Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" січня 2007 р.                                                     Справа № 12/2288

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорської  Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Іваненко О.В. - дов. №5/19 від 02.01.07р.

від відповідача Костюк П.С. - голова правління, Цимбалюк М.В. - дов. № 944 від 27.09.06р., Абдалова М.В. - дов. № 945 від 27.09.06р.

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир)

до Відкритого акціонерного товариства "Мар'янівський склозавод" (смт.Мар'янівка Баранівського району)

про стягнення 108 020,10 грн.

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України, справа розглядається у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті

В судовому засіданні 16.01.07р., у відповідності до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 12:00 год. 29.01.07р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача                    108 020,10 грн. заборгованості, в тому числі за послуги по постачанню природного газу на суму 83 813,31 грн. та за послуги по транспортуванню природного газу на суму         24 206,79  грн.

19.09.06р. до суду надійшли уточнення позовних вимог від 14.09.06р. №2850/19, згідно яких позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення заборгованості за транспортування природного газу в сумі 24 206,81 грн., в зв'язку з тим, що дана сума боргу була сплачена відповідачем 20.06.06р., тобто до звернення з позовом до суду.

Просить стягнути 83 813,31 грн. боргу за постачання природного газу (а.с.49-51). Також надав пояснення до позовної заяви від 14.09.06р. стосовно зміни ціни на газ в лютому 2006 року (а.с.55).

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого проти позовних вимог заперечує. Вважає, що розрахунки за природний газ та за його  транспортування провів в повному обсязі. Сума, яку позивач просить стягнути є донарахований податок на додану вартість за січень - лютий 2006 року.

Представник позивача частково заперечила пояснення відповідача щодо нарахування ПДВ.

В порядку ст. 30 ГПК України, в судове засідання викликався компетентний представник Державної податкової адміністрації в Житомирській області,  для дачі пояснень по справі щодо порядку нарахування податку на додану вартість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та представника ДПА в Житомирській області, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договорів №02-2005-Т-02 від 04.01.05р. (з додатковими угодами) та №02-2005-ПП-03 від 04.01.05р. (з додатковими угодами) на постачання та транспортування природного газу для потреб населення (а.с.8-15), укладених між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Мар'янівський склозавод" (відповідач), останньому в січні-лютому 2006 року було надано послуги по постачанню природного газу на суму 674 254,09 грн. та в січні-травні надано послуги по транспортуванню природного газу на суму 119 219,20 грн. Загальна сума наданих послуг  склала 793 473,29 грн.

Згідно, надісланих до суду 19.09.06р., уточнень позовних вимог від 14.09.06р. №2850/19, позивач просить стягнути з відповідача 83 813,31 грн. боргу (а.с.49-51).

Вказаними уточненнями ВАТ "Житомиргаз" підтвердило, що згідно договору від 04.01.05р. за січень 2006 року за спожитий газ відповідачу нараховано  291 157,93 грн., в лютому 2006 року - 254 238,07 грн., що в сумі склало 545 396,00 грн.

Однак, у зв'язку зі зміною ціни на природний газ з 20.02.06р. та отриманням  інформації  щодо ставки ПДВ (0% чи 20%)  було знято попередні нарахування за лютий 2006 року і зроблено нові, що становлять  328 964,28 грн.

В березні 2006 року, у звязку з отриманням інформації щодо ставки ПДВ  було знято нарахування за січень 2006 року в сумі 270 659,38 грн. та проведено додатково нові на суму 324 791,26 грн. (а.с.52,53).

Факт зміни ціни на газ позивач обгрунтував  у письмовому поясненні від 14.09.07р.(а.с.55). Вказав, що у відповідності до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" операції з ввезення природного газу на митну територію України, відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладення податком на додану вартість, а операції з продажу природного газу , ввезеного на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України оподатковуються  за нульовою ставкою податку на додану вартість. Зазначив, що імпортований на виконання міжнародних договорів природний газ постачався відповідачу до січня місяця 2006 року .

