ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.10.07                                                                                           Справа  № 19/29

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого-судді                                        Галушко Н. А.

суддів                                                            Процик Т.С.

Юрченко Я.О.

розглянув апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Зоря», м. Київ від 21.06.2007 року (далі КСГП Агрофірма «Зоря»,   м. Київ)

на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.06.2007 року

у справі № 19/29

за позовом: КСГП Агрофірма «Зоря», м. Київ

до відповідача: Закритого акціонерного товариства «Консьюмерс–Скло–Зоря», с. Зоря Рівненського району (далі ЗАТ «Консьюмерс–Скло–Зоря», с. Зоря)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спрору: Акціонерне товариство «Сент-Гобен Оберланд АГ», м. Бад Вурцах, Німеччина

про визнання рішення загальних зборів недійсними в частині та стягнення збитків,

за участю представників сторін:

від позивача –Зейкан Я.П. –представник

від відповідача –Бакун А.Ю. –представник

від третьої особи - Бакун А.Ю. –представник

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст. 22 ГПК України роз’яснено.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.06.2007 року у справі № 19/29 у задоволенні позовних вимог КСГП Агрофірма «Зоря», м. Київ до ЗАТ «Консьюмерс–Скло–Зоря», с. Зоря та третьої  особи Акціонерне товариство «Сент-Гобен Оберланд АГ», м. Бад Вурцах, Німеччина про визнання рішення загальних зборів недійсними в частині та стягнення збитків - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що загальні збори акціонерів від 7 грудня 2005 року були скликані та проведенні відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підстав для їх визнання недійсними немає; господарський суд не може підмінювати вищий орган управління товариства і підстав втручатись у внутрішні справи статутного господарюючого суб’єкта суд не вбачає, оскільки саме по собі скасування рішення в частині «не розподіляти прибуток товариства, отриманий у 2004 році між акціонерами, залишити прибуток у товаристві та використовувати його для здійснення інвестиційних програм та направити на розвиток виробництва товариства»–не  тягне за собою протилежне рішення –розподілу і виплати дивідендів акціонерам по наслідках роботи у 2004 році; позивачем не надано доказів, що підтверджують протиправність дій відповідача, а сума нарахованих збитків не підтверджена жодним доказом і ґрунтується на хибних міркуваннях позивача.

КСГП Агрофірма «Зоря», м. Київ подано апеляційну скаргу від 21.06.2007 року, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме, що судом першої інстанