ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа№ 28/349А

12 год. 55 хв.                                                                                                          (5/113-25/43А)

За позовом: Державної податкової інспекції у Городоцькому районі, м. Городок Львівської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Сенсус”, м.Городок Львівської області

про стягнення штрафних санкцій в сумі 64 350,20 грн.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Присташ Л.Б.- начальник юридичного відділу

Від відповідача: Гринчук А.М. - представник

Позов заявлено Городоцькою міжрайонною державною податковою інспекцією до Відкритого акціонерного товариства “Сенсус” про стягнення штрафних санкцій в сумі 64 350,20 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.08.2006 року провадження у справі було закрито.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року було скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 15.08.2006 року у даній справі, справу направлено до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду справи.

Згідно резолюції голови господарського суду Львівської області справу передано на розгляд судді Морозюку А.Я.

Хід розгляду справи наведений у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні 11.12.2007 року було оголошено перерву до 18.12.2007 року для додаткового вивчення матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та письмовому Доповненні в обгрунтування правової позиції позивача від 15.11.2007 року, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача штрафні  санкції в сумі 64 350,20 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях та в додаткових поясненнях від 11.12.2007 року, просить в позові ДПІ у Городоцькому районі Львівської області до ВАТ “Сенсус” про стягнення штрафних санкцій відмовити повністю.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення господарського суду Львівської області від 31.03.2005 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26, ухвалу від 27.03.2006 року № 5/142-9/26, та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Податковим органом було проведено перевірку господарської одиниці ВАТ «Сенсус»- магазину, що розташований за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 3 та належить суб”єкту підприємницької діяльності ВАТ “Сенсус”, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб”єктами підприємницької діяльності. За результатами перевірки складено Акт № 001196 від 13.03.2004 року (далі-Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення п. 2.10 Положення “Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні”, затвердженого постановою Правління НБУ № 72 від 19.02.2001 року (із змінами та доповненнями).

На підставі Акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення –рішення від 22.03.2004 року № /0, яким до ВАТ „Сенсус” було застосовано штрафні(фінансові) санкції в сумі 64 350,20 грн.

Зазначене податкове повідомлення –рішення від 22.03.2004 року № /0 було оскаржене ВАТ “Сенсус” в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.03.2005 року по справі № 5/142-9/26 в задоволенні позову ВАТ “Сенсус” про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення від 22.03.2004 року № /0 було  відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року було скасовано рішення господарського суду Львівської області від 31.03.2005 року по справі № 5/142-9/26, позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним податкове повідомлення –рішення від 22.03.2004 року № /0 в частині визначення штрафної санкції в розмірі 64 350,20 грн сумою податкового зобов”язання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, штрафні санкції в сумі 64 350,20 грн було застосовано до ВАТ «Сенсус»на підставі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.95 року № 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (із змінами і доповненнями), у п’ятикратному розмірі від неоприбуткованої у касі суми готівки.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26 (стор. 4 абз. 4) встановлено факт неоприбуткування ВАТ «Сенсус»в касі готівки в сумі 12870,04 грн, а також встановлено правомірність застосування до ВАТ «Сенсус»відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 12.06.95 року № 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" штрафних санкцій у п’ятикратному розмірі не оприбуткованої суми готівки.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 2 Указу Президента України від 12.06.95 року № 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (із змінами і доповненнями) встановлено, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі проведених ними перевірок.

Відповідно до п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби наділені правом застосовувати до платників податків фінансові санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадку, порядку та розмірах, встановлених законами України. Згідно із п.11 ст.10 вказаного Закону, державні податкові інспекції подають до суду позови до підприємств, установ, організацій про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами.

Виходячи із вищенаведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 64 350,20 грн заявлені обгрунтовано.

Щодо посилання відповідача на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2006 року № 5/142-9/26 (якою було роз’яснено постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26), то як вбачається із змісту цієї ухвали, в ній зазначено про чинність податкового повідомлення-рішення від 22.03.2004 року № /0 в частині застосування до ВАТ «Сенсус»штрафної санкції в розмірі 64 350,20 грн. Наведеним (як і змістом самої постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26) спростовується твердження відповідача про те, що податковим органом начебто не прийнято рішення про застосування штрафних санкцій до відповідача.

