ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.2007
Справа №2-7/5238-2006

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 62, ідентифікаційний код 05528579)

До відповідача:  Державної податкової інспекції в м. Сімферополі (95053, м. Сімферополь, вул. М. Залки, 1/9)

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Суддя господарського суду АР Крим І. І. Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген’єва

представники:

Від позивача –  Давидов Є. Б., предст., дов. від 21.12.2005 р.

Від відповідача  –  Єльцов В. В., ст. держ. под. інсп., дов. №44/200 від 25.05.2007 р.

Суть адміністративної  справи:

Відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.11.2004 р., яке було прийнято Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі.

Позовні вимоги мотивовані незгодою з висновком відповідача, викладеним в акті перевірки №426/26-2/05528579 від 09.11.2004 р., про те, що передача в рахунок погашення заборгованості за договором оренди векселів є бартерною операцією, через що підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Так, ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» зазначило, що здійснюючи залік зустрічних вимог ТОВ «Тира» до ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» за договором оренди та ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня»  до ТОВ «Тира» за договором купівлі-продажу векселів, векселя виступали в якості платіжного засобу за отримані товариством послуги від ТОВ «Тира» за договором оренди. Таким чином, позивач вважає, що вказана операція підлягає звільненню від оподаткування ПДВ відповідно до положень п. п. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість».

Ухвалою ГС АР Крим від 14.07.2005 р. позовна заява була прийнята до розгляду суддею Дадінською Т. В.

Відповідач проти позову заперечував за мотивами, викладеним у відзиві на позовну заяву.

У зв’язку з переходом судді ГС АР Крим Дадінської Т. В. до Севастопольського апеляційного адміністративного суду за резолюцією Першого заступника Голови Господарського суду АР Крим Л. О. Ковтун від 25.11.2005 р. справа була передана на розгляд судді Альошиній С. М.

Ухвалою ГС АР Крим від 07.12.2005 р. справа була прийнята до розгляду суддею Альошиною С. М.

Заявою №1-102 від 28.04.2006 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополі №/0 від 11.11.2004 р., також подальший розгляд справи здійснювати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою ГС АР Крим від 28.04-05.05.2006 р. подальший розгляд справи №2-28/5238-2006 було вирішено здійснювати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв’язку з хворобою судді ГС АР Крим Альошиної С. М. за резолюцією Першого заступника Голови Господарського суду АР Крим Л. О. Ковтун від 17.05.2006 р. справа №2-28/5238-2006 була передана на розгляд судді Дворному І. І.

Ухвалою ГС АР Крим від 17.05.2006 р. справа була прийнята до провадження суддею Дворним І. І. із привласненням номеру 2-7/5238-2006А.

Ухвалою ГС АР Крим від 28.09.2006 р. провадження у справі було зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом справи №2-23/1227-2006А.

Ухвалою ГС АР Крим від 26.06.2007 р. провадження у справі було поновлено.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі була проведена позапланова документальна перевірка Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» з питання дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Тира» за період з 01.01.2002 р. по 31.12.2003 р., за результатом якої був складений акт №426/26-2/05528578 від 09.11.2004 р.

На підставі матеріалів перевірки ДПІ в м. Сімферополі було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.11.2004 р.  про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 162345,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 81172,50 грн.

Так, в ході проведення перевірки правильності нарахування та своєчасності перерахування до бюджету сум податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Тира» Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі були встановлені відхилення при визначенні чистої суми зобов’язань з податку на додану вартість за даними декларацій з ПДВ за листопад 2003 року та даним перевірки у сумі 162345,00 грн., в результаті того, що відповідно до п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р., зі змінами та доповненнями, об’єктом оподаткування є операції з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України. Відповідачем в акті перевірки зазначено, що в порушення вказаного пункту Закону Відкритим акціонерним товариством «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» не визначений об’єкт оподаткування податком на додану вартість з операцій з продажу  цінних паперів (векселів) на адресу ТОВ «Тира», емітованих ТОВ «Асоціація дитячого харчування», за актами приймання-передачі від 19.11.2003 р., від 21.11.203 р. та від 28.11.2003 р. Враховуючи викладене, відповідачем був зроблений висновок про заниження позивачем чистої суми податку на додану вартість за листопад 2003 року у сумі 162345,00 грн.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Так, як свідчать матеріали справи та встановлено постановою Господарського суду АР Крим від 04.04.2006 р. у справі №2-23/1227-2006А за позовом ВАТ «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» до ДПІ в м. Сімферополі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 11.11.2004 р, залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2006 р., між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю "Тира" 01.03.2002р. був укладений договір №0103/02 оренди обладнання для виробництва консервованих продуктів. Договором було передбачено, що орендатор сплачує орендну плату за орендоване обладнання, оплата за яке може бути здійснена у формі заліку, а також простими або перевідними векселями. Між вказаними підприємствами укладалися акти здачі-прийому послуг і Товариство з обмеженою відповідальністю "Тира" виписувало податкові накладні. Згодом сторони домовилися про розірвання договору оренди та повернення обладнання, яке орендувалося.

Матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тира" (покупець), за дорученням і за рахунок якого діє інвестиційна компанія "Бізнес-інвест", на підставі договору доручення і Відкритим акціонерним товариством "Сімферопольський консервний завод імені 1-го Травня" (продавець) укладені договори купівлі-продажу цінних паперів (векселів) і укладені акти прийому-передачі цінних паперів-векселів. Всього було передано цінних паперів - простих векселів на загальну суму 974053,14грн. Згідно договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Тира" зобов'язано перерахувати продавцю - позивачу протягом 60 банківських днів суму грошових коштів.

28.11.2003р. між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю "Тира" укладена угода про зупинення взаємних зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних  вимог на суму 974053,14 грн.

З акту перевірки від 09.11.2004р. вбачається, що позивачем не включено до складу валового доходу в Декларації з податку на прибуток підприємств за 2003р. доход від продажу товарів - цінних паперів (векселів) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тира" згідно договорам купівлі-продажу цінних паперів і актам прийому-передачі цінних паперів від 19.11.2003 р., від 21.11.2003 р., від 28.11.2003 р. загальною вартістю 974053,14грн.

Відповідач прийшов до висновку, що данні   цінні папери для позивача є товаром, у зв'язку з тим,  що  випущені (емітовані) іншим  суб'єктом  підприємницької діяльності - Товариством  з обмеженою відповідальністю "Асоціація дитячого харчування".  Отже, до складу   валового   доходу   не   включений   доход   в   сумі   811,7   тис. грн.   (974.1тис.грн.   -162,4тис.грн. (сума податку на додану вартість).

Відповідно п.1 частини 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993р. "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" під валютою України розуміється як власне валюта України (гроші), так і платіжні документи та цінні папери, зокрема векселі, виражені у валюті України.

Згідно із змістом статей 18 та 19 Уніфікованого закону «Про переказні та прості векселі» 1930 року, до векселів застосовуються застереження «валюта в забезпечення», «валюта в заставу» та інші, де вексель визначається як «валюта».

Як вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство "Сімферопольський консервний завод імені 1-го Травня" отримав векселя в забезпечення заборгованості за реалізовані на умовах договору комісії приналежні йому товари, як компенсацію.

Постановою Господарського суду АР Крим від 04.04.2006 р. у справі №2-23/1227-2006А було встановлено, що при заліку зустрічних вимог Товариство з обмеженою

відповідальністю "Тира" до Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський

консервний завод імені 1-го Травня" з договором оренди і Відкрите акціонерне товариство "Сімферопольський консервний завод імені 1-го Травня" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тира" з договору купівлі-продажу векселів, векселі виступали в якості платіжного засобу за отримані товариством послуги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тира" за договором оренди. Суд зазначив, що передача веселів, як спосіб безготівкового платежу, не підлягає оподаткуванню податком на прибуток, прибуток від операції з цінними паперами відсутній, отже, і відсутній   валовий   доход від даної операції. Отже, донарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток згідно спірному податковому повідомленню-рішенню від 11.11.2004 р. №/0 неправомірне. Суд повідомив, що факт наявності прибутку від операцій з векселями не підтверджений відповідачем, через що визнав нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополі №/0 від 11.11.2004 р. про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 182600,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 73040,00 грн.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про додану вартість» (станом на здійснення господарської операції, тобто на листопад 2003 року) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: продажу товарів (робіт, послуг) на митній території  України, в тому числі операції з оплати вартості послуг за  договорами  оренди  (лізингу)  та  операції  з  передачі права власності   на   об'єкти   застави  позичальнику  (кредитору)  для погашення кредиторської заборгованості заставодавця; ввезення (пересилання)  товарів  на  митну  територію України  та  отримання робіт (послуг),  що надаються нерезидентами для їх використання або споживання на митній території України,  в тому  числі  операції з ввезення (пересилання) майна за договорами оренди (лізингу), застави та іпотеки; вивезення  (пересилання) товарів за межі митної  території  України та надання послуг (виконання робіт) для їх споживання за межами митної території України.

Крім того, відповідно до п. п. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про додану вартість» не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи приватизаційні та компенсаційні папери (сертифікати), інвестиційні сертифікати, житлові чеки, земельні бони та деривативи; обміну зазначених цінних паперів на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної  діяльності  на   ринку   цінних паперів,  а також діяльності з управління активами.

Отже, приймаючи до уваги преюдиціальний факт, встановлений постановою ГС АР Крим від 04.04.2006 р. у справі №2-23/1227-2006А, відносно того, що за отримані товариством послуги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тира" за договором оренди векселі виступали в якості платіжного засобу, тобто не були товаром, висновки ДПІ в м. Сімферополі, викладені в акті перевірки №426/26-2/05528578 від 09.11.2004 р., про невизначення позивачем об’єкту оподаткування податком на додану вартість з операцій з продажу  цінних паперів (векселів) на адресу ТОВ «Тира», емітованих ТОВ «Асоціація дитячого харчування», за актами приймання-передачі від 19.11.2003 р., від 21.11.203 р. та від 28.11.2003 р., не є правомірними.

За таких обставин, прийняте на підставі вказаного акту перевірки податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.11.2004 р. не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить положенням чинного законодавства, а тому підлягає визнанню нечинним.

Таким чином, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи ті підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у розмірі 85,00 грн. у порядку ч. 1 ст. 94, п. 1, 2 ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. „б” п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

У порядку п. 3 ст. 160, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України вступна та резолютивна частини постанови оголошені та підписані у судовому засіданні 04.09.2007 р. Повний текст постанови складений та підписаний 10.09.2007 р.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись ст. ст. 158 – 163, п. 4 ст. 167   Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 11.11.2004 р., яке було прийнято Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 в банку одержувача: Управління держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ОКПО 34740405) на користь Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський консервний завод ім. 1 Травня» (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 62, ідентифікаційний код 05528579) 85,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз’яснено сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну Постанову направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.