ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2007 р.
Справа № 7/98-38.

Господарський суд Волинської області розглянувши справу,

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв’язку №3, м. Ківерці

до відповідача Прокуратури Волинської області, м. Луцьк

про стягнення 10788,06грн.

Суддя Шум М.С.

Представники:

Від позивача: Третяк М.О.–юрисконсульт ІІ-ї категорії відділу правового забезпечення Волинської філії ВАТ „Укртелеком” (дов. від 12.08.2005р.)

Від відповідача: Манзій П.П. - прокурор відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Волинської області

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: Позивач –відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі центру електрозв’язку №3 Волинської філії ВАТ „Укртелеком” звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –прокуратури Волинської області 10788,06 грн., в тому числі 8966,31 грн. заборгованості по оплаті наданих у відповідності до укладеного між сторонами договору про надання послуг електрозв’язку №11 від 28.11.2001р. послуг (за період з 01.04.2006р. по 01.07.2007р.), 996,28 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань та непроведення у належні строки розрахунків по оплаті наданих послуг за період прострочки платежів з 21.20.2007р. по 16.08.2007р.,                                       650,02 грн. суми інфляційних (за період з 01.05.2006р. по 31.07.2007р.) та 175,45 грн. процентів річних                  (за період з 01.05.2006р. по 31.07.2007р.), нарахованих у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав                  та просить суд задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов та представник у судовому засіданні позов визнав в частині стягнення основного боргу в сумі 8966,31грн., неоплату пояснив недостатнім фінансуванням. Крім того, заявлено клопотання про зменшення суми пені у зв’язку з недостатнім фінансуванням прокуратури Волинської області з Державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2001 року між Центром електрозв’язку №3 Волинської дирекції (на даний час філії)                  ВАТ “Укртелеком”, м. Ківерці та прокуратурою Волинської області , м. Луцьк було укладено договір про надання послуг електрозв’язку за №11.

У відповідності до умов зазначеної угоди позивачем було взято на себе зобов’язання щодо забезпечення якісного та безперебійного надання відповідачу послуг телефонного зв’язку.

На виконання умов вказаного договору Центром електрозв’язку №3 Волинської філії                              ВАТ “Укртелеком” впродовж періоду з квітня 2006 року по липень місяць 2007 року надавались прокуратурі Волинської області послуги електричного зв’язку.

У відповідності до представлених господарському суду документів відповідачу у визначений період було надано, а останнім отримано та використано послуг електричного зв’язку на суму 8966,31грн. Визначена вартість наданих позивачем послуг включає в себе абонентську плату за користування відповідачем телефонними номерами, вартість здійснених останнім у звітний період міжміських переговорів та вартість наданих останньому у звітний період інших послуг.

Викладене підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи особовими рахунками  за послуги електрозв’язку за період з квітня 2006 року по липень місяць 2007 року, розрахунками заборгованості та іншими документами.

Нарахування вартості послуг електрозв’язку, що надавались відповідачу, а саме абонентської плати за основний телефон, плати за інші надані послуги та міжміські переговори здійснювалось ЦЕЗ №3 Волинської філії ВАТ „Укртелеком” у відповідності до Наказу Державного комітету зв’язку                                                       та інформатизації України №120 від 07.06.2002р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.07.2002р. за №595/6883) „Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку                 та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” (з наступними змінами та доповненнями).

Проте, прокуратура Волинської області взяті на себе згідно угоди від 28.11.2001р. №11 зобов’язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті наданих останнім послуг електрозв’язку (у строки, порядку та розмірах, визначених договором) не виконала, вартість наданих послуг не оплатила.

У зв’язку з викладеним у відповідача станом на 01.07.2007р. виникла заборгованість в сумі                  8966,31 грн., що й стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір про надання послуг електрозв’язку предметом судового розгляду не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, надання позивачем відповідачу послуг електрозв’язку, отримання останніх прокуратурою Волинської області та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд прийшов до висновку про підставність пред’явленого позивачем до відповідача позову, зокрема, в частині стягнення заборгованості за період з 01.04.2006р. по 01.07.2007р. в сумі 8966,31 грн. Існування заборгованості у вказаному розмірі було підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву та представником прокуратури Волинської області в судовому засіданні.

Крім того, відповідачу у відповідності до п. 5.8 договору №11 від 28.11.2001р., Закону України               „Про телекомунікації”, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 549, 550 Цивільного кодексу України за прострочку здійснення належних розрахунків по оплаті наданих послуг електрозв’язку було нараховано пеню, котра у відповідності до представлених господарському суду розрахунків склала 996,28 грн. пені (за період прострочки платежів з 21.20.2007р. по 16.08.2007р.) .

Одночасно, враховуючи те, що відповідач є державною установою та фінансується з Державного бюджету України, керуючись ч. 3 ст. 83 ГПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 10% в розмірі 99,62 грн.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, відповідачу відповідно                                   до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано 650,02 грн. суми інфляційних (за період з 01.05.2006р. по 31.07.2007р.) та 175,45 грн. процентів річних (за період з 01.05.2006р. по 31.07.2007р.).

Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому                               у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок прокуратури Волинської області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з прокуратури Волинської області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 15,  код 02909915) на користь відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Волинської філії ВАТ „Укртелеком” (м. Ківерці, вул. Шевченка, 8, р/р 260091963 в АППБ „Аваль” м. Луцьк, МФО 303569, код 23251963) 8966,31 грн. основної заборгованості, 99,62 грн. пені, 650,02 грн. суми інфляційних та 175,45 грн. процентів річних, а всього 9891,40 грн., 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 896,66 грн. пені, відмовити.

Суддя                                                  М.С. Шум