РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.
Справа № 9/37-770

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерфіш" вул. Ярославів Вал, 14-е, м.Київ 1,01001

до  Приватного підприємства  "Торговий дім Тернопіль" вул. Поліська, 14, м.Тернопіль,46000

За участі представників:

позивача:  Дорошенко Я.В., довіреність від  01.11.2006 р.

відповідача: не з’явився

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику позивача  права та обов’язки  учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

встановив:

Позивач –Товариство  з обмеженою відповідальністю “Мастерфіш”, м. Київ,  звернувся 20.02.2007 р. (вх. № 0782)  до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача –Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль”,                            м. Тернопіль,  про стягнення  4 854,56  грн. заборгованості, посилаючись на таке:

Згідно усної домовленості та на підставі  накладної і довіреності  (копії яких додає ) позивач передав відповідачу  товар ( рибну продукцію ) на загальну суму  7 554,65 грн.

Як стверджує позивач, Приватне підприємство “Торговий дім Тернопіль” порушило господарське зобов’язання, станом на 20.02.2007 р. (день звернення з позовом до суду) борг відповідача  за  поставлену йому продукцію становить  4 854,56  грн.

Ухвалою від  23.02.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    10:00 год.  26 березня  2007 р.

У судовому засіданні  26.03.2007 р. представник позивача  підтримав  заявлений позов у повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні  26.03.2007 р., представника  не направив, відзиву на позов не подав.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачаться, що  позивачем передано  відповідачу  товар (рибну продукцію) на загальну суму  7 554,56  грн., яку  той прийняв    згідно  накладної  № 126 від 28.04.2006 р. та довіреності ЯЛФ № 570829 від  25.04.2006  р.

Як стверджує позивач, станом на день звернення до суду з позовом (20.02.2007 р.) борг відповідача становить  4 854,56  грн.

Отже , спір виник внаслідок невиконання   відповідачем, як Покупцем, зобов’язань  щодо оплати за поставлений йому  товар перед Продавцем .

Відповідно до  ст 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.     Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази, наведені позивачем в обґрунтування  своїх матеріально-правових вимог,  відповідач не спростував   і не заперечив , тому  суд  вважає переконливими  та документально доведеними  обставини,  з яких подано  позов.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок  учасників господарських відносин  належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару .

Як вказується у ст. 692 ЦК України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов’язаний сплатити повну ціну переданого товару. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати  оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч 2 ст. 1087 ЦК України   розрахунки  між юридичними особами,  а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

В силу  п. 8.1  ст. 8 закону України  „Про платіжні системи  та переказ коштів в Україні”  банк зобов’язаний  виконати доручення  клієнтів  , що міститься в розрахунковому  документів, який надійшов  протягом операційного  часу банку, в день його надходження. У разі  надходження  розрахункового  документа клієнта до обслуговуючого  банку  після закінчення операційного  часу банк  зобов’язаний  виконати  доручення клієнта , що міститься  в цьому  розрахунковому документів,  не пізніше  наступного  робочого  дня.

З наведеного  випливає, що   строк,  у який     покупець зобов’язаний  оплатити  товар, не  є невизначеним  при здійсненні  підприємницької   діяльності      і   не  може бути більшим  за   кінець  наступного  операційного  дня  від  дати  передання товару або  товарно-розпорядчих  документів  на нього.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів,  що підтверджують  виконання  відповідачем  оплати  вартості поставленого йому  товару, та відновлення тим самим   порушених  майнових прав  кредитора  на момент  розгляду спору судом,   матеріали    справи  не містять, тому  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача  4 854,56 грн.  заборгованості, яка складається  із несвоєчасно оплаченої   вартості  поставленого  йому   у  квітні  2006 р.  товару.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на  відповідача.

У судовому засіданні 26.03.2007 р. за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527,692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути 4 854,56 грн. боргу та 220,00  грн. судових витрат із Приватного підприємства   “Торговий дім Тернопіль” (вул. Поліська, 14, м. Тернопіль,  ідент. код 14035686) в користь   Товариства з обмеженою відповідальністю “Мастерфіш” (вул. Ярославів Вал, 14-Е, м. Київ,  п/р 7101 в КБ “Експобанк”,  ідент. код  34242073).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “28” березня  2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя