ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.
Справа № 11/435/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача:  Подольна Т.А., дов. № 2-двр, від 31.08.2007 р.

від відповідача 1:  не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

від відповідача 2:  не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Казавчинське”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.07.2007 р.

по справі № 11/435/07

за позовом Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя”

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство „Софіївка-Нова”

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Казавчинське”

про стягнення штрафу та пені

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 27.08.2007 р. апеляційну скаргу по справі № 11/435/07 прийнято до провадження (головуючий суддя Колоколов С.І., судді: Разюк Г.П, Петров М.С.).

Розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського  суду від 11.09.2007 р. за № 104 склад колегії змінено на: головуючий суддя Лавренюк О.Т., судді Савицький Я.Ф., Гладишева Т.Я.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.2007 р. по справі № 11/435/07 призначена судово-технічна експертиза, провадження по справі зупинено.

Ухвалою від 16.11.2007 р. провадження у справі № 11/435/07 поновлено.

Представником відповідача 11.12.2007 р. заявлено клопотання про призначення експертизи, яке судовою колегією не задоволено з огляду на те, що відповідачем не вказані питання, які потребують проведення експертизи, не вказано яка експертиза взагалі і на яких підставах повинна бути проведена та якою експертною установою.

Матеріалами справи встановлено:

01.06.2007 р. позивач, Акціонерне товариство відкритого типу „Гілєя” (далі по тексту - АТВТ „Гілєя”) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромислове підприємство „Софіївка-Нова” (далі по тексту - ТОВ АП „Софіївка-Нова”) про стягнення штрафу у розмірі 12 грн. 50 коп., посилаючись на порушення господарських зобов’язань та з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Казавчинське” (далі по тексту - СТОВ „Казавчинське”) про стягнення 37501,22 грн. пені за порушення господарського зобов’язання.

22.06.2007 р. АТВТ „Гілєя” надало заяву про збільшення позовних вимог і просить стягнути з СТОВ „Казавчинське” 1131286, 22 грн. пені за порушення зобов’язання.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 10.11. 2005 р. між АТВТ „Гілєя” та ТОВ АП „Софіївка-Нова” було укладено Договір № 77 про надання маркетингових послуг, на виконання якого ТОВ АП „Софіївка-Нова” було надано звіт про проведені маркетингові дослідження сільськогосподарських підприємств у сфері вирощування та збуту цукрового буряку на території Кіровоградської та Одеської областей, яким були визначені сільськогосподарські підприємства, які надали згоду на розгляд пропозицій щодо поставки цукрового буряку врожаю 2006 року на АТВТ „Гілєя”.

На підставі вказаного звіту, 20.03.2006 р. між позивачем та відповідачем – СТОВ „Казавчинське” - було укладено договір № 132/св по вирощуванню та постачанню цукрових буряків у розмірі 2750 тон вартістю по 195 грн. за одну тону.

Відповідач - СТОВ „Казавчинське” - свої зобов’язання не виконав, у зв’язку з чим відповідно до ст.ст. 193, 230 ГК України за порушення зобов’язання повинен сплатити пеню у вищевказаному розмірі, тобто 1131286,22 грн.

Відповідно до п. 10.3 Договору про надання маркетингових послуг № 77 від.10.11.2005 р. у разі невиконання третіми особами договорів відповідно до п. 4.1 даного Договору, які будуть укладені внаслідок отриманих замовником результатів досліджень, Виконавець, тобто ТОВ АП „Софіївка-Нова” несе солідарну з третіми особами відповідальність за невиконання третіми особами вищевказаних договорів в розмірі 0,01 % вартості невиконаної частини договору і тому ТОВ АП „Софіївка-Нова” повинно сплатити штраф у розмірі 12,50 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.07.2007 р. по справі № 11/435/07 (суддя Василяка К.Л.) позов задоволено частково, з ТОВ АП „Софіївка-Нова” стягнуто  штрафу у розмірі 12,50 грн., з СТОВ „Казавчинське” на користь позивача стягнуто пені у розмірі 300000,00 грн., витрати на держмито у розмірі 375,02 грн., витрати на ІТЗ судового процесу. Крім того, з СТОВ „Казавчинське” на користь держави стягнуто держане мито у розмірі 11312,86 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач не виконав умови договору № 132/св від 20.03.2006 р. і тому, з урахуванням п. 3 ст. 83 ГПК України, повинен сплатити пеню у зазначеному розмірі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, СТОВ "Казавчинське" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи,  на порушення норм процесуального права та відмовити у задоволені позову.

В судове засідання 18.12.2007 р. представник СТОВ "Казавчинське" не з'явився, надав заяву з проханням відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю з'явитися в судове засідання Бернікова М.І., якого залучено до участі у справі та видано довіреність на право представляти інтереси відповідача.

Судова колегія, розглянувши вказану заяву, вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача був присутнім у попередніх судових засіданнях, давав пояснення по суті справи і підстави для відкладення справи, у зв'язку з наданням повноважень іншому представнику відсутні.

АТВТ "Гілєя" відзив на апеляційну скаргу не надало, в судовому засіданні представник позивача просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ТОВ АП "Софіївка-Нова" в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, суду першої інстанції надав відзив, яким позовні вимоги визнав.

Вислухавши представників сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила наступне.

10.11. 2005 р. між АТВТ „Гілєя” та ТОВ АП „Софіївка-Нова” було укладено Договір № 77 про надання маркетингових послуг, на виконання якого ТОВ АП „Софіївка-Нова” було надано звіт про проведені маркетингові дослідження сільськогосподарських підприємств у сфері вирощування та збуту цукрового буряку на території Кіровоградської та Одеської областей , яким були визначені сільськогосподарські підприємства, які надали згоду на розгляд пропозицій щодо поставки цукрового буряку врожаю 2006 року на АТВТ „Гілєя”.

На підставі вказаного звіту, 20.03.2006 р. між позивачем та відповідачем – СТОВ „Казавчинське” - було укладено договір № 132/св по вирощуванню та постачанню цукрових буряків у розмірі 2750 тон вартістю по 195 грн. за одну тону за умовами якого сторони зобов'язалися на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації шляхом використання власного майна, устаткування, фінансових, людських ресурсів, професійних та інших знань, навичок і вмінь, матеріалів, сировини, ділової репутації та ділових зв'язків діяти для досягнення спільної мети (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.3. Договору  виробник зобов'язаний передати у власність Заводу, а Завод прийняти та оплатити на умовах даного договору коренеплоди цукрових буряків.

Відповідно до п. 2.4 Договору Виробник зобов'язується в строк до 01.11.2006 р. передати у власність заводу коренеплоди цукрових буряків у кількості 2750 тон.

Товар поставляється з завантаженням на транспортні засоби Заводу, при цьому, Виробник зобов'язаний не пізніше ніж за три дні письмово попередити Завод про готовність товару до завантаження (п. 2.7).

Ціна товару по даному Договору становить 195 грн. в т.ч. ПДВ за одну тону (п. 3.1) в заліковій вазі.

Умовами п. 4.3 Договору сторони визначили, що у разі порушення умов, передбачених п. 2.4 Договору, виробник незалежно від наявності вини (умислу або необережності), сплачує заводу пеню у розмірі п'яти відсотків від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочки.

СТОВ "Казавчинське" зобов'язання по договору виконав частково, здійснивши поставку цукрового буряку в кількості 2206,504 тон на суму 448 384 грн. 76 коп. Недопоставка склала 543,496 тон (2750 – 2206, 504).

На підставі викладеного судова колегія вважає, що матеріалами справи доведено укладення Договору на поставку коренеплодів цукрових буряків у кількості 2750 тон, що СТОВ "Казавчинське" умови Договору не виконало, порушило господарське зобов'язання і відповідно до вимог законодавства повинно сплатити пеню за порушення господарського зобов'язання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тобто пеня у правовідносинах господарських може бути встановлена не тільки за невиконання грошового зобов'язання, але й за невиконання будь-якого господарського зобов'язання.

СТОВ "Казавчинське" господарське зобов'язання не виконало, порушило умови Договору по вирощуванню та поставці коренеплодів буряків, у зв'язку з чим судова колегія вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогами про стягнення пені за невиконання господарського зобов'язання .

Відповідно до ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з Договором, зобов'язання мало бути виконано до 01.11.2006 р. і з цього часу обчислюється період нарахування пені.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Розмір пені, нарахований Позивачем у сумі 1131286,22 грн., відповідає законодавству (порядку нарахування пені), однак, враховуючи, що Відповідач є сільгоспвиробником, основним видом діяльності якого є вирощування сільськогосподарської продукції, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зменшення розміру стягуваної суми до 300000,00 грн.

Щодо твердження відповідача відносно укладення договору на вирощування та поставку лише 2200 тон цукрових буряків:

На підтвердження своїх вимог АТВТ "Гілєя" надала оригінал Договору  № 132/св від 20.03.2006 р., згідно з яким виробник (СТОВ "Казавчинське") повинен передати позивачу – АТВТ "Гілєя" цукровий буряк у кількості 2750 тон.

СТОВ "Казавчинське" також надало свій оригінал Договору № 132/св від 20.03.2006 р., згідно з яким СТОВ "Казавчинське" повинно передати АТВТ "Гілєя" 2200 тон буряку.

Відповідно до висновку № 12310, 12311/03 судово-технічної експертизи документів за матеріалами господарської справи № 11/435/07 перший аркуш у договорі № 132/св від 20.03.2006 р., наданому СТОВ "Казавчинське", був замінений, другий –заміні не піддавався.

Аркуші у Договорі № 132/св від 20.03.2006 р., наданому АТВТ "Гілєя", заміні не піддавались.

Тобто, вказаний висновок експертизи спростовує твердження відповідача щодо укладення Договору на поставку лише 2200 тон цукрового буряку.

