ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-9/404
ПОСТАНОВА

І м е н е м     У к р а ї н и

"15" лютого 2007 р.  09:50                                                                      м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Рибіной С. А.,

при секретарі Соловей Ю.В..,

за участю представників сторін:

позивач –Мартьянов А.В.,довіреність № 5 від 14.02.2007

відповідач –Блізнюк О.А., довіреність № 03-15/02 від 05.01.2007

треті особи –Романенко Б. І., довіреність № 6 від 29.12.2006

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Алтей”

до Севастопольської міської Ради

третя особа ТОВ “Логос Девелопмент групп”

про визнання рішення недійсним та спонукання відповідача виконати певні дії,

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “Алтей” звернулося до суду з адміністративним позовом до Севастопольської міської Ради про визнання рішення Севастопольської міської конкурсної комісії Севастопольської міської Ради від 11.12.2006 недійсним та зобов’язання відповідача вдруге розглянути пропозиції учасників конкурсу та прийняти нове рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем положень Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та Положення про проведення конкурсу з визначення орендарів земельних ділянок, яке затверджено рішенням сесії Севастопольської міської Ради № 801 від 13.09.2006.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у запереченнях на позов вказує, що він не виносив оскаржуваний позивачем акт, крім того, вимога про спонукання відповідача вдруге розглянути пропозиції не може бути задоволена судом, так як проведення конкурсу з питань визначення орендаря земельної ділянки покладено, згідно затвердженого міською Радою Положення, на конкурсну комісію, яка створена міською Радою, а не на міську Раду.

Ухвалою від 09.01.2007 суд, за клопотанням відповідача, залучив до участі у справі в якості третьої особи  яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Логос Девелопмент групп”.

У письмовій думці на адміністративний позов (а.с. 66-69) третя особа визначає, що позивач, на його думку, невірно визначив суб’єкта владних повноважень, рішення якого оскаржує. Крім того, ТОВ “Логос Девелопмент групп” вважає, що позивач не обґрунтував, яким саме нормам законодавства протирічить рішення, що оскаржується. Детальне обґрунтування викладено у письмових запереченнях на позов.

При розгляді спору позивачем було заявлено клопотання про прийняття заходів забезпечення позову, яке ухвалою від 18 січня 2007 року було задоволено частково: Севастопольській міській Раді заборонено здійснювати будь-які дії, пов’язані з розпорядженням земельною ділянкою площею 0,6 га, яка розташована в районі вул. Советської.

В останньому судовому засіданні, 15 лютого 2007 року, позивачем заявлено клопотання про залучення в якості іншого відповідача (співвідповідача) по даній справі Севастопольську міську державну  адміністрацію. Клопотання залишено судом без задоволення, про що винесена ухвала від 15.02.2007.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавались ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням XI сесії Севастопольської міської Ради № 1350 від 14.10.2003 затверджено Положення о проведенні конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок, до якого рішенням III сесії Севастопольської міської Ради № 801 від 13.09.2006 внесені певні зміни.

13 вересня 2006 року рішенням № 803 III сесії Севастопольської міської Ради затверджений склад комісії по проведенню конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок, до складу якою включено 10 депутатів Севастопольської міської Ради, 5 представників Севастопольської міської державної адміністрації, начальник Севастопольського міського управління земельних ресурсів та голови районних державних адміністрації міста Севастополя.

11 грудня 2006 року вищезазначеною конкурсною комісією по визначенню орендарів земельних ділянок був завершений конкурс на право оренди земельної ділянки орієнтовною площею 0,6 га, яка розташована в районі вул. Советській в місті Севастополі.

За результатами конкурсу, який проходив у два етапи, переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю “Логос Девелопмент групп”.

Позивач вважає, що комісія неправомірно визначила переможцем ТОВ “Логос Девелопмент групп”, так як його, позивача, умови були найпривабливіші та мали значні перевищення по окремих показниках відносно пропозицій переможця.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України  компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно Роз’яснень Президії Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” від 26.01.2000 р. N 02-5/35 (із змінами та доповненнями на момент ухвалення рішення) акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

Статтею 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

З вищевикладених норм вбачається, що єдиною формою акту, який суб’єкт владних повноважень –Севастопольська міська Рада –має право прийняти, та який підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, є рішення, яке прийняте на пленарному засіданні.

Частиною 10 статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване позивачем рішення  від 11.12.2006 Севастопольської міської конкурсної комісії не є рішенням Севастопольської міської Ради в розумінні вищезазначених положень законодавства, більш того, воно не приймалося відповідачем на пленарному засіданні.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Алтей” в цієї частині задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача про спонукання Севастопольської міської Ради прийняти нове рішення Севастопольської міської конкурсної комісії по визначенню переможця конкурсу на право оренди земельної ділянки в районі вул. Советській в місті Севастополі  орієнтовною площею 0,6 га суд також визнає такими, що не підлягають задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

На виконання цієї вимоги на пленарному засіданні  XI сесії Севастопольської міської Ради було розглянуто відповідне питання та постановлено рішення № 1350 від 14.10.2003, згідно якого (з урахування змін та доповнень, внесених рішеннями сесії № 801 від 13.09.2006) підготовка та проведення конкурсів на право оренди земельних ділянок покладені на спільну комісію, яка створена з представників Севастопольської міської Ради, Севастопольської міської державної адміністрації, Севастопольського міського головного управління земельних ресурсів та районних державних адміністрацій міста Севастополя (склад комісії затверджений рішенням Севастопольської міської Ради № 803 від 13.09.2006) та наділена певними (делегованими) повноваженнями по проведенню конкурсу та визначенню переможця.

Враховуючи, що рішення Севастопольської міської Ради “Про затвердження Положення про проведення конкурсу по визначенню орендарів земельних ділянок” та “Про створення конкурсної комісії по визначенню орендарів земельних ділянок” є чинними, питання щодо повторного розгляду пропозиції учасників конкурсу на оренду земельної ділянки в районі вул. Советській в місті Севастополі орієнтовною площею 0,6 га підлягає розгляду саме Севастопольською міською конкурсною комісією.

Довід Товариства з обмеженою відповідальністю “Алтей”, що комісія створена за рішенням Севастопольської міської Ради, тому фактично є її органом, за діяльність якого Севастопольська міська Рада несе відповідальність, не може бути прийнятий судом, так як він не заснований на нормах чинного законодавства та не підтверджується матеріалами справи.

Згідно частини 4 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у задоволення вимог позивачеві буди відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Таким чином, прийняті судом заходи забезпечення позову суд визнає такими, що підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Алтей” такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 118, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони Севастопольській міській Раді здійснювати будь-які дії, пов’язані з розпорядженням земельною ділянкою площею             0,6 га, яка розташована в районі вул. Советській в місті Севастополі, що прийнято ухвалою суду 18 січня 2007 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя                                                                                          С. А. Рибіна

Повний текс постанови виготовлений 20.02.2007