ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/568

26.12.07

За позовом
Київської міської ради

до
1. Комунального підприємства „Київський іподром”
2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промислово –правовий союз”

про
визнання договору недійсним

Суддя Качан Н.І.

Представники:

від позивача:
Фрідман О.О. –представник за довіреністю

від відповідача 1:
Бояринцев О.А. –представник за довіреністю

від відповідача 2:
не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлено про визнання недійсним Договору простого товариства № 15/11-1 про спільну господарську діяльність (без створення юридичної особи) від 15.11.2006, укладеного між Комунальним підприємство «Київський іподром»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промислово-правовий союз».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що вказаний договір було укладено комунальним підприємством з порушенням його господарської компетенції, в супереч встановленому чинним законодавством порядку розпорядження комунальним майном, а саме без отримання відповідного рішення Київської міської ради на відчуження комунального майна.

Відповідач  1 у відзиві на позовну заяву зазначив, що при укладені Договору КП «Київський іподром»мало на увазі, що об’єкти, які є комунальною власністю територіальної громади м. Києва будуть використовуватися лише після отримання відповідного рішення Київської міської ради.

Відповідач 2 в судове засідання не з’явився, пояснень по справі не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2007 р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.12.2007 року.  В судове засідання з’явились представники позивача та відповідача 1, надали пояснення по справі.

На підставі ст.75 ГПК України, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи додані до позовної заяви, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарським судом міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2006 року між Комунальним підприємством «Київський іподром»(в тексті Договору значиться як Підприємство), в особі Директора Терехова Юрія Володимировича, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промислово-правовий союз” (в тексті Договору значиться як Інвестор), в особі Директора Сичова Ігоря Володимировича, з другої сторони, був укладений Договір простого товариства № 15/11-1 про спільну господарську діяльність (без створення юридичної особи), з метою забезпечення організаційно –економічних умов для здійснення будівництва об’єктів містобудування та розподілу спільного майна по завершенню будівництва об’єктів містобудування (надалі –Договір ).

Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до п.1.2. Договору встановлено, що предметом цього Договору є спільна господарська діяльність Учасників, які беруть зобов’язання об’єднати свої вклади та спільно діяти з приводу організації й здійснення будівництва Об’єктів містобудування з метою створення належної інфраструктури для відпочинку та розваг навколо іподрому задля підвищення його популярності як місця громадського відпочинку, створення адміністративно-господарських об’єктів, та розподілу Об’єктів містобудування та іншого Спільного майна Учасників відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Статуту КП «Київський іподром»предметом діяльності підприємства є у тримання в належному стані існуючих споруд, приміщень та майна іподрому, тренування та випробування племінних коней, дорощування коней та проведення змагань з конярського спорту, організація та проведення змагань з конярського спорту, організація  і проведення виставок, аукціонів племінних коней, вирощування, виробництво і заготівля кормів для коней, виконання вантажних перевезень.

Тобто, стаття 3 Статуту Комунального Підприємства «Київський іподром», яка визначає предмет та мету діяльності, види діяльності які може здійснювати Підприємство, не містить таких видів діяльності як будівництво, та дій з приводу організації і здійснення будівництва. Таким чином, згідно з предметом спірного Договору, КП «Київський іподром»зобов’язався здійснити ті види діяльності, які не передбачені Статутом.

Стаття 2 Господарського кодексу України встановлює, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Стаття 57 ГК України визначає, що статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, Договір від 15.11.2006 року № 15/11-1 укладено з порушенням господарської компетенції КП «Київський іподром».

Пунктом 3.1.5. Договору визначаються обов’язки Учасників Договору та встановлюється, що Учасники зобов’язані використовувати в інтересах Спільної Діяльності існуючі об’єкти, якщо вони не є вкладом, шляхом укладання договорів оренди, договорів про виконання робіт, надання послуг та інші. Пункт 3.2.4. Договору встановлює обов’язок відповідача 1 погодити вилучення на користь відповідача 2 земельної ділянки. В договорі зазначено, що цей пункт також діє у разі дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 5.4. Статуту КП «Київський іподром»«Підприємство має право за згодою власника або уповноваженого ним органу здавати в оренду, надавати іншим підприємствам, організаціям та установам безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу у встановленому порядку». Власником КП «Київський іподром», згідно п. 1 Статуту Підприємства, є Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської державної адміністрації. Власник, або уповноважений ним орган, такої згоди не надавав. Таким чином, КП «Київський іподром»не мало права брати на себе зобов’язання здавати в оренду майно, надавати згоду на вилучення земельної ділянки, а директор КП «Київський іподром», вийшов за межі своїх  повноважень.

Пункт 6.1. Договору встановлює, що внесене Учасниками майно, яким вони володіли на праві власності (праві господарського відання), майно, створене (побудоване) й придбане в результаті Спільної Діяльності та одержані від такої діяльності доходи є спільною частковою власністю Учасників. При цьому Частка Інвестора у Спільному майні складає 95/100, а Частка Підприємства –5/100.

Таким чином, спільне майно формується, серед іншого, також шляхом внесення майна яким Учасники володіли на праві повного господарського відання. Оскільки ТОВ «Український промислово-правовий союз»не може володіти жодним майном на праві повного господарського відання, оскільки такий статус майна чинне законодавство передбачає лише для державного та комунального майна, а КП «Київський іподром», відповідно до п.5.2. Статуту, володіє майном, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Києва і закріплено за ним (Підприємством) на праві повного господарського відання. Таким чином, з договору вбачається намір сторін сформувати Спільне майно за рахунок майно територіальної громади м. Києва.

В п. 7.1. Договору зазначено, що спільне майно Учасників підлягає розподілу після досягнення мети цього Договору (будівництво та ведення в експлуатацію Об’єктів містобудування) або дострокового припинення Спільної діяльності у порядку, встановленому цим Договором та чинним законодавством України.

Пункт 7.2. Договору передбачає, що спільне майно розподіляється між Учасниками пропорційно їх  Часткам у Спільній діяльності. Порядок розподілу та склад Спільного майна, що підлягає розподілу, визначається Комітетом з управління.

Виходячи з п.п. 6.1, 7.1., 7.2. Договору після досягнення мети Договору, Спільне майно розподіляється відповідно таким чином: ТОВ «Український промислово-правовий союз», отримає 95% майна, а КП «Київський іподром»- 5 %. Як вже було зазначено Спільне майно формувалось за рахунок комунальної власності територіальної громади м. Києва, яким КП «Київський іподром»володіло на праві повного господарського відання. Таким чином, після досягнення мети Договору, має відбутися відчуження комунального майна, шляхом розподілу Спільної власності.

Відповідно до підпункту 30 пункту 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Пункт 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в якому йдеться мова про право комунальної власності, визначає, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 135 Господарського кодексу України, власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на основі належного йому (їм) майна засновувати господарські організації або здійснювати господарську діяльність в інших організаційно-правових формах господарювання, не заборонених законом, на свій розсуд визначаючи мету і предмет господарської діяльності, структуру утвореного ним суб'єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб'єкта господарювання, а також приймати рішення про припинення господарської діяльності заснованих ним суб'єктів господарювання відповідно до законодавства.

Власник має право особисто або через уповноважені ним органи з метою здійснення підприємницької діяльності засновувати господарські організації, закріплюючи за ними належне йому майно на праві власності, праві господарського відання, а для здійснення некомерційної господарської діяльності - на праві оперативного управління, визначати мету та предмет діяльності таких організацій, склад і компетенцію їх органів управління, порядок прийняття ними рішень, склад і порядок використання майна, визначати інші умови господарювання у затверджених власником (уповноваженим ним органом) установчих документах господарської організації, а також здійснювати безпосередньо або через уповноважені ним органи у межах, встановлених законом, інші управлінські повноваження щодо заснованої організації та припиняти її діяльність відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст.. 78 Господарського кодексу України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Частина 5 ст. 75 Господарського кодексу України встановлює, що державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, чинне законодавство України чітко передбачає, що комунальне підприємство не має права відчужувати у будь-який спосіб комунальне майно без отримання попередньої згоди відповідної ради. При цьому, Договір простого товариства № 15/11-1 від 15.11.2006 року передбачає перехід права власності на комунальне майно шляхом зміни його правового статусу на майно спільної власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, визнання правочину недійсним.

КП «Київський іподром»при  підписанні Договору порушило встановлену господарську компетенцію підприємства, директор комунального підприємства перевищив свої повноваження визначенні в Статуті та порушив визначений Законом порядок відчуження комунального майна, взявши на себе повноваження закріплені за Київською міською Радою.

Пункт 1 ст. 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Укладений Договір порушує частини першу та другу статті 203 ЦК України, що є підставою для захисту цивільних прав та інтересів способом визнання правочину недійсним.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Київської міської ради про визнання недійним Договору простого товариства № 15/11-1 про спільну господарську діяльність (без створення юридичної особи) від 15.11.2006 р., укладеного між Комунальним підприємство «Київський іподром»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промислово-правовий союз», є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита, витрат на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу, підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.   Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.  Визнати недійним Договір простого товариства № 15/11-1 про спільну діяльність (без створення юридичної особи) від 15.11.2006 р., укладений між Комунальним підприємство «Київський іподром»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промислово-правовий союз».

3. Стягнути з Комунального підприємства «Київський іподром»(Україна, м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, б.10, , п/р 549 у ВАТ КБ „Хрещатик”, МФО 300670) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита та 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Український промислово –правовий союз” (Україна, м. Київ, вул. Л.Руденко, 6-А, , п/р 1371 в АКБ „Правекс –Банк ” у Вирлицькому відділенні м. Києва, МФО 321983) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита та 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н.І. Качан