ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
січня 2007 р.

№
2-3/5748-2006

Вищий господарський  суд
України у складі колегії суддів :

головуючого
судді

Овечкіна
В.Е.,

суддів

Чернова
Є.В.,

Цвігун
В.Л.,

розглянув
касаційну скаргу

СПД -
фізичної особи  ОСОБА_1

на
постанову

від
31.08.06 Севастопольського апеляційного господарського суду

у
справі

№
2-3/5748-2006  господарського
суду  АР Крим

за
позовом

Фонду
майна АР Крим

до

СПД -
фізичної особи  ОСОБА_1

про

розірвання
договору оренди та стягнення 927,69 грн.

За участю представників
сторін

позивача: Ганношин О.А.,
довір. у справі

відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.03.2006 позовні вимоги
про розірвання договору оренди та стягнення 927 грн. 69 коп. (заборгованість та
пеня) задоволені з тих підстав, що відповідач протягом тривалого часу не
виконує взяті на себе зобов'язання за договором оренди від 27.12.2004 (суддя І.
Соколова).

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2006 року
рішення місцевого суду залишено без змін з тих же підстав (колегія суддів: Ю.
Борисова, О. Котлярова, В. Гонтар).

В
поданій касаційній скарзі відповідач СПД ОСОБА_1 просить скасувати  прийняті у справі судові акти і в позові
відмовити. Скарга мотивована тим, що судові акти прийняті при неповному
з'ясуванні обставин справи, що мають суттєве значення для справи, зокрема, суд
не перевірив доводи відповідача про сплату заборгованості, не призначив звірку
розрахунків, не прийняв до уваги умови п.5.1.13 про внесення орендарем
завдатку. Суди розглянули справу з порушенням принципів повного, всебічного та
об'єктивного дослідження обставин та доказів по справі.

Ознайомившись
з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими
інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин,
дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга  не підлягає
задоволенню   з наступних підстав.

Відповідно
ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи
у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Попередні
судові інстанції встановили наступне.

27.12.2004
між Фондом майна АРК і суб'єктом підприємницької діяльності  фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір
оренди державного нерухомого майна -нежитлових приміщень, реконструйованих під
нежитлові приміщення бару, загальною площею              54,50 кв.м., що знаходяться на
балансі Служби автомобільних доріг в АРК, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене
майно було передано відповідачу за актом приймання-передачі, підписаним Фондом
майна АРК, ОСОБА_1, Службою автомобільних доріг в АРК 27.12.2004 (а.с. 11).

Відповідно
до ч.3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ч.3
ст. 285  Господарського кодексу
України  і п. 5.1.7 договору оренди від
27.12.2004, орендар був зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі  здійснювати розрахунки з бюджетом і
балансоутримувачем по орендній платі.

Пунктом
3.5 договору оренди передбачено, що сплата орендних платежів здійснюється
щомісячно до 12 числа місяця, наступного за звітним.

Станом
на 16.03.2006 заборгованість відповідача з орендної плати до Державного бюджету
України з урахуванням індексу інфляції становить 1318,79 грн.

Згідно
з пунктом 3.7 договору оренди при несвоєчасному внесенні орендної плати до
бюджету нараховується пеня від суми заборгованості у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день прострочки на дату нарахування пені,
включаючи день оплати.

Доводи
скаржника про недослідження порядку розрахунків за оренду об'єкту, спростовуються
змістом апеляційної постанови, де зазначено про умови внесення завдатку
(п.5.1.13 договору). А також зазначено, що розрахунок суми боргу здійснено з
врахуванням сплаченої відповідачем суми у розмірі 787 грн. 87 коп. на підставі  квитанції
НОМЕР_1, від платежу “завдаток” (а.с. 21).

Як
обгрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції, СПД ОСОБА_1 всупереч приписам
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на підставу своїх
заперечень не надала свого розрахунку сплаченої орендної плати та платіжних
документів на його підтвердження.

За
таких обставин суд обгрунтовано посилався в постанові на докази, що є в
матеріалах справи.

В
порушення вимог ст. 111 Господарського процесуального кодексу України СПД
ОСОБА_1 в касаційній скарзі посилається на недоведеність обставин справи. Але
згідно зі ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України,
касаційна інстанція не має права встановлювати інші обставини; переоцінювати,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З
огляду на викладене касаційна інстанція дійшла висновку, що справа розглянута з
повним дослідженням в засіданні всіх доказів, наданих сторонами на
підтвердження своїх вимог або заперечень. Підстави для скасування  постанови апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу СПД ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 31 серпня 2006 року у справі №
2-3/5748-2006 -без змін.

Головуючий
В. Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун