ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.07                                                                                        Справа №  20/419/07

Суддя

м. Запоріжжя

За позовом  Запорізького державного підприємства “Радіоприлад”, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача:  Регіональне відділення Фонду Державного майна  України по Запорізькій області , м.Запоріжжя.

про виселення

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   –     Денисюк О.С. (довіреність №1-юр від 02.01.2007р.);

Шонія О.С. (довіреність №11 від 03.08.2007р.);

Від відповідача  –     Салтан Є.В. (довіреність б/н від 01.08.2007р.);

Від третьої особи –Сириця О.Д. (довіреність №22/20 від 08.02.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про виселення ТОВ  “Фармацевтичне підприємство Аптека №107” із приміщення, розташованого за адресою: 69600, м.Запоріжжя, пр. Леніна,58.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/419/07,  судове засідання  призначено на 30.08.2007р. Ухвалою суду від 30.08.2007р. в порядку ст.27 ГПК України до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Регіональне відділення Фонду Державного майна  України по Запорізькій області, цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 24.10.2007р. У судовому засіданні 24.10.2007р. оголошено перерву до 01.11.2007р.

01.11.2007р. справу розглянуто, за згодою сторін та третьої особи оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, мотивуючи наступним. 29.10.1997р. між ЗДП “Радіоприлад” та ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” був укладений договір оренди №44, згідно з яким останньому було передано в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 58. Додатковою угодою строк дії договору оренди продовжений до  20.02.2007р. 11.01.2007р. (вих.№131/45), а також 14.02.2007р. (вих.№131-403) на адресу відповідача направлялися листи з повідомленням про те, що подальша передача в оренду державного нерухомого майна не планується та проханням  підготувати приміщення для передачі позивачеві за актом приймання-передачі. 01.03.2007р. відповідачу  додатково направлено лист (вих.№131-555) про припинення дії договору оренди та повернення приміщення. Відповідач державне нерухоме майно за актом приймання-передачі не повернув та продовжує користуватися ним без законних підстав. Просить задовольнити позов на підставі ст.ст. 284, 291 ГК України, ст.ст.526, 763, 785 ЦК України, Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Роз’яснення Президії Вищого арбітражного Суду України №02-5/237 від 25.05.2000р., №02-5/225 від 02.04.1994р., договору оренди №44 від 29.10.1997р. Також позивач надав заяву про уточнення позовних вимог від 24.10.2007р., яка в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду, згідно з якої уточнив  резолютивну частину позовних вимог. Просить виселити ТОВ “Фармацевтичне підприємство  “Аптека №107” із нежитлового приміщення, розташованого за адресою: 69063. м.Запоріжжя, пр. Леніна,58, на користь ЗДП “Радіоприлад”.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши наступне. Відповідачем листи з повідомленням про припинення дії договору оренди №44, на які посилається позивач у позовній заяві,  не отримувалися. Крім того, на адресу відповідача надійшов лист №281/215  від 05.04.2007р. з пропозицією узгодити договір №1 від 02.01.2007р., яким вносилися зміни до договору оренди. Із змісту даного листа слідує, що у позивача не було наміру припинити договір оренди, а навпаки, ним виражалася готовність продовжити договірні стосунки. Позивачем до теперішнього часу виставляються рахунки за користування нежитловим приміщенням, які сплачуються відповідачем у встановлений термін, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Це свідчить про те, що позивач фактично виконує умови договору оренди та не має наміру його припинити. Згідно з додатком до наказу Фонду державного майна України №1312 від 07.08.2007р. нежитлове приміщення №70 аптеки житлового будинку (літ.А-5) загальною площею 421,0 кв.м, що орендується відповідачем,  включено до переліку об’єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації. Відповідно до п.6 ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” №2171-ХІІ від 06.03.1993р. зі змінами та доповненнями, з прийняттям рішення про включення об’єкта до вказаного переліку, стосовно нього припиняється дія норм Господарського кодексу України в частині купівлі, продажу, передачі, обміну, здачі в оренду і т.ін. Якщо ці дії необхідні для ефективного функціонування підприємства, що приватизується, вони здійснюються з дозволу органу приватизації. Згідно з п.2 ст.8 вищезазначеного закону строк підготовки об’єкта малої приватизації до продажу  не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об’єктів, що підлягають приватизації. Враховуючи те, що таке рішення прийнято 07.08.2007р., підготовка спірного майна до продажу повинна завершитись 07.10.2007р., перехід права власності на спірний об’єкт до відповідача відбудеться до кінця 2007 року.  Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідачем було заявлено письмове клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду пов’язаної з нею справи №7/412/07 за позовом ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” до ЗДП “Радіоприлад” про спонукання до пролонгації договору оренди. Клопотання судом відхилено як неогрунтоване.

Третя особа у справі –РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області пояснила наступне. 17.11.2006р. ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” звернулося до  РВ ФДМУ по Запорізькій області із заявою про включення приміщення №70 житлового будинку (літ.-А) загальною площею 421,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 58, до переліку об’єктів, які підлягають приватизації.  Листом від 18.06.2007р. №01-19/1837 регіональне відділення звернулося стосовно приватизації вищезазначеного об’єкту до Департаменту продажу цілісних майнових комплексів Фонду державного майна України. 07.08.2007р. Фондом державного майна України виданий наказ №1312, відповідно до якого нежитлове приміщення, що орендується ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107”, включено до переліку об’єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації. 28.08.2007р. РВ ФДМУ по Запорізькій області було видано наказ про приватизацію приміщення №70 аптеки, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна,58, шляхом викупу ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107”.  На даний час процедура проведення приватизації зазначеного об’єкта гальмується ЗДП “Радіоприлад” у зв’язку з відмовою надати кандидатури до складу комісії інвентаризації.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.1990р. згідно з реєстраційним посвідченням, виданим Запорізьким бюро технічної інвентаризації, 5-ти поверховий житловий будинок по пр.Леніна, 58 у м.Запоріжжя був зареєстрований в цілому за виробничим об’єднанням “Радіоприлад” на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради від 16.08.1990р. №184 .

Відповідно до наказу  Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №361 від 26.11.1996р. “Про реорганізацію підприємств” Запорізьке державне підприємство “Радіоприлад” є правонаступником прав та зобов’язань виробничого об’єднання “Радіоприлад”.

29.10.1997р. між Державним підприємством “Радіоприлад” (Орендодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” (Орендар, відповідач), за погодженням з Регіональним відділенням ФДМУ по Запорізькій області, був укладений договір оренди державного майна №44 (договір зареєстрований у юридичному відділі 31.07.1997р. за №96).  Відповідно до умов даного договору орендодавець  передав, а орендар прийняв в строкове платне володіння та користування приміщення загальною площею 457,2 кв.м., розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна,58, яке знаходиться на балансі ДП “Радіоприлад”; призначення приміщення  - аптека (п.п. 1.1,1.2, 1.3).

Згідно з п. 10.1 договір діє з 01.05.1997р. до 31.12.2000р., строком на 3 роки.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень сторін, дія договору неодноразово продовжувалась шляхом укладення додаткових угод. Так, додатковою угодою №3 від 29.12.2003р. сторони  внесли зміни до п.10.1 договору оренди від 31.07.1997р. №96, згідно з якими встановили, що договір оренди діє до 20.02.2007р.

Листом №131/45 від 11.01.2007р. позивач повідомив відповідача, що у зв’язку з тим, що строк дії договору оренди №96 від 31.07.1997р., на який його було пролонговано, спливає, та враховуючи, що подальша передача в оренду приміщення, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 58, загальною площею 457,20 кв.м. не планується, договір оренди №96 від 31.07.1997р. є закінченим та просив повернути орендоване державне нерухоме майно за актом приймання-передачі.

14.02.2007р. відповідачеві  був направлений лист №131-403 аналогічного змісту.

01.03.2007р. позивач направив лист №131-555, згідно з яким повідомляв, що 20.02.2007р. сплинув строк дії договору оренди №44 від 29.10.1997р. (зареєстрованого в юридичному відділі під №96 31.07.1997р.),  у зв’язку з чим на підставі п.п. 10.6, 10.8 договір припинив свою дію та просив повернути орендоване приміщення за актом прийому-передачі протягом трьох діб з дня отримання даного листа.

Оцінивши надані докази у сукупності, пояснення сторін, проаналізувавши законодавство, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та порядку, що встановлений договором або законом.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.1 ст.141 Господарського кодексу України до  державного  майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств,  акції (частки,  паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм  власності,  а  також  майно,  закріплене  за  державними  установами  і  організаціями  з  метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності.

Згідно з Статутом позивача Запорізьке державне підприємство “Радіоприлад” засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству промислової політики України. Відповідно до п.4.2 Статуту майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству.

Згідно з інвентаризаційним описом №4 житловий будинок по пр.Леніна, 58 перебуває  на балансі Державного підприємства “Радіоприлад”.

Правовідносини сторін врегульовано договором оренди державного майна.

Позивачем заявлений позов про виселення ТОВ  “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” на користь ЗДП “Радіоприлад” із приміщення площею 457,2 кв.м., розташованого за адресою: 69600, м.Запоріжжя, пр.Леніна,58, у зв’язку з закінченням строку дії договору .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на п.п. 10.6, 10.8 договору оренди, ст.ст. 284, 291 ГК України, ст.ст.526, 763, 785 ЦК України, Закон України “Про оренду державного та комунального майна”, Роз’яснення Президії Вищого арбітражного Суду України №02-5/237 від 25.05.2000р., №02-5/225 від 02.04.1994р., договору оренди №44 від 29.10.1997р.

Позивач зазначає, що договір оренди державного майна №44 від 29.10.1997р. (зареєстрований в юридичному відділі під №96 31.07.1997р.) припинив свою дію 20.02.2007р.  відповідно до п.п. 10.6, 10.8 договору оренди  у зв’язку з направленням відповідачеві листа №131/45 від 11.01.2007р.

Частиною 2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що у  разі  відсутності заяви однієї із сторін про припинення  або зміну  умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін  і  на  тих  самих  умовах,  які  були   передбачені договором.

Відповідно до пункту 10.6 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з п.10.8 договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №2, дія договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі об’єкту; достроково за згодою стороні або рішенням арбітражного суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 188  ГК України зміна та розірвання господарських   договорів   в односторонньому порядку не допускаються,  якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона  договору,  яка  вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором. Сторона  договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у  двадцятиденний  строк  після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У пункті 10.3 договору сторони визначили, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання договору та внесених змін не допускається.

Із матеріалів справи вбачається, що, незважаючи на направлення листів №131/45 від 11.01.2007р., №131-403 від 14.02.2007р., №131-555 від 01.03.2007р. про закінчення строку дії договору, позивач направив відповідачу із супровідним листом №281/215 від 05.04.2007р. за підписом заступника генерального директора з економіки житлово-комунального відділу Запорізького державного підприємства 3 примірники договору про зміни №1 від 02.01.2007р. з розрахунком орендної плати (додаток №1), до договору оренди нерухомого  майна №96 від 31.07.1997р. Примірники договору про зміни підписані з боку позивача в.о. генерального директора ЗДП “Радіоприлад”. Також відповідачеві направлявся рахунок №85 від 02.04.2007р. перерахунку орендної плати за період з 01.01.2007р. по 31.03.2007р.

Відповідно до ч.4 ст.291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України. Статтею 785 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, що у разі  припинення  договору  найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути  наймодавцеві  річ  у стані,  в якому вона була одержана,  з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо  наймач  не  виконує  обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати  від  наймача  сплати  неустойки  у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про виселення відповідача 01.08.2007р. При цьому, із наданих відповідачем документів слідує, що позивач  в період з лютого по жовтень 2007р. продовжує виставляти рахунки  за користування нежитловим приміщенням,  відповідач згідно з платіжними дорученнями (долучені до матеріалів справи) оплачує виставлені рахунки.

Крім того, згідно з матеріалами справи 20.03.2006р. позивачем (за підписом генерального директора) направлявся лист вих.179-612 голові Жовтневої районної адміністрації (за місцезнаходженням приміщення) щодо розгляду питання про включення нежитлових приміщень за адресою пр.Леніна,58, які орендує ТОВ “ФП Аптека №107”, до переліку об’єктів, що підлягають приватизації. У листі вказано, що підприємство позивача не заперечує проти приватизації.

21.12.2006р. рішенням господарського суду Запорізької області у справі №24/426/06, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ “Аптека №107” до відповідачів: 1.Міністерства  промислової політики України, м. Київ  2.Запорізьке  державне підприємство “Радіоприлад”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області. Міністерство промислової політики України зобов’язано надати дозвіл на приватизацію ТОВ “ФП “Аптека №107” нежитлового приміщення, площею 420,9 кв.м., яке перебуває на балансі Запорізького державного підприємства “Радіоприлад”, розташованого у будинку №58 по пр.Леніна у м.Запоріжжя.

Відповідно до наказу  Фонду державного майна України №1312 від 07.08.2007р. нежитлове приміщення №70 аптеки житлового будинку (літ.А-5) загальною площею 421,0 кв.м, що орендується ТОВ “Фармацевтичне підприємство “Аптека №107” за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 58, балансоутримувачем якого є ЗДП “Радіоприлад”,  включено до переліку об’єктів державної власності групи А, що підлягає приватизації шляхом викупу.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” №2171-ХІІ від 06.03.1992р. з  прийняттям  рішення  про включення об'єкта до одного з переліків, зазначених у частині першій цієї статті, стосовно нього припиняється  дія норм Господарського кодексу України у частині  купівлі,  продажу,  передачі,  обміну,  здачі  в  оренду, надання  безоплатно,  списання  майна, випуску та придбання цінних паперів,  надання та одержання кредитів у розмірах, що перевищують середньорічний  рівень  таких  операцій  за  останні  три  роки  з урахуванням рівня інфляції, а також забороняється передача майна в іпотеку.  Якщо ці дії необхідні для ефективного функціонування підприємства, що приватизується, вони здійснюються підприємством з дозволу  органу приватизації.

Вирішуючи спір, суд  враховує, що відповідно до ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” зобов’язання  орендаря   повернути орендодавцеві    об'єкт   оренди   на умовах, зазначених  у  договорі  оренди, є правовим наслідком розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження. На підставі досліджених  доказів суд вважає, що договірні орендні відносини між сторонами продовжені: після 20.02.2007р. позивач виставляє рахунки  з призначенням платежу “орендна плата за березень 2007р.”, “за використання нежилого приміщення пл..457,20 кв.м.” ; 05.04.2007р. направив пропозицію про внесення змін до договору; орендні платежі за договором відповідачем сплачуються, інші умови договору виконуються. Фактично правовідносини між позивачем та відповідачем стосовно оренди спірного нежитлового приміщення  тривають і по теперішній час. При цьому заперечення позивача, що в рахунках вказується призначення платежу “ за використання нежилого приміщення”, а не орендна плата, суд вважає безпідставним, так як із змісту ст.ст.762,797 ЦК України вбачається, що це і є орендна плата, оскільки згідно з ст.759 цього Кодексу  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

На підставі викладеного, позовні вимоги про виселення є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню  повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У  задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                   Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення  підписано у повному обсязі  21.01 .2008р.