ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.07 р.                                                                               Справа № 40/355

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом закритого акціонерного товариства "Виробничо-комерційна фірма  "Амплітуда" м.Донецьк

до відповідача державного підприємства "Добропіллявугілля" м.Добропілля

про стягнення 12000 грн.

за участю:

представників сторін:

від позивача  Величко О.В. – заступник головного бухгалтера

від відповідача Прокопчук Р.М. - юрисконсульт

У зв’язку з складністю справи, за клопотанням однієї сторони погодженим з другою стороною спір було вирішено у більш тривалий строк,  ніж  встановлено частиною першою ст. 69 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення боргу в сумі 12000 грн., згідно договору на постачання та ремонт електрообладнання б/н від 14.10.02р.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення наступними обставинами:

-          згідно статті 267 ЦК України позивач пропустив строк позовної давності на стягнення заборгованості;

-          рахунок від 13.02.03р. за № 13/02-01 та  рахунок-фактура від 24.02.06р. за № А-24/02-01 до товарно-транспортної накладної від 13.02.03р на постачання  двигунів отримані відповідачем лише 28.02.06р.;

-          у зв’язку зі пропуском строку позовної давності  сума заборгованості в розмірі 12000 грн. списана підприємством  у липні 2006р., про свідчить протокол засідання інвентаризаційної комісії від 14.07.06р. та наказ від 28.07.06р. за № 593-в.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників сторін, суд встановив:

Судом прийнято до уваги фактичні організаційно - економічні перетворення на підприємстві відповідача, згідно наказу  Міністерства  палива та енергетики від  21.02.03р. №92, за яким правонаступником всіх прав та обов’язків за договірними відносинами  є державне підприємство "Добропіллявугілля".

Позов мотивовано тим, що на виконання п. 1.1 договору б/н від 14.10.02р., укладеного між державним  відкритим акціонерним товариством шахта "Новодонецька" ДХК "Добропіллявугілля", далі Замовник, та закритим акціонерним товариством "Виробничо-комерційна фірма  "Амплітуда", далі Постачальник, останній виконав обсяг робіт по ремонту електрообладнання на загальну суму 29000 грн. та здійснив його постачання на адресу Замовника.

Факт здійснення ремонту обладнання за договором підтверджується товарно-транспортними накладними, зокрема: №№ 786405 від 16.10.02р., 683280 від 17.01.03р., 683285 від 13.02.03р.

Згідно п. 3.1 вищевказаного договору розрахунки за договором здійснюються Замовником на протязі десятиденного строку після отримання від Постачальника рахунка - фактури на виконаний обсяг робіт.

Відповідач свої зобов’язання виконав частково, перерахував на адресу позивача частку заборгованості внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 12000 грн., який позивач намагається стягнути. У той же час вважає позов необґрунтованим.

Судом встановлено, що сторонами укладено договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір), а саме умови постачання та підряду. Тому до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. визначено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до статті 245 ЦК України 1963р. та п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статей 332, 334 ЦК України 1963р. та статті 837 ЦК України 2003 року за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується  на  свій  ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),  а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідачем заявлено про сплив позовної давності на стягнення з нього боргу в сумі 12000 грн. за товарно-транспортною накладною від 13.02.02р. за № 683285, тому суд повинен розглянути це питання та надати йому належну правову оцінку.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення за вимогами п.3 статті 267 ЦК України.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку.

Визнання боргу чи іншого обов’язку перериває позовну давність незалежно від наміру, з яким боржник здійснив виконання.

Однак п.4 статті 267 ЦК України зазначає, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( п.5 стаття 267 ЦК України).

Встановлення обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку позовної давності, здійснюється судом за загальними правилами доказування, визначеними процесуальним законом.

Визначаючи поважною причину пропуску строку позовної давності, суд у своєму рішенні повинен послатися на відповідні докази.

За законодавством поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є непереборними, не залежать від волевиявлення сторін та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій, у тому числі звернення до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Позивач пропустив строк позовної давності на стягнення з відповідача боргу в сумі 12000 грн. за товарно-транспортною накладною від 13.02.03р. № 683285,оскільки звернувся до господарського суду лише 17.10.06р., всупереч вимогам п.3.1 договору своєчасно не надіслав на адресу відповідача рахунок-фактуру, відсутні поважні причини пропуску строку позовної давності.

За такими обставинами суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Витрати по держмиту та по судовому процесу покладаються на позивача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст. 262, 264, 267, ЦК України 2003 року, ст.ст. 44, 49, 69, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.  У позові відмовити.

2. Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу покласти на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 22.01.07р.

Суддя                                                                         Підченко Ю.О.