ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2007 р.
Справа № 1/69

Суддя
господарського суду Чернівецької області Желiк Борис Євграфович

розглядаючи
справу

за
позовом   Прокурор Вижницького району
Чернівецької області

до
відповідача Долішньошепітська сільська рада

про
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

за участю представників:

позивача:

відповідача:

прокурора

СУТЬ СПОРУ:

Провадження у адміністративній справі відкрито ухвалою
господарськогосуду Чернівецької області від 16 листопада 2007 року на підставі
п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства (КАС)
України за позовом прокурора Вижницького району Чернівецької області в
інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною
земель у Чернівецькій області до Долішньошепітської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області село Долішній Шепіт та до приватного підприємця
ОСОБА_1(ідент. код НОМЕР_1), який проживає в АДРЕСА_1про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки від 2.03.2004р., укладеного між
Долішньошепітською сільської радою Вижницького району Чернівецької області та
приватним підприємцем ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі прокурор посилається на
наступне.

В ході проведеної прокуратурою Вижницького району перевірки  в порядку досудової підготовки встановлено,
що 02.03.2004р. між Долішньо-шепітською сільською радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1. укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,15га,
що розташована на території с.Лопушна Вижницького району для виробничих цілей.

Згідно з актом перевірки від 10.10.2007р., складеним державним
інспектором з контролю за використанням та охороною земель Стражиром М.Т. ., на
вказаній земельній ділянці приватним підприємцем ОСОБА_1. розміщено лісопильну
раму.

У відповідності до ч.3 ст. 124 Земельного кодексу України передача
в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового
призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Однак, як встановлено перевіркою, всупереч вимогам ч.3 ст. 124
Земельного кодексу України, Долішньошепітською сільською радою Вижницького
району передано в оренду приватному підприємцю ОСОБА_1. вищевказану земельну
ділянку без попереднього розроблення проекту відведення земельної ділянки, який
згідно ч.4 ст. 15 Закону України “Про оренду землі” є невід'ємною частиною
договору оренди землі, та у відповідності до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу
України погоджується, зокрема, із органом по земельних ресурсах.

Вищевказане підтверджується клопотанням № 77 від 24.10.2007р.
державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Стражира
М.Т., актом перевірки від 10.10.2007р. та листом № 779 від 24.10.2007р.
заступника начальника Вижницького районного відділу земельних ресурсів.

Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації
щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки від
02.03.2004р., укладеного між Долішньошепітською сільською радою Вижницького
району та приватним підприємцем ОСОБА_1., зазначений договір оренди укладений у
відповідності до рішення сесії Долішньошепітської сільської ради від
25.12.2003р.

Однак, згідно листа № 199 від 05.11.2007р. начальника архівного
відділу Вижницької районної державної адміністрації, в протоколі сесії
Долішньо-шепітської сільської ради від 25.12.2003р. рішення про надання в
оренду ОСОБА_1. земельної ділянки відсутнє.

Таким чином, Долішньошепітською сільською радою Вижницького району
вказаний вище договір оренди земельної ділянки укладено із порушенням вимог ч.1
ст. 116, ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України.

Крім того, договір оренди земельної ділянки від 02.03.2004р.,
укладений між Долішньошепітською сільською радою Вижницького району та
приватним підприємцем ОСОБА_1., не відповідає вимогам ч. 1 ст. 15 Закону
України “Про оренду землі” відносно визначених усіх істотних умов оренди землі.

Так, всупереч вимогам ч.1 ст. 15 Закону України “Про оренду землі”
у зазначеному вище договорі оренди земельної ділянки відсутні наступні істотні
умови договору оренди землі: місце розташування об'єкту оренди, цільове
призначення земельної ділянки, умови і строк передачі земельної ділянки
орендарю, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення
об'єкту оренди чи його частини.

Згідно ч.2 ст. 15 вказаного Закону відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для
визнання договору недійсним відповідно до закону.

Перший відповідач - Долішньошепітська сільська рада, яка є
суб'єктом владних повноважень, представника до суду для участі у розгляді
справи не направила, будь-яких пояснень щодо причин з цього питання до суду не
надіслала незважаючи на те, що була своєчасно і належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого судом
про час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним
про причини неприбуття, розгляд не відкладається і справу може бути вирішено на
підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням наведеної норми КАС України, суд розглядає справу за
відсутності представника першого відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Другий відповідач, приватний підприємець ОСОБА_1у судовому
засіданні з позовними вимогами прокурора погодився, визнавши їх обґрунтованими,
про що зазначив у відзиві на позов (а.с. 24)

Дослідивши матеріали справи, надавши їм належну правову оцінку,
суд встановив наступне.

У відповідності до першої частини статті 6 Закону України “Про
оренду землі” орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і
в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором
оренди землі.

Згідно з пунктом 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Спірний у справі договір оренди земельних ділянок б/н від
2.03.2004р. укладений між Долішньошепітською сільською радою, першим
відповідачем, та приватним підприємцем, другим відповідачем, на оренду 0.15га
несільськогосподарських угідь у селі Лопушна, з посиланням, як на підставу
укладення договору, на 9 сесії Долішньошепітської сільської ради від
25.12.2003р. (а.с. 13). Однак, наявність зазначеної підстави для укладення
спірного договору спростовано довідкою Архівного відділу Вижницької районної
адміністрації від 5.11.2007р. № 199 (а.с. 19), якою Архівний відділ повідомляє
про відсутність в протоколі сесії Долішньошепітської сільської ради від
25.12.2003р. рішення про надання в оренду п/п ОСОБА_1. земельної ділянки (а.с.
19).

Ця обставина свідчить про те, що спірний у справі договір оренди
земельної ділянки було укладено з порушенням вимог п.1 ст. 116 Земельного
кодексу України щодо підстав на його укладення, і отже за змістом цього питання
не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам.

Пунктом першим ст. 215 ЦК передбачено, що підставою для
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені у т.ч. частиною першою ст. 203 цього
Кодексу.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 2.03.2004р. як
правочин, що за своїм змістом суперечить п.1 ст. 116 Земельного кодексу
України, є недійсним у відповідності до ст. 215 ЦК України.

Згідно з частиною 1 ст. 15 Закону України “Про оренду землі” до
інших істотних умов договору оренди землі у т.ч. віднесено: умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю; визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини.

Як вбачається із змісту договору (а.с. 13, 14) наведені вище
істотні умови сторонами не передбачені і в договорі відсутні, що відповідно до
частини другої ст. 15 Закону є підставою для визнання його недійсним.

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах справи, керуючись Законом
України “Про оренду землі”, ЦК України, ст. ст. 89, 94, 161-163, 254 КАС
України, с у д -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди земельних ділянок б/н від
2.03.2004р., укладений між Долішньошепітською сільською радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1на оренду несільськогосподарських земельних угідь площею
0,15га, які знаходяться у селі Лопушина згідно з планом орендованої земельної
ділянки.

3. Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3грн. 40коп.
віднести на першого відповідача - Долішньошепітську сільську раду.

4. Стягнути з Долішньошепітської сільської ради (село Долішній
Шепіт Вижницького району Чернівецької області) до державного бюджету 3грн.
40коп. державного мита.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України.

Заява про апеляційне оскарження суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя                                                             Б.Є. Желiк