ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2007                                                                                Справа №17/121

час прийняття  9 год 00 хв.

м. Полтава

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центра електрозв'язку №1 Полтавської дирекції ВАТ"Укртелеком" ,м.Зіньків

до  Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції, м.Полтава

про  визнання нечинним ( недійсним ) рішення Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції №/0 від 24.04.2007р.

Суддя  Ю.О. Коршенко

секретар     О.І.Олефір

Представники:

від позивача:  Фесенко В.М.

від відповідача:  Тарасенко О.В.

Суть спору: Розглядається позов  Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центра електрозв'язку №1 Полтавської дирекції ВАТ"Укртелеком"  до   Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції про  визнання недійсним рішення  Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції №/0 від 24.04.2007р.

Представник Позивача в судовому засіданні на задоволенні заявленої позовної вимоги наполягає, посилаючись на відсутність вказаного в акті перевірки порушення та  неправомірне винесення рішення  Полтавською міжрайонною державною податковою інспекцію №/0 від 24.04.2007р. про застосування штрафних санкцій.

Представник Відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні  заперечує проти позовних вимог  , посилаючись на на те, що  Центр електрозв"язку  реалізовував за готівкові кошти картки поповнення рахунку без придбання  торгового патенту, в результаті чого порушив вимоги Закону України "Про патентування деяких видів  підприємницької діяльності".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд   в с т а н о в и в :

Відповідно до  ст. 2 Закону України "Про Державну податкову службу в Україні" одним із завдань органів ДПС є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів ( обов"язкових платежів), а також неподаткових доходів установлених законодавством. Ст. 3 вищезазначеного Закону   передбачено, що органи ДПС у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.

Полтавською міжрайонною  державною податковою інспекцією проведена  перевірка фінансово-господарської діяльності Центру електроз"язку №1  з питань дотримання вимог  податкового та валютного законодавства. В ході перевірки було  відповідачем  констатовано  порушення Позивачем п. 1 ст. 3  Закону України "Про патентування деяких видів  підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96 ВР, а саме  - торгівля картками   поповнення рахунку без придбання  торгового патенту на протязі 80 днів .

24.04.2007 р. Полтавською міжрайонною державною податковою інспекцією було прийнято рішення №/0  про застосування до позивача фінансових (штрафних санкцій) в розмірі  473,6 грн.

Ст. 3 Закону № 98/96 встановлено, що   патентуванню    підлягає    торговельна   діяльність,   що здійснюється  суб'єктами   підприємницької   діяльності   або   їх структурними   (відокремленими)  підрозділами  у  пунктах  продажу товарів. Під торговельною діяльністю у цьому Законі  слід  розуміти роздрібну та оптову торгівлю,  діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти,  інші  готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток. Ст. 3-1 Закону визначає також, що патентуванню   підлягає  діяльність  з  надання  побутових послуг, яка здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх   структурними   (відокремленими)  підрозділами  як  в  окремих приміщеннях, будівлях, їх частинах, так і за їх межами.

Торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб"єкта підприємницької діяльності  чи його структурного ( відокремленого ) підрозділу займатися зазначеними в цьому Законі  видами підприємницької діяльності .

Ст. 8 вказаного Закону  суб"єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торгівельну діяльність, операції з торгівлі валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть відповідальність  - , зокрема, за здійснення операцій, передбачених цим Законом  без додержання відповідних торговихпатентів або з порушенням  порядку використання торгового патенту,  сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності СДП із зазначеним порушенням. Тому відповідачем розраховано позивачу  473,6 грн  штрафу.

Суд вважає посилання відповідача необгрунтованими  і такими, що не грунтуються на вимогах  законодавства, виходячи з наступного :

Відповідно до Закону України “Про телекомунікаційні послуги” телекомунікаційна картка – це засіб, що дає споживачу можливість доступу до заздалегідь визначеного переліку телекомунікаційних послуг відповідного оператора, провайдера і може застосовуватися як платіжний засіб для оплати телекомунікаційних послуг .

Отже,  реалізація  телекомунікаційних карток не відноситься до  видів діяльності, яка передбачена Законом, оскільки виконує в даному випадку функцію саме платіжного засобу з оплати телефонних послуг відповідного оператора , а не отримання як таких самих послуг ( своїм правом, передбаченим телекомунікаційною карткою, особа може і не скористатись ).

Телекомунікаційна послуга – це продукт діяльності оператора спрямована  на задоволення  потреб споживачів. В даному випадку телекомунікаційна картка не є "товаром" який реалізується  в розумінні Закону № 98/96, а тому не підлягає патентуванню . Посилання  відповідача на те, що реалізація позивачем  карток інших операторів мобільного зв"язку  не є отриманням попередньої оплати за надані власні телекомунікаційні послуги, не спростовує доводи позивача , так як продаж карток інших , ніж сам позивач, операторів зв"язку  свідчить лише про отримання споживачем  відповідного платіжного засобу.

Крім того відповідно до  Листа Державної податкової адміністрації України №4801/7/15-1317 від 31.03.2007р. “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” – реалізація телефонних карток не відноситься до  вказаної торгівельної діяльності, оскільки телефонні картки виконують роль платіжного засобу з оплати послуг телефонного зв”язку.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими, законними, підтверджені належними доказами, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню судом.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.  94, 158-163  та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення №/0 від 24.04.07р. Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій до відкритого акціонерного товариства   " Укртелеком "  на суму  473,60 грн..

3. Стягнути з Державного бюджету України (рахунок ВДК  м. Полтави,  № 0002 ГУДКУ в Полтавській області, МФО 831019, ЗКПО 34698804, код платежу 22090200) на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі центру електрозв"язку  №1 (38100, м.Зіньків, вул.Леніна,63, р/р 0406 в Райффайзенн банк "Аваль" м.Полтава, МФО 331605, )  відшкодування витрат по сплаті державного мита в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                            Ю.О. Коршенко