ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
Справа № 3/75

За позовом
Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця",  01034, м. Київ,  вул. Лисенка, 6,

До відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім",  77331, Івано-Франківська область, Калуський район, с. Мостище, вул. Робітнича, 29,

Суддя: М.М. Фрич

При секретарі судового засідання: І.В. Толочко

ПРЕДСТАВНИКИ

Від позивача:  Рачук Василь Іванович - юрисконсульт, (довіреність № 840-НЮ від 23.03.2007 року)

Від відповідача представники не з'явилися.

Суть спору: позивачем подано позовну заяву про стягнення з  відповідача 42590грн. 00коп. штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу.

В судовому засіданні 27.03.07 оголошувалась перерва до 17.04.07 на 10:15.

Позивач  позовні вимоги підтримав, вказуючи при цьому на:

–          надання відповідачу послуг з перевезення вантажів;

–          накладну № 35774667 (яка згідно ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та письмовою формою угоди на перевезення вантажу), відповідно до якої у вересні 2006 року зі ст. Калуш Львівської залізниці на ст. Жовтнева Одеської залізниці було відправлено вагон з вантажем;

–          невірне зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, про що складено комерційний акт від 20.09.06 № БИ 909861/13;

–          статті 118, 122, згідно яких відповідачу нараховано штраф у розмірі п”ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильне зазначення маси вантажу.

Відповідач в судове засідання не з”явився, в попередньому судовому засіданні та у відзиві проти заявленої вимоги заперечував, посилаючись при цьому на неправомірність нарахування позивачем штрафу за всю відстань перевезення зі ст. Калуш до ст. Жовтнева, що за твердженням відповідача суперечить ст. 118 Статуту залізниць України.

Розглянувши матеріали справи,  враховуючи вимоги діючого законодавства суд встановив:

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно представленої в матеріали справи накладної № 35774667,  у вересні 2006 року зі ст. Калуш Львівської залізниці на ст. Жовтнева Одеської залізниці було відправлено вагон з вантажем (відправник –ТзОВ “Карпатнафтохім”).  А відповідно до п. 6 Статуту залізниць України (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 “Про затвердження Статуту залізниць України”, далі –Статут), накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.).

Як вказав представник позивача, у накладній № 35774667 відправником (відповідачем) невірно зазначено масу вантажу, що не заперечувалось відповідачем і про що ним вказано в поданому суду відзиві і підтверджується наявним в справі комерційним актом № БИ 909861/13 від 20.09.06.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно п. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Пунктами 118, 122 Статуту передбачено відповідальність  за неправильно  зазначену у накладній масу вантажу у вигляді штрафу в розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

На підставі поданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховано 42590грн. штрафу, що і є предметом позову, доказів оплати якого відповідачем не подано.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги доводи позивача, неподання відповідачем доказів про оплату нарахованої суми штрафу та доказів у спростування вимог позивача, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

При цьому заперечення відповідача визнаються судом необгрунтованими з огляду на наступне:

Відповідно до п. 3.15 Роз”яснення Президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” від 29.05.2002 р. N 04-5/601 (із змінами від 18 листопада 2003 року N 04-5/1429), за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі, передбаченому статтею 118 Статуту.

У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як  1) на станції призначення або  2) під час перевезення, так і на 3) станції відправлення.

З урахуванням цього роз”яснення та вимог п. 118 Статуту випливає висновок, що штраф підлягає стягненню виходячи із відстані перевезення відповідно до накладної (“за всю відстань перевезення”), а не за якусь частину відстані, на якій вчинено порушення.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 909, 920 Цивільного кодексу України, до п.п. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 “Про затвердження Статуту залізниць України”, ст.ст.  49, 82-85 ГПК України, суд

вирішив

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім",  77331, Івано-Франківська область, Калуський район, с. Мостище, вул. Робітнича, 29 (р/р 001 у відділенні ЗАТ “Банк Петрокомерц-Україна”, м. Калуш, МФО 336945, код ЄДРПОУ 3145548) на користь Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця",  01034, м. Київ,  вул. Лисенка, 6 () –42590грн. 00коп. штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу, 425грн. 90коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ                                                                                                     М.М.ФРИЧ

19.04.07

Виготовлено в Діловодстві

Кучер Н.М.____________