Пояснив, що п.п.1.2, 1.3 договору № 06/05-2840 від 30.12.05р. з додатковими угодами №№1,2 (а.с.92-96), згідно якого ВАТ Житомиргаз" отримувало природний газ від ДК "Газ Україна", який надалі постачався промисловим споживачам, в тому числі і відповідачу, встановлено, що в разі нестачі або відсутності газу, передбаченого п. 1.2 договору, за даним договором може передаватися газ іншого походження. Походження газу, що передається за даним договором, коригується постачальником в односторонньому порядку в залежності від наявності відповідних ресурсів газу.

Який саме газ постачався споживачам, ВАТ "Житомиргаз" дізнається по закінченню звітного місяця, після підписання актів передачі-приймання природного газу з його постачальником - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", оскільки лише у вказаних актах зазначається дана інформація.

Як вказав позивач,  лише після підписання з ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" актів приймання-передачі природного газу за  січень-лютий 2006 року (а.с.97-98), було встановлено, що газ, відпущений у вказані місяці споживачам, був імпортований не на виконання міжнародних договорів України, тому застосовувати до них 0% ставки ПДВ не є можливим. Саме вказаний факт став підставою для виставлення відповідачу нових розрахунків, які останнім оплачені не в повному обсязі.

Вважає, що нарахована до стягнення з відповідача сума, є не лише сумою донарахованого ПДВ, оскільки за лютий 2006 року було проведено перерахунок нарахувань і по ціні газу і по ставці ПДВ. Підставою для здійснення перерахувань ціни газу в лютому 2006 року  є Постанова НКРЕ України від 16.02.06р. № 176 (а.с.56)

За вказаних обставин, згідно наданого позивачем реєстру розрахунків (а.с.52-53), нарахування за спожитий в січні-лютому 2006 року природний газ становлять              674 254,09 грн. (в тому числі 324 791,26 грн. - за січень та 328 964,28 грн. - за лютий).

Позивач вважає, що розрахунки за надані ним послуги по постачанню природного газу, проведено відповідачем частково на суму 590 440,78 грн., в зв'язку з чим заборгованість відповідача на день звернення з позовною заявою до суду склала 83813,31 грн.      (674 254,09 грн. - 590 440,78 грн.)

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує. Подав відзив на позовну заяву від 27.09.06р. (а.с.101,102), згідно якого ВАТ "Мар'янівський склозавод" позовних вимог не визнає. Вважає, що розрахунки за природний газ та за його  транспортування провів в повному обсязі. Сума, яку позивач просить стягнути є донарахований податок на додану вартість за січень та лютий 2006 року.  Повідомив, що розрахунки за спожитий природний газ з 20.02.06 по 28.02.06 незважаючи на відсутність змін до договору  здійснив по ціні 548,00 грн., що відповідає приписам Постанови НКРЕУ № 176 від 16.02.06.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представників сторін, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, враховуючи слідуюче.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є  договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №02-2005-ПП-03 від 04.01.05р. (з додатковими угодами) на постачання природного газу (а.с.8-12),

За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 628, 629 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За статтями 651, 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

В  п.1.1. договору № 02-2005-ПП-03 від 04.01.05р. сторони обумовили, що предметом договору є надання газозбутовою організацією (позивач) послуг по постачанню природного газу споживачу та їх оплата. Газ, що передається за даним договором, отриманий згідно з зовнішньо-економічним контрактом купівлі-продажу природного газу №14/404 від 14.05.01 між НАК "Нафтогаз України" та ДТК "Туркменнафтогаз", Контрактами №100, №101 від 05.12.02 між НАК "Нафтогаз України" та Eural Gas KFT, укладених на виконання угоди між Україною і Туркменистаном про постачання природного газу з Туркменистану в Україну в 2002-2006 роках від 14 травня 2001 року та переданий Дочірній компанії "Газ України" за договором купівлі-продажу природного газу між НАК "Нафтогаз України" та ДК "Газ України" (а.с.8).

Ціна на газ, що передавався за договором від 04.01.05р., визначена сторонами у розділі 4 договору та змінювалася у відповідності до додаткових угод №№ 4-7 до нього (а.с.10-12).

Пунктом 4.1 договору від 04.01.05р. передбачено, що ціна на газ, вказана в зазначеному пункті, може змінюватися за рішенням компетентних державних органів України. У випадку зміни ціни, нові ціни є обов'язковими для сторін з дати їх введення. Про зміну ціни чи порядку розрахунків Газозбутова організація повідомляє споживача додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно ст.ст. 632,654 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом; зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, проводячи розрахунки за природний газ, поставлений в січні-лютому 2006 року, відповідач не міг знати, що природний газ, спожитий ним у вказаному періоді, було поставлено не на виконання міжнародних договорів, оскільки позивач не повідомив його про вказані факти в порядку, передбаченому договором та законом. До матеріалів справи не долучено ні додатків до договору від 04.01.05р., ні будь-яких повідомлень, направлених відповідачу, які б оговорювали зазначені  зміни, що виникли під час виконання договору.

Як вбачається з розділу договору "Ціна на газ" додаткової угоди № 7 від 26.12.05р. (а.с.12) до договору від 04.01.05р., ціна на природний газ з 1 січня 2006 року для споживачів, які  є платниками податку на додану вартість за 1000 м куб становила 422,10 грн.

Вказана ціна  встановлена у відповідності до  Постанови НКРЕУ № 1151 від 21.12.05 (а.с.57). Строка, в якій повинна бути зазначена ставка ПДВ, не містить будь-яких позначень,  що є підтвердженням того, що відповідачу повинен був поставлятись природний газ, який ввезений на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України і  операції з продажу  такого природного газу оподатковувались за нульовою ставкою ПДВ.

Саме по ціні 422,10 грн. відповідач і здійснював розрахунки за спожитий ним у січні-лютому 2006 року природний газ. Будь-які інші додаткові угоди, спрямовані на зміну вказаної ціни чи будь-які докази їх існування, в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.1. договору №02-2005-ПП-03, сторонами погоджено, що остаточний розрахунок за фактично спожитий природний газ здійснюється відповідачем до 10 числа місяця, наступного за звітним (а.с.8-9).

Свої зобов'язання, за спірний період, згідно умов договору, сторони виконали в повному обсязі. Передача природного газу в обсязі 1201232 м. куб. відповідачу підтверджується Актами приймання-передачі природного газу №1 та №2 та розхідними накладними (а.с. 59-68). Згідно актів приймання-передачі природного газу в січні місяці 2006 року відповідачем отримано 641221 м куб природного газу ,  в лютому - 560011 м куб (а.с.16,17).

На оплату отриманого газу в січні  місяці позивачем була виписана розхідна накладна № ОУ- 0003236 від 03.01.06 на суму 270659,38 грн.; на оплату отриманого природного газу в лютому - розхідна накладна  № ОУ-0006126 від 01.02.06 на суму 236380,64 грн. (а.с.65,67); на загальну суму  507040,02 грн.

Як вбачається з вказаних накладних, позивач для оплати виставляв природний газ за ціною, яка обумовлена сторонами в  додатковій угоді № 7 від 26.12.05  до договору № 02-2005-ПП-03 від 04.01.05, а саме 422,10 грн.,  не вказуючи ПДВ.

Крім оплати  отриманого природного газу  позивачем для оплати виставлено  інші нарахування (постачання природного газу, цільові надбавки) на суму 38355,98 грн.  Загальна сума природного газу та  нарахувань становить 545396,00 грн., а з урахуванням зміни ціни на природний газ з 20.02.06, згідно Постанови НКРЕУ від 16.02.06 № 176 по 548,00 грн. за 1000 м куб, яку відповідач визнав та здійснив оплату  - 567785,43 грн.

Відповідач отриманий природний газ оплатив платіжними дорученнями, копії яких є в матеріалах справи (а.с.72-86), на загальну суму  590 440,78 грн.

Оскільки жодних змін стосовно ціни та походження природного газу до договору внесено не було, то і підстави для  донарахування ПДВ за січень-лютий 2006 року, відсутні, отже і відсутня заборгованість за  спожитий природний газ.

Пунктом 3 ст. 632 ЦК України передбачено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позов заявлено безпідставно, а тому  в його задоволенні слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 33, 49, 69,82-85ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання:  02 лютого 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам