та отримання послуг з його транспортування на підставі акту приймання-передачі до 6 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

При цьому, пунктом 6.4 вказаного договору встановлено, що в платіжних дорученнях відповідач обов’язаний вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. Поряд з цим, за наявності у відповідача боргу за даним договором позивач має право зарахувати кошти, що надійшли від відповідача, як погашення заборгованості за газ, поставлений у минулі періоди, незалежно від вказаного у платіжному дорученні призначення платежу.

Предметом  даного спору  є вимоги  позивача  про   стягнення 192496,23 грн. основного боргу, пені у розмірі 35533,67 грн., інфляційних в сумі 59434,77 грн., 3 % річних в сумі 24244,81 грн., 7 % штрафу в розмірі 13472,85 грн.  з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання природного газу № 06/03-856-ТЕ-36 від 24 січня 2003 року

При розгляді  даної справи  попередні судові інстанції належним чином з’ясували та перевірили  доводи  та заперечення  кожної сторони, обгрунтували висновки, викладені  у судових рішеннях.

Ними детально перевірені  обставини, на які  посилався позивач, як на підстави своїх вимог, і обгрунтовано, з посиланням на вимоги чинного законодавства  та зібрані докази  визнані  такі посилання  безпідставними.

Доводи  касаційної скарги не спростовують висновків попередніх судових інстанцій.

Встановивши, що відповідачем  безпідставно  не  прийнято в  рахунок  оплати за  природний   газ  166726,63 грн., суди попередніх інстанцій дійшли  обгрунтованого висновку,  що сума заборгованості   відповідача  перед позивачем становить 25742,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням перерахованих   судом  штрафних санкцій.

Належним чином  перевірені  судом  та обгрунтовано відхилені  вимоги  про   стягнення 7 %  штрафу в розмірі 13472,85 грн..

За таких обставин суд вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального  права з дотриманням процесуальних норм, а тому підстав для  їх зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії ”Нафтогаз  України” залишити без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду   від  11 липня 2007 року у справі № 07-10/961 –без змін.

Головуючий          Перепічай В.С.

Судді                                                                                     Вовк І.В.

Гончарук П.А.