ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.

№ 17/265д-20/29д/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників сторін котрі
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

Пешехонова В.Є. дов. від 16.01.07 № 01/07
не з'явились повідомлені належним чином

Закритого акціонерного товариства “Металургмонтаж-203”

на постанову
Запорізького  апеляційного  господарського суду

від
05.06.2007 року

у справі
№ 17/265д-20/29д/07

за позовом
Приватного виробничо-торгівельного підприємства “Інвек”

до
Закритого акціонерного товариства “Металургмонтаж-203”

про
визнання договору неукладеним та стягнення 20000грн.

Приватне виробничо-торгівельне підприємство “Інвек” звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства  “Металургмонтаж-203” про визнання договору № 303/02/05/т від 07.02.2005 року неукладеним та стягнення з відповідача 20000 грн.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 05.10.2005 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського

Доповідач Гоголь Т.Г.

суду від 03.02.2006 року позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з Закритого акціонерного товариства  “Металургмонтаж-203” на користь Приватного виробничо-торгівельного підприємства “Інвек” 20000 грн. боргу. В частині позовних вимог про визнання договору № 303/02/05/т від 07.02.2005 року неукладеним, суд припинив провадження у справі на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на те, що такий спосіб захисту порушених прав суб’єктів господарювання у господарському суді не передбачено нормами діючого законодавства.

За касаційною скаргою Закритого акціонерного товариства “Металургмонтаж-203” Вищий господарський суд України переглянув рішення місцевого та постанову апеляційного госпо дарських судів і постановою  від 02.11.2006 року рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2005 року та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 03.02.2006 року скасував, на підставі пункту 2 частини 2 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на те, що Закрите акціонерне товариство “Металургмонтаж-203” не було належним чином повідомлене про час і місце засідання суду першої інстанції, отже справу господарським судом Запорізької області було розглянуто за відсутності відповідача, що є безумовною підставою для скасування прийнятого в цьому засіданні рішення.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 27.02.2007 року (суддя Гандюкова Л.П.) позовні вимоги задовольнив повністю, стягнув з Закритого акціонерного товариства “Металургмонтаж-203” на користь Приватного виробничо-торгівельного підприємства “Інвек” 20000 грн. боргу. Рішення суду вмотивовано тим, що договір № 303/02/05т від 07.02.2005 року є неукладеним, оскільки не містить усіх істотних умов, визнаних законом для даного виду договорів, у зв’язку з чим перерахування  суми 20000грн. на виконання даного договору є безпідставним.

Запорізький апеляційний господарський суд постановою від  05.06.2007 року (судді Мірошниченко М.В., Кричмаржевський В.А., Яценко О.В.) рішення господарського суду Запорізької області від 27.02.2007 року залишив без змін, з тих самих підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, Закрите акціонерне товариство  “Металургмонтаж-203” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій  просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 27.02.2007 року та постанову Запорізького апеляційного  господарського суду від 05.06.2007року, у зв’язку з порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме статей 6, 318, 877, 844, 1212 Цивільного кодексу України, статті 22 Господарського процесуального кодексу України   та передати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що розгляд справи в Запорізькому апеляційному господарському суді відбувся за відсутності представника відповідача, що позбавило його можливості скористуватися своїми правами,  передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник посилається на те, що сторони узгодили всі суттєві умови договору, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема щодо проектно-кошторисної документації. На думку скаржника, товариство не порушувало договірних зобов’язань, розробило та надало для узгодження позивачу відповідну проектну та іншу документацію. Стосовно неузгодження графіка проплат, скаржник вважає, що це питання відноситься до невиконання умов вже укладеного договору, отже має вирішуватись сторонами в установленому законодавством порядку.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий госпо дарський суд України вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог частини  2 статті  1115 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Крім того згідно зі статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В ході розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій  встановлено, що 07.02.2005 року між Приватним виробничо-торгівельним підприємством “Інвек”  (замовник) і Закритим акціонерним товариством  “Металургмонтаж-203” (підрядник) підписаний договір № 303/02/05т, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов’язання виконати повний комплекс робіт, пов’язаний з будівництвом гаражного комплексу і автомобільної мийки на виробничій базі замовника, при реконструкції виробничої бази Приватного виробничо-торгівельного підприємства “Інвек”  по вул. Складська, 6, у місті Запоріжжя .

Сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 01.09.2005 року.

Вартість робіт за договором складає 1077996,00 грн., в т.ч. ПДВ. Вказана вартість робіт за договором була сформована підрядником шляхом складання кошторисної документації на підставі переданих замовником альбомів креслень (пункт 1.3 договору).

Загальна тривалість робіт за договором складає 150 послідовних календарних днів. Відрахування строку починається з календарного дня наступного за днем після отримання підрядником авансу у відповідності з пунктом 3  договору (пункт 1.4 договору).

У відповідності до пункту 3 договору, оплата робіт за договором здійснюється в такому порядку:

- 20.000,00 грн. оплачується протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору, при умові отримання замовником відповідного рахунку від підрядника;

- 40 % від загальної вартості робіт за договором оплачується у відповідності з графіком платежів, який узгоджується сторонами до 01.03.2005 року.

- сума, що залишилась, оплачується протягом 5 банківських днів з моменту підписання замовником акту приймання-здачі виконаних робіт.

Платіжним дорученням № 193 від 08.02.2005 року позивачем було перераховано відповідачу суму 20000,00 грн. в якості оплати за роботи, у відповідності з  пунктом 3.3.1 договору.

Листом від 07.07.2005р. за № 208/07/05 позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми 20.000,00 грн., перерахованої платіжним дорученням № 193 від 08.02.2005 року, посилаючись на те, що відповідач без достатньої правової підстави володіє вказаними коштами, оскільки сторонами не була досягнута згода по всім істотним умовам договору від 07.02.2005 року, отже договір укладений не був.

В ході розгляду справи, проаналізувавши зміст договору  № 303/02/05т від 07.02.2005 року, на якому ґрунтуються спірні правовідносини сторін, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що він містить елементи договору підряду (виготовлення та монтаж металевих каркасів будівель гаражного комплексу і автомобільної мийки, облаштування стінових огорож та покрівлі гаражного комплексу і автомобільної мийки, виготовлення та облаштування інших елементів гаражного комплексу і автомобільної мийки) та елементи договору підряду на проведення проектних робіт (доробка переданих замовником комплектів креслень, які стосуються стадії проектування, розробка переданих креслень стадії проектування).

Згідно з вимогами пункту 7 статті 179 Господарського   кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом, з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, щодо окремих видів договорів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( стаття 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати: найменування сторін; місце і дату укладення; предмет договору (найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом); строки початку і завершення будівництва, виконання робіт; права і обов'язки сторін; вартість і порядок фінансування будівництва об'єкта (робіт); порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва; режим контролю якості робіт і матеріалів замовником; порядок прийняття об'єкта (робіт); порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки; страхування ризиків, фінансові гарантії; відповідальність сторін (відшкодування збитків); урегулювання спорів, підстави та умови зміни і розірвання договору.

Таким чином, істотними умовами договору будівельного підряду є визначення предмета договору ( об’єкта будівництва ), ціна та строки проведення робіт.

Статтею 877 Цивільного кодексу України  визначено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Згідно з вимогами статей 887, 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. Замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Як правомірно зазначено в рішеннях господарських судів попередніх інстанцій,  для того  щоб спірний договір був укладений, необхідна обов'язкова наявність узгодженої проектно-кошторисної документації на виконання робіт за договором.

Окрім того, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що сторонами  не був погоджений графік платежів, необхідність погодження якого було передбачено пунктом 3.3.2 договору. Не погоджений сторонами і календарний графік виконання будівельно-монтажних робіт та протокол узгодження договірної ціни, які повинні бути невід’ємними частинами договору.

Частиною 8 статті 181 Господарського кодексу України  визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. До підстав набуття майна без достатніх підстав, серед інших, відноситься отримання майна, за недійсним правочином

Оскільки сторонами не було вчинено дій необхідних для укладення договору № 303/03/05/т про виконання повного комплексу робіт, пов’язаного з будівництвом гаражного комплексу і автомобільної мийки на виробничій базі замовника, при реконструкції виробничої бази Приватного виробничо-торгівельного підприємства “Інвек”  по вул. Складська, 6 у місті Запоріжжя, щодо складання кошторисної документації та погодження графіку виконання будівельно-монтажних робіт та протоколу узгодження договірної ціни, які повинні бути невід'ємними частинами договору, господарські суди попередніх інстанцій  дійшли  правомірного висновку, що договір № 303/03/05/т від 07.02.2005 року укладено не було.

Зважаючи на викладене господарські суди  попередніх інстанцій дійшли  правильного висновку, що сума коштів в розмірі 20000 грн. перерахована на поточний рахунок відповідача платіжним дорученням №193 від 08.02.2005 року набута відповідачем без належної на то підстави і,  у відповідності до статті 1212 Цивільного кодексу України, повинна бути повернута позивачеві.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, тому доводи скаржника стосовно укладення та виконання договору підряду № 303/03/05/т від 07.02.2005 року не входить до повноважень касаційної інстанції, оскільки потребують додаткового дослідження доказів у справі, які вже були предметом дослідження судів попередніх інстанцій.

Стосовно посилань скаржника на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права у вигляді неповідомлення належним чином відповідача у справі про час і місце засідання суду судова колегія касаційної інстанції виходить з того, що Запорізьким апеляційним господарським судом  ухвала про порушення провадження у справі від 27.04.2007 року направлена відповідачеві за адресою: місто Запоріжжя, вул. Феодосійська, 3,  яка зазначена в позовній заяві та є юридичною адресою відповідача. Наведеним спростовуються доводи викладені відповідачем в касаційній скарзі.

З огляду на викладене господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права а відтак у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішення та  постанови.

Керуючись статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Запорізької області від 27.02.2007 року та постанову Запорізького  апеляційного  господарського суду  від  05.06.2007 року у справі  № 17/265д-20/29д/07 залишити без змін, а касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Металургмонтаж-203”  - без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   Т. Добролюбова

Судді

Т.Гоголь

В.Швець