ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.06.07                                                                                           Справа  № 7/4-2007

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                  Галушко Н. А.

суддів                                                                      Процик Т.С.

Юрченко Я.О.

розглянув апеляційну скаргу Виробничо - комерційного підприємства «Будімпекс», м. Мукачево № 15 від 02.03.2007 року (далі ВКП «Будімпекс», м. Мукачево)

на постанову Господарського суду Закарпатської області від 23.02.2007 року

у справі № 7/4-2007

за позовом: ВКП «Будімпекс», м. Мукачево

до відповідача: Мукачівської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Мукачево (Мукачівська МДПІ, м. Мукачево)

про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень

за участю представників сторін:

від позивача –Колядін Є.А. - представник

від відповідача –Стасів Н.М. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 23.02.2007 року у справі № 7/4-2007 відмовлено в задоволенні позову ВКП «Будімпекс», м. Мукачево про скасування податкових повідомлень-рішень Мукачівської ОДПІ від 17.02.2003 року № 106/23-1/22073819/536/49 про визначення позивачу податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в сумі 7761,00 грн. та від 17.02.2003 року № 106/23-1/22073819/536/48 про визначення позивачу податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 5895,00 грн..

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що аргументи позивача щодо зарахування спірних надходжень у погашення заборгованості за виконані роботи у 2001р. не підтверджені документально, оскільки в платіжних документах про надходження коштів зазначено їх призначення за виконання робіт у 2002р.; право платника податків одноосібно змінювати цільове призначення надходжень коштів при веденні бухгалтерського обліку законодавством не передбачено; висновки перевірки щодо донарахування податкового зобов’язання по податку на додану вартість на суму 3902,00 грн. пов’язаного з заниженням валового доходу позивача у січні –лютому 2002 року та іншими порушеннями при обчисленні обсягів податкових зобов’язань по податку на додану вартість у місячних податкових періодах 2002 року, є документально підтвердженими, обґрунтованими та відповідають вимогам п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

ВКП «Будімпекс»подано апеляційну скаргу № 15 від 02.03.2007 року, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції при винесенні постанови норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи та не взято до уваги, що згідно актів виконаних робіт та довідки філії «Мукачівської ДЕД»№ 598 від 11.08.2003 року ВКП «Будімпекс»в жовтні 2001 року було виконано роботи на загальну суму 45366,61 грн. та було видано податкові накладні №№ 113, 114, 115, 116; що станом на 01.01.2002 року існувала заборгованість по оплаті за виконані роботи філією «Мукачівської ДЕД»перед ВКП «Будімпекс»на загальну суму 20341,00 грн., оплата якої здійснена лише в січні-лютому 2002 року.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

За результатами проведеної перевірки з питань дотримання ВКП «Будімпекс»вимог податкового законодавства за період з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року,  складено акт № 27/23-1/22073809 від 17.02.2003 року.

На підставі даного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 17.02.2003 року № 106/23- 1/22073819/536/49 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 7761,00 грн. (5850,00 грн. - основний платіж, 1911,00 грн. - штрафні санкції) та від 17.02.2003 року № 106/23-1/22073819/536/48 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 5895,00 грн. (3902,00 грн. - основний платіж, 1993,00 грн. - штрафні санкції).

При проведенні перевірки державною податковою інспекцією встановлено порушення позивачем вимог пп. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в зв'язку із заниженням об'єкту оподаткування податком на прибуток результатів господарської діяльності за 2002 на суму 19,5 тис. грн. та пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»в зв'язку із заниженням податкового зобов'язання з ПДВ на суму 3902,00 грн.

Позивач з висновками, викладеними в акті перевірки не погоджуєть, та вважає, що надходження бюджетних коштів у січні-лютому 2002 року у сумі 23830,00 грн. зараховані ним в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи у попередніх податкових періодах 2001 р., по обсягах яких ним відображені податкові зобов'язання у повному обсязі по першій події (виконання робіт).

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами податкової перевірки встановлені факти не включення позивачем за період січень-лютий 2002 року до валового доходу надходжень коштів за виконання робіт на суму 23830,00 грн. та інші відхилення у визначенні об'єкту оподаткування, наслідком чого стало донарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток за 2002 рік у сумі 5850,00 грн.

Відповідно до пп. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що аргументи позивача щодо зарахування спірних надходжень у погашення заборгованості за виконані роботи у періоді 2001 р. не підтверджені документально, оскільки у платіжних документах (приєднані до справи у копіях) про надходження коштів зазначено їх призначення за виконання робіт у періоді 2002 року, доказом чого є також і довідка замовника робіт («Мукачівська ДЕД») про взаєморозрахунки по господарській діяльності з ВКП «Будімпекс»за 2002 рік (а. с. 89). Право платника податків одноосібно змінювати цільове призначення надходжень коштів при веденні бухгалтерського та податкового обліку законодавством не передбачено.

Згідно пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Судова колегія погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що донарахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 3902,00 грн. пов'язано з наведеним вище епізодом заниження валового доходу позивача у січні-лютому 2002 році та іншими порушеннями при обчисленні обсягів податкових зобов’язань по податку на додану вартість у місячних податкових періодах 2002 року.

Крім цього, судова колегія зазначає, що як вбачається з матеріалів справи спірні податкові повідомлення - рішення 17.02.2003 року № 106/23- 1/22073819/536/49 та № 106/23-1/22073819/536/48 прийняті на підставі акту № 27/23-1/22073809 від 17.02.2003 року, оскаржувались позивачем до господарського суду (а. с. 22-37).

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Закарпатської області прийнята з дотримання норм податкового законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд У Х В А Л И В:

1.          Постанову Господарського суду Закарпатської області від 23.02.2007 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.