СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.01.07                                                                                 Справа № 2/545ад.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області

до Антрацитівського районного міжгосподарчого виробничо-експлуатаційного підприємства   по енергетиці та електрифікації сільського господарства «Райагропроменерго», м. Антрацит Луганської області

про стягнення  1717 грн. 86 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Земледенко С.С., дов. від 01.03.06 № 04/1154,

від відповідача –не прибув ( явка обов’язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків у сумі 1717 грн. 86 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, у засідання суду не прибув. Відповідно до п. 2 ст. 128 КАС України неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи та справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, суд прийшов до наступного:

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі –РМВЕП «Райагропроменерго» зареєстроване як платник страхових внесків до Фонду.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 1717 грн. 86 коп.,  яка створилась за період з 01.07.06 по 01.10.06 підтверджена  документально –розрахунковими відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 9 міс. 2006 року, які підписано керівником та головним бухгалтером  підприємства. Оскільки відповідачем до наступного часу не сплачена заборгованість по страхових внесках, позивач звернувся до суду за стягнення заявленої суми.

Сума заборгованості 1717 грн. 86 коп., обгрунтована, підтверджена матеріалами справи та відповідачем не оспорена.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими що підлягають до задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представника позивача про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Антрацитівського районного міжгосподарчого виробничо-експлуатаційного підприємства   по енергетиці та електрифікації сільського господарства «Райагропроменерго», м. Антрацит Луганської області, вул.. ростовська, код 05439812 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Антрациті та Антрацитівському районі, м. Антрацит луганської області, вул. Ростовська, буд. 38, код 25938641 недоїмку по сплаті страхових внесків у сумі 1717 грн. 86 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 15.01.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              О.О.Седляр