Безпідставним є твердження відповідача про те, що згідно ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2006 року № 5/142-9/26 стягнення штрафної санкції на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.03.2004 року є незаконним. Так, Львівський апеляційний господарський суд в ухвалі від 27.03.2006 року № 5/142-9/26 звернув увагу на недійсність податкового повідомлення-рішення від 22.03.2004 року лише в частині визнання штрафної санкції 64 350,20 грн сумою податкового зобов’язання, що не дає підстав для поширення на застосовану суму штрафу вимоги Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»щодо граничного строку сплати та положень щодо наслідків несплати. Апеляційний суд роз’яснив, що податкове повідомлення-рішення є нечинним в частині стягнення штрафної санкції в сумі  64 350,20 грн, і жодним чином не встановлював незаконності стягнення застосованої суми штрафу в судовому порядку та не звільняв ВАТ “Сенсус” від обов’язку сплатити до бюджету визначену в повідомленні-рішенні суму штрафних санкцій 64 350,20 грн.

Безпідставним є і посилання відповідача на пропуск позивачем процесуального строку для звернення до адміністративного суду, встановленого частиною 2 статті 99 КАС України.

Так, податкове повідомлення-рішення № /0 було прийнято 22.03.2004 року, тобто задовго до набрання чинності КАС України.

Як зазначено в пункті 1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, цей Кодекс  набирає чинності з 01.09.2005 року. КАС України не містить положень про надання зворотньої сили нормі статті 99 КАС України, тобто не передбачає її поширення на правовідносини, що існували в період до 01.09.2005 року (п.4 Указу Президента України „Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правих актів та набрання ними чинності" від 10 червня 1997 року № 503/97,із змінами).

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 01.09.2005 року тривала процедура судового оскарження податкового повідомлення – рішення від 22.03.2004 року № /0  (а саме, рішення господарського суду Львівської області від 31.03.2005 року по справі № 5/142-9/26 про відмову в позові оскаржувалося в апеляційному порядку, тобто не набрало законної сили).

27.10.2005 року було прийнято постанову Львівського апеляційного господарського суду, якою було скасовано рішення господарського суду Львівської області від 31.03.2005 року по справі № 5/142-9/26, позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним податкове повідомлення –рішення від 22.03.2004 року № /0 в частині визначення штрафної санкції в розмірі 64 350,20 грн сумою податкового зобов”язання, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відповідно до ст.254 КАС України, зазначена постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Враховуючи те, що позов про стягнення з ВАТ «Сенсус»штрафних санкцій в сумі  64 350,20 грн було подано до суду 01.02.2006 року (тобто через 3 місяці 4 дні від 27.10.2005 року - дати набрання законної сили постановою по справі № 5/142-9/26, та через 5 місяців після набрання чинності КАС України (в тому числі і ст.99 КАС України)), суд приходить до висновку про те, що позивачем не пропущено встановлений ст.99 КАС України річний строк для звернення до адміністративного суду.

Також відповідач в обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивачем пропущено встановлений ст.250 Господарського кодексу України строк для застосування адміністративно -господарських санкцій (які можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності).

Однак, із твердженням відповідача про порушення позивачем встановлених ст.250 ГК України строків погодитись не можна, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2.3 Інструкції «Про порядок застосування та стягнення сум штрафних(фінансових) санкції органами державної податкової служби»від 17.03.2001 року № 110, передбачено застосування штрафних санкцій на підставі рішення контролюючого органу.

Окрім цього, в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26 (про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 22.03.2004 року № /0) встановлено, що до ВАТ «Сенсус»правомірно застосовано штрафні санкції у п’ятикратному розмірі не оприбуткованої суми готівки (стор. 4 абз. 4 постанови). Так само в резолютивній частині ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2006 року № 5/142-9/26 (якою було роз’яснено постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2005 року у справі № 5/142-9/26) зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 22.03.2004 року № /0 є чинним в частині застосування до ВАТ «Сенсус»штрафної санкції в розмірі 64 350,20 грн.  Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями, а тому в силу ч.1 ст.72 КАС України повторному доказуванню не підлягають.

З наведеного вбачається, що застосування штрафної санкції в сумі 64 350,20 грн відбулося шляхом прийняття податковим органом рішення від 22.03.2004 року № /0, за порушення, які мали місце в період з 08.03.2004 року по 12.03.2004 року.

Наведеним спростовується як посилання відповідача на те, що під датою застосування штрафних санкцій слід розуміти дату звернення податкового органу до суду з позовом про їх стягнення, так і посилання на пропуск встановленого ст.250 ГК України строку для застосування санкцій.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.2-1, п. 3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Сенсус” (місцезнаходження: 81500, м. Городок Львівської області, вул. Шевченка, 19, ідентифікаційний код 30484380) до бюджету штрафні санкції в сумі 64 350 грн 20 коп.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Сенсус” (місцезнаходження: 81500, м. Городок Львівської області, вул. Шевченка, 19, ідентифікаційний код 30484380) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м.Львова, , код платежу 22090200)  – 643 грн 50 коп –судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя