ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
№ 30/173

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючого,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Командитного товариства "Боксхолл Холдінгс Лімітед" і компанія "ПФК КонверсІнвест" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року у справі № 30/173 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Відкритого акціонерного товариства "Дамен Шіпярдс Океан", м. Миколаїв, до Командитного товариства "Боксхолл Холдінгс Лімітед" і компанія "ПФК КонверсІнвест", м. Синельникове, Дніпропетровська область, про стягнення   36 794,00грн.,

за участю представників сторін:

позивача: - Туменко А.М. (дов. № 6120/7-юр від 01.01.2007р.);

відповідача: - Петушков І.С. (дов. від 01.02.2007р.),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2005 року позивач ВАТ “Дамен Шіпярдс Океан” пред”явив у господарському суді позов до відповідача - Командитного товариства промислово-фінансової компанії “Конверс-Інвест” про стягнення 36 794 грн. заборгованості за договором оренди транспортного засобу.

Вказував, що 26 січня 1999 року між ВАТ “Судобудівний завод “Океан”, правонаступником якого він є, та відповідачем був укладений договір оренди транспортного засобу, відповідно до умов якого він передав відповідачеві у тимчасове користування автомобіль “Сітроєн”, державний реєстраційний номер 06-78 НІА, вартістю 23 488 грн.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті орендної плати на умовах визначених договором та на невиконання зобов'язання повернення предмету оренди після отримання пропозиції про розірвання договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вартість автомобіля в сумі 2 828,00грн, заборгованість по орендній платі в сумі 22 644,00грн., пеню за період з 26.01.2004 р. по 26.01.2005 р. в сумі 11 322,00грн. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21 липня 2005 року (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 22 644грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 3 010,11грн. пені, 256,54грн. витрат по сплаті державного мита та 104,53грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване невиконанням відповідачем умов договору щодо оплати орендної плати за період з 1.03.2003р. по 01.03.2005р. в сумі 22 644грн. та наявністю підстав до сплати пені за прострочення грошового зобов'язання за один рік, що передував зверненню до суду.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення мотивоване відсутністю у договорі оренди права вимати стягнення вартості предмету оренди та наявністю у позивача права вимагати повернення автомобіля.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2005 року (колегія суддів у складі: Павловського П.П. –головуючий, Логвиненка А.О., Голяшкіна О.В.) та Постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2005 року (колегія суддів у складі: Невдашенко Л.П. – головуючий, Михайлюк М.В., Дунаєвська Н.Г.) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2006 року Командитне товариство "Боксхолл Холдінгс Лімітед" і компанія "ПФК КонверсІнвест" звернулася до господарського суду Дніпропетровької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21 липня 2005 року.

Правовою підставою для перегляду зазначеного рішення за нововиявленими обставинами відповідач вказав рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2006 року, яким припинено дію договору оренди транспортного засобу від 26.01.1999р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03 липня 2006 року у задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 21 липня 2005 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована посиланнями на те, що листи від 04.10.2001р. № 041/01 та від 20.10.2001р. № 201/01 були предметом дослідження при розгляді справи, а тому не можуть бути нововиявленою обставиною у відповідності до ст. 112 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду України від 10 жовтня 2006 року (колегія суддів у складі: Павловський П.П. –головуючий, Головко В.Г., Чус О.В.) ухвалу суду залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2006 року рішенням суду першої інстанції позовні вимоги позивача задоволено частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 22 644грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 3 010,11грн. пені, 256,54грн. витрат по сплаті державного мита та 104,53грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позовних вимог відмовлено.

Також суди попередніх інстанцій встановили, що 28 квітня 2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення у справі № 2-1889/06 за позовом Стирніка В.П. до відповідача про зобов'язання виконання договору. Вказаним рішенням встановлено, що договір оренди  рухомого складу (автотранспорт) ВАТ "Суднобудівний завод "Океан" від 26.01.1999 року припинив свою дію 26.01.2002 року у зв'язку з наданням відповідачем до ВАТ "Суднобудівний завод "Океан" письмових вимог про припинення вказаного договору оренди (листи від 04.10.2001 року № 041/01 та від 20.10.2001 року № 201/01) в строк за три місяці до його закінчення, а саме до 26.01.2002 року.

Отже, відповідач вважає рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2006 року нововияленою обставиною.

Перегляд рішень, ухвал, постанов господарського суду за нововиявленими обставинами регулюється розділом ХІІІ ГПК України.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення. Якщо нововиявлена обставина пов’язана з рішенням суду, днем виникнення такої обставини вважається день набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могло бути відоме заявникові.

Відповідно до Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 21 травня 2002 року, судове рішення може бути переглянуто за наявності двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що названі відповідачем обставини (листи від 04.10.2001 року № 041/01 та від 20.10.2001 року № 201/01), які були покладені в основу судового рішення у справі № 2-1889/06, були предметом дослідження при розгляді справи № 30/173 та були відомі відповідачу, а тому не є нововиявленими.

Крім того посилання касаційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2006 року у справі № 2-1889/06 за позовом Стирніка В.П. до Командитного товариства "Боксхолл Холдінгс Лімітед" і компанія "ПФК КонверсІнвест", як на нововиявлену обставину не заслуговують на увагу суду, оскільки рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 30/173 було винесено 21 липня 2005 року, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-1889/06 - 28 квітня 2006 року, а тому застосування ст. 35 ГПК України не можливе.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновку суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає юридичну оцінку, дану апеляційним судом обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Командитного товариства "Боксхолл Холдінгс Лімітед" і компанія "ПФК КонверсІнвест" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від  10 жовтня 2006 року у справі № 30/173 залишити без змін.

Головуючий:                                                               Л.П. Невдашенко

Судді:                                                                        М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська