СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

11.01.2007
Справа
№  3/297-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
державного підприємства "Красноперекопський завод продовольчих
товарів" м.Красноперекопськ АР Крим

до    приватного підприємця ОСОБА_1м. Херсон

про
стягнення 18.440грн.32коп.

за участю представників сторін:

від
позивача  -  не з'явився

від
відповідача  - не з'явився

Відповідно до розпорядження голови
господарського суду Херсонської області №290 від 11.12.2006 року справу  передано на розгляд судді Ємленінової З.І.

в с
т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача 18.440грн.32коп. заборгованості, в тому числі: 14.348
грн. 14 коп. основного  боргу  у зв'язку з несвоєчасними розрахунками за
переданий відповідачу товар  на підставі
договору купівлі - продажу № НОМЕР_1,
2.657 грн. 37коп. пені та 1.434 грн. 81 коп.  штрафу
за прострочку сплати  боргу.

Ухвалами суду від 21.11.2006 року
та від  12.12.2006 року розгляд справи
відкладено на 11.01.2007року.

Позивач надіслав суду телеграму
з  клопотанням  розглянути
справу без  участі його  представника, посилаючись на скрутне  фінансове становище та неможливість  прибуття через  це  в
засідання суду уповноваженої  особи.

Відповідач  своїм правом на судовий захист не
скористався,  в засідання суду
втретє  не  з'явився, відзив на позов і витребувані судом
документи не надав. Відповідно до
довідки  відділу державної  реєстрації виконавчого  комітету Херсонської  міської
Ради №НОМЕР_2 від 15.12.2006року приватний підприємець  ОСОБА_1 зареєстрований  як фізична особа - підприємець  Комсомольською  районною
Радою м.Херсона 08.11.2000року за адресою АДРЕСА_1, яка  відповідає
адресі, зазначеній в позовній заяві, за якою  судом надсилалися ухвали. Відомостей про  зміну адреси
в установленому законом порядку відповідач не  подавав.

За таких  підстав, справа відповідно до  статті 75 ГПК України розглядається без  участі представників сторін,  за наявними
в справі доказами, яких достатньо
для  вирішення спору по  суті, оскільки  подальше відкладення розгляду справи  призведе до
порушення строку вирішення спору.

Дослідивши матеріали  справи, суд
дійшов до  висновку про  часткове задоволення позовних  вимог
з  урахуванням  наступного.

25.09.2005року  між державним підприємством
"Красноперекопський завод продовольчих товарів" (позивач по  справі)
та приватним підприємцем ОСОБА_1(відповідач) укладено  договір
купівлі-продажу НОМЕР_1.

Згідно з зазначеним договором
позивач зобов'язався передати, а відповідач - прийняти  і сплатити
повидло  яблучне  не
стерилізоване  в паках в кількості
7.002кг.

Матеріали  справи свідчать  про
те, що  відповідач за наданою  до
матеріалів справи  накладною
№НОМЕР_3 через  ОСОБА_1, який діяв на
підставі довіреності ЯКО №НОМЕР_4 від 23.09.2005року отримав у позивача
повидло  на загальну суму
28.708грн.14коп.

Частиною 1 статті 692 ЦК України
передбачено, що  покупець  зобов'язаний
оплатити  товар  після його
прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів на нього, якщо  договором або актами  цивільного
законодавства не встановлений інший порядок  оплати товару.

Пунктами 3.1-3.3 договору від  23.09.2005року  передбачено
обов'язок відповідача здійснити
оплату  вартості товару на
поточний рахунок  позивача  на умовах  50% передоплати    на протязі 3-х  банківських
днів з  моменту   виставлення рахунку. Решта вартості товару
сплачується з  розстрочкою  платежу, при
цьому кінцеві розрахунки  вартості
отриманого  товару відповідач
зобов'язався здійснити до  30.09.2005року.

Відповідно до  статті 629 ЦК України укладений між  сторонами
договір купівлі-продажу від 23.09.2005року є  обов'язковим для виконання і сторони повинні
дотримуватися взятих  на себе зобов'язань
за договором, оскільки стаття 525 ЦК України не
допускає  односторонньої  відмови
від  зобов'язання , або  односторонньої  її
зміни.

Вартість  отриманої
продукції  відповідач здійснив
частково. Його  борг за наданим позивачем
розрахунком становить 14.348грн.14коп.

З урахуванням  викладеного, оскільки  доказів перерахування боргу, або  будь-яких
заперечень  проти  позову
відповідач суду не  надав,   позовні вимоги в частині стягнення
14.348грн.14коп. підлягають  задоволенню.

Розглядаючи  позовні вимоги  в частині стягнення 2.657грн.37коп. пені  та 1.434грн.81коп. штрафу суд  виходить
із  наступного.

Пункт 6 ст.231 Господарського  Кодексу
України визначає, що  штрафні
санкції за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках,
розмір  яких  визначається
обліковою  ставкою  Національного
банку України за весь  час  користування чужими  коштами, якщо
інший  розмір  відсотків
не  передбачено  законом або
договором.

В той же час, відповідно до  ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних  санкцій  за прострочення виконання зобов'язання,
якщо  інше не  встановлене законом або  договором, припиняється через  шість місяців від  дня, коли зобов'язання мало  бути
виконано. Тобто, за нормами  ГК
України штраф та пеня  не  мають тривалого  характеру та через  шість
місяців після дня виникнення прострочки слід  припинити
їх  нарахування.

Сторони пунктами 6.2, 6.3 договору
купівлі-продажу від  23.09.2005року
не  визначили  конкретного
періоду  нарахування пені, а лише
обмежили  її   розмір
подвійною  обліковою  ставкою НБУ за кожен  день
прострочки, не  визначивши
при  цьому кінцевий  термін
обчислення пені та штрафу,  тому
суд  вважає  необхідним застосувати  норму п.6 статті  232 ГК України, у зв'язку з  чим нарахування пені та штрафу повинно  бути
припинено через  шість  місяців від
дня, коли зобов'язання  мало  бути
виконано, тобто 30.03.2006року.

Суд
також  зазначає, що в силу статті
232 Господарського  Кодексу України, при  реалізації
в  судовому порядку  відповідальності  за порушення в сфері  господарювання застосовуються  загальний та скорочені строки позовної  давності, передбачені Цивільним Кодексом
України, якщо  інші строки  не
встановлені Господарським
Кодексом України.

Статтею 258 ЦК України визначені
спеціальні строки  позовної  давності в один  рік в частині стягнення неустойки (штрафу,
пені). Таким чином, статті  258 ЦК
України та 232 ГК України підлягають
застосуванню  одночасно,
оскільки  вони  не
суперечать, а доповнюють  одна одну.

Період  нарахування пені та штрафу в силу ч.6 статті
232 ГК України  починається з
30.09.2005року та закінчується 30.09.2006року. З позовом позивач звернувся
19.10. 2006року (арк. спр. 19). Таким чином, строк позовної  давності позивачем також пропущено, тому в
задоволенні позовних  вимог щодо  стягнення штрафу та пені  слід
відмовити.

Державне мито відноситься  на сторони
пропорційно  від  суми  задоволених  позовних
вимог, а витрати  на
інформаційно-технічне  забезпечення
судового  процесу -  на відповідача.

З урахуванням  зазначених
норм закону, керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82-84 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги
задовільнити  частково.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1АДРЕСА_1, ідентифікаційний №НОМЕР_5 (інші реквізити суду не  відомі) на користь державного підприємства
"Красноперекопський завод продовольчих товарів" м.Красноперекопськ
Автономна Республіка Крим, вул. Фрунзе №60, р/р № в КРД Акціонерний
поштово-пенсійний банк «Аваль», МФО 324021, код 00379011 -14.348грн.14коп.
основного боргу, 143грн.48коп. витрат по сплаті
державного мита  та 118грн.00коп.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ   видати
після набрання рішенням   законної
сили.

3. В решті суми  позову відмовити.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст.84 ГПК України 15.01.2007року.

4прим.сл.