За таких обставин судова колегія не може погодитись з твердженням АТВА "Гілєя" відносно того, що Договір було укладено на вирощування та поставку 2200 тон буряку і приходить до висновку, що Договір було укладено на поставку 2750 тон цукрового буряку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б підтверджували виконання зобов'язання СТОВ "Казавчинське" по вищевказаному договору та спростовувало докази, надані позивачем, зі сторони СТОВ "Казавчинське" суду не надано.

Посилання відповідача на акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 60), договір про перевід боргу № 49/св від 22.05.2007 р. як на факт підтвердження повного виконання СТОВ "Казавчинське" своїх зобов'язань по Договору № 132/св від 20.03.2006 р. не може бути прийнято до уваги, оскільки предмет договору       № 49/св стосується правовідносин, які виникли між СТОВ "Казавчинське" та ТОВ "Сальковська Заря" і не є предметом даної справи.

Крім того, у разі  наявності такого боргу, СТОВ "Казавчинське" не позбавлено можливості  звернутися з позовом до ТОВ "Сальковська Заря" про стягнення боргу.

Посилання СТОВ "Казавчинське" на порушення правил підсудності також не приймається до уваги, як необґрунтоване на підставі наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 15 ГПК України справи за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом  за місцезнаходженням  одного із відповідачів за вибором позивача.

Позивач звернувся з позовними заявами до кількох позивачів, надав позовну заяву до Миколаївського господарського суду за місцезнаходженням одного з відповідачів за своїм вибором і тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийняв справу до провадження за місцем знаходження першого відповідача.

Згідно з приписами ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення господарського суду є: порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо: справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2007 р. винесена ухвала про порушення провадження у справі та про призначення справи на 26.06.2007 р. з зазначенням часу та місця проведення справи і в цей же день копія ухвали надіслана сторонам (а.с. 1).

26.06.2007 р. розгляд справи відкладено на 13.07.2007 р., копія ухвали направлена сторонам по справі, 12.07.2007 р. СТОВ "Казавчинське" до суду направлено телеграму з клопотанням та заявою про розгляд клопотання у відсутності представника товариства, що свідчить про те, що товариство було повідомлено про день, час та місце слухання справи (а.с. 36), у зв'язку з чим судова колегія не може погодитись з твердженням СТОВ "Казавчинське" щодо порушення норм процесуального права і вважає, що господарський суд першої інстанції цілком правомірно розглянув справу у відсутності відповідача.

Посилання відповідача на порушення судом ст. 58 ГПК України не приймаються до уваги, оскільки заявлені вимоги зв'язані між собою підставами виникнення.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись з заявою про збільшення позовних вимог, АТВТ "Гілєя" державне мито не сплатило і суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, стягнув з СТОВ "Казавчинське" державне мито, сплачене позивачем у сумі 375,15 грн., на користь позивача, а також стягнуто 11312,86 грн. держмита на користь державного бюджету.

Судова колегія вважає, що стягнення з СТОВ "Казавчинське" державного мита на користь держави у сумі 11312,86 грн. не відповідає приписам ст. 49 ГПК України і приходить до висновку про зміну рішення в частині стягнення судових витрат, виклавши п. 4 резолютивної частини рішення в наступній редакції: Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Казавчинське” (26332, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Казавчин, вул. Леніна, 23, р/р 01184 в ОД АППБ „Аваль”, МФО 323538, ) в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального району м. Миколаєва (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) 2625,00 грн. державного мита, тобто пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що при наданні позову про збільшення позовних вимог  позивач – АТВТ „Гілєя” державне мито не сплачувало, судова колегія вважає за необхідне решту державного мита у розмірі 8312,86 грн. стягнути з позивача на користь держави.

Сума, яка була сплачена позивачем за проведення судової експертизи, на підставі ст. 49 ч. 5 ГПК України підлягає стягненню з СТОВ „Казавчинське” на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись cm.cm. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу СТОВ „Казавчинське” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 13.07.2007 р. по справі № 11/435/07 змінити в частині розподілу судових витрат: Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Казавчинське” (26332, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Казавчин, вул. Леніна, 23, р/р 01184 в ОД АППБ „Аваль”, МФО 323538, ) в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального району м. Миколаєва (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) 2625,00 грн. державного мита.

Стягнути з АТВТ „Гілєя” (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ „Укрпромбанк” м. Київ, МФО 321228, ) в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального району м. Миколаєва (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) 8312,86 грн. державного мита.

Стягнути з СТОВ „Казавчинське” (26332, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Казавчин, вул. Леніна, 23, р/р 01184 в ОД АППБ „Аваль”, МФО 323538, ) на користь АТВТ „Гілєя” (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) витрати на оплату судової експертизи в сумі 738,27 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Господарському суду видати відповідний наказ.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                      О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                             Т.Я Гладишева

Суддя                                                                                              Я.Ф. Савицький