ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.04.07р.

Справа № А23/102

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислового комплексу "Самара", с. Могильов, Царичанського району, Дніпропетровської області

до  Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, смт. Царичанка, Дніпропетровської області

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 222392,45 грн.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Баранівська А.С., дов. від 27.03.07, №63, представник Від відповідача: Цвілий В. І., дов. від 02.03.07, №27, зав. юр. сектору

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та просить скасувати рішення Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області від 30.01.07 №61/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 44478,49 грн. при продажу основних фондів не є порушенням ст.1, п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки оприбуткування грошових коштів, отриманих від їх реалізації відбувалось відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.04 № 637 через касу підприємства.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що оскаржуване рішення винесено після проведеної перевірки, за результатами якої встановлені порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, порушення порядку проведення розрахункових операцій.

В судовому засіданні оголошувались перерви до 10.04.07, 16.04.07.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,

В С Т А Н О В И В  :

Царичанською міжрайонною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області (відповідач) проведена виїзна планова перевірка підприємства-позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.05 по 31.10.06, за результатами якої складений акт № 2/23-30950544 від 23.01.07.

Під час перевірки встановлено порушення з боку позивача вимог ст.1, п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині проведення розрахункової операції при продажу товарів через касу підприємства в 2005 році на суму 45256,22 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій при реалізації продукції не власного виробництва, в тому числі при продажу будівлі магазину № 13 на суму 22638,49 грн., культиватору на суму 720,00 грн., сигми на суму 12860,00 грн, 8260,00 грн.

На підставі зазначеного акту 30.01.07 відповідачем винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 61/23, яким на підставі п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" позивачеві нараховані штрафні санкції в загальній сумі 226281,00 грн.

Позивач оскаржує зазначене рішення в частині застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій в сумі 222392,45 грн., нарахованих за факт не застосування реєстратора розрахункових операцій при здійсненні розрахункових операцій з продажу основних фондів, що належать підприємству, на загальну суму 44478,49 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислового комплексу "Самара" згідно Статуту, затвердженого в новій редакції загальними зборами учасників товариства (протокол № 13 від 27.08.04), здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах.

При здійсненні торговельної діяльності позивач використовує як зареєстровані реєстратори розрахункових операцій, так і книги обліку розрахункових операцій, про що свідчать реєстраційні посвідчення, звіти позивача про використання реєстраторів розрахункових операцій та книги обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), копії яких долучені до матеріалів справи.

31.05.05 позивачем згідно прибуткового касового ордеру № 000196 через касу підприємства була оприбуткована готівка в сумі 22638,49 грн. від гр.Алтухової О.В. за будівлю магазину № 13 у відповідності з договором купівлі-продажу будівлі магазину, укладеним позивачем з гр.Алтуховою О.В., посвідченим нотаріально 29.10.04, на підставі акту приймання-передачі основних фондів від 31.03.05;

15.08.05 позивачем згідно прибуткового касового ордеру № 000287 через касу підприємства оприбуткована готівка від гр.Демченко В.С. в сумі 720,00 грн. за культиватор на підставі акту приймання-передачі основних фондів від 31.03.05;

31.10.05 згідно прибуткового касового ордеру № 000388 через касу підприємства оприбуткована готівка в сумі 12860,00 грн. від гр.Слюсарчук І.Б. за сигму (дощувальне прицепне обладнання, полосовий зрошувач) на підставі акту приймання-передачі основних фондів від 03.10.05;

28.11.05 згідно прибуткового касового ордеру № 000414 через касу підприємства оприбуткована готівка в сумі 8260,00 грн. від гр.Слюсарчук І.Б. за сигму на підставі акту приймання-передачі основних фондів від 03.10.05.

Зазначені споруда та обладнання до його продажу перебувало на балансі підприємства-позивача в складі основних засобів, про що свідчать довідка позивача від 06.02.07 № 22,  інвентарні картки обліку основних засобів, акти приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів (а.с.93-100).

У зв’язку з нерентабельністю і великими витратами на ремонт на загальних зборах учасників товариства було вирішено продати будівлю магазину № 13, культиватор, дощувальне прицепне обладнання та полосовий зрошувач.

Наказами по підприємству № 8 від 31.03.05, № 17 від 30.06.05, № 25 від 03.10.05 виведено із складу основних засобів, відповідно, будівлю магазину № 13,  культиватор КГП-8, дощувальне прицепне обладнання та полосовий зрошувач  у зв’язку із продажем.

Твердження позивача, що оскільки зазначені будівля та обладнання буди віднесені до складу основних засобів, на операції з їх продажу не розповсюджуються положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд вважає помилковим.

Позивач –є підприємством, яке, в тому числі, здійснює діяльність у сфері торгівлі, має зареєстровані в установленому порядку реєстратори розрахункових операцій.

Згідно преамбули Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтею 1 цього Закону встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.04 № 637, на яке посилається позивач, передбачено, що касові операції, що проводяться відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону (пункт 3.2 Положення).

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає розрахункову операцію як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб’єкти підприємницької, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: згідно п.1 цієї статті проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Випадки коли реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються перелічені в статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.  Під зазначений  перелік, який є вичерпним, здійснені позивачем операції не підпадають.

Згідно пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "основні фонди" розуміються матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27.04.00 № 92 визначено, що основні засоби –це матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Об'єкт основних засобів вилучається з активів (списується з балансу) у разі його вибуття внаслідок продажу, безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом.

Пунктом 1.6 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" дано визначення поняттю товар. Це матеріальні та нематеріальні активи, а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Жодна норма діючого законодавства не забороняє суб'єкту підприємницької діяльності вільно, на власний розсуд, розпоряджатися належним йому майном, в тому числі основними засобами.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм, суд вважає, що в даному випадку оскільки будівля та обладнання  -  матеріальні цінності, як частина основних фондів підприємства, що вилучені у встановленому порядку з активів підприємства у зв’язку з їх продажем, набули статусу товару, призначеного для торгівлі, на спірні відносини розповсюджуються положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".  Отримання позивачем грошових коштів в рахунок оплати за будівлю та обладнання підпадає під визначення розрахункової операції в розумінні цього Закону, внаслідок чого така операція повинна проводитись позивачем із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.

За викладених обставин, суд вважає правомірним винесення відповідачем оскаржуваного рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, правові підстав для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

10.05.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна