ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
Справа № 9/276

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі  Олейняш Еліні Михайлівні  розглянувши справу:

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Модус-С",  вул. Грушевського,19, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача 1:  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Прикарпатська фінансова компанія",   вул. Польова,2, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача 2:  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Карпатська нафтова компанія",  вул. Петлюри,10, м. Івано-Франківськ,76005

про визнання недійсним договору купівлі - продажу

За участю представників:

Від відповідача 2:  Госедло  Роман Іванович, ( доручення  від  16.03.06 року)

Від відповідача 1:  Білан Назар Миронович, ( довіреність 022/08    від  03.02.07 року )

Від позивача:  Петраш  Юрій Любомирович, ( паспорт серія СС № 329311 від 10.06.97 року; довіреність б/н від12.10.06 року)

СУТЬ СПОРУ:  Заявлено вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу  адміністративного будинку від 13.12.04 року, укладеного між  ТзОВ "Прикарпатська фінансова компанія" та ТзОВ "Карпатська  нафтова  компанія".

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. В  обгрунтування позовних вимог позивач  вказує, що  після укладення договору міни від 24.09.2004 р. ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»не виконала свій обов’язок по передачі майна, що є об’єктом договору міни, відповідно протиправно набуло у власність адміністративний будинок по вул. Грушевського, 19. Вищим господарським судом України винесено постанову, якою скасовано мирову угоду  по справі про визнання недійсним договору міни від 24.09.2004 р. Відповідно на момент укладення договору купівлі-продажу адміністративного будинку  від 13.12.2004 р. до ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»не перейшло право власності на нього згідно договору міни від 24.09.2004 р. і відповідно Товариство не мало права розпоряджатися ним, в тому числі відчужувати його ТзОВ „Карпатська нафтова компанія». Позивач вважає, що незаконний перехід права власності на адміністративний будинок  по вул. Грушевського, 19 в  м. Івано-Франківську порушує його законні права та інтереси як користувача орендованих нежитлових приміщень  у вказаному будинку.  Тому договір купівлі-продажу від 13.12.2004 р. укладений між відповідачами підлягає визнанню недійсним.

Відповідач-1 ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»надав відзив, яким заперечує позовні вимоги Позивача. Представник відповідача-1 в судовому засіданні зазначив, що ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»набула право власності на адміністративний будинок по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківську згідно договору міни від 24.09.2004 р. та виконала необхідні вимоги для набуття права власності, що підтверджує витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.12.2004 р., який позивач долучив до власної позовної заяви. Відповідно ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»на момент укладання договору купівлі-продажу від 13.12.2004 р. з ТзОВ „Карпатська нафтова компанія»мала всі належні правові підстави розпоряджатися набутим майном. Крім того, зазначив, що підстав для визнання недійсності правочину взв’язку з недодержанням в момент вчинення оскаржуваного правочину сторонами вимог передбачених статтею 203 ЦК України не має. ТзОВ „Модус-С»не було стороною при укладенні договору купівлі-продажу від 13.12.2004 р. і відповідно відсутні підстави для звернення Позивача із позовом щодо визнання спірного договору недійсним.

Представник Відповідача-2 ТзОВ „Карпатська нафтова компанія»відзиву на позов не подав. В судовому засіданні відповідач-2, обгрунтовуючи свої заперечення, посилається на те, що ТзОВ „Модус-С»не є стороною договору купівлі-продажу від 13.12.2004 р, відповідно є неналежним позивачем по справі, оскільки при доказуванні позовних вимог позивач посилається виключно на недосягнення згоди щодо порядку використання спірного майна із ТОВ „Карпатська нафтова компанія». Також зазначив, що в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувають справи стосовно орендних відносин між ТОВ „Карпатська нафтова компанія»та ТзОВ „Модус-С»і їх вирішення по суті буде мати вирішальне значення щодо порядку використання адміністративного будинку по вул. Грушевського, 19. Відповідно  у відповідача відсутнє право звернення до суду з вимогою визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.12.2004 р. мають, оскільки його права та охоронювані законом інтереси при укладені оскаржуваного договору ніяким чином не порушені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін,  дослідивши подані докази, суд, встановив, що 13.12.2004 р. укладено договір купівлі-продажу  адміністративного  будинку по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківську між ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»і ТзОВ „Карпатська нафтова компанія».  Факт  набуття права власності ТзОВ „Прикарпатська фінансова компанія»на об’єкт нерухомості підтверджується  витягом  з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.12.2004 р.  Позивач у справі є орендарем нежитлових приміщень площею 33, 12 кв. м по вул. Грушевського, 19 в м. Івано-Франківську відповідно до договору № 21 від 20.01.03 року та договору № 17 від 01.11.02 року,  укладених  між Гарнізонним Будинком офіцерів та ТзОВ "Модус С". Строк оренди  згідно доповнення до  вищевказаних договорів від 04.09.04 року становить до  01.02.16 року.

Підстави визнання договору недійсним визначені ст. 215 Цивільного кодексу України. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5-6 ст. 203 Цивільного Кодексу України.  Крім того, вказані норми встановлюють можливість визнання недійсним правочину, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом.

За загальними нормами цивільного та господарського законодавства особа вправі звернутися  до суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу.

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13.12.2004 р.,при цьому   зазначив,  що порушені його права як орендаря. Однак, вказана підстава не є підставою  в розумінні вищевказаних норм Цивільного кодексу України для визнання угоди недійсною.   Крім того, відповідно до ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов"язки наймодавця.

За таких обставин, господарський суд  дійшов   висновку   про  відсутність  порушення правочином  прав позивача як орендаря та відсутність правових  підстав  для задоволення позову.

Керуючись ст. 124 Конституції України , ст. 203, 215, 770 Цивільного кодексу України,  ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                            Фанда Оксана Михайлівна

рішення підписане 21.02.07 року

Виготовлено в АС "Діловодство суду" 21.02.07 року Олейняш Е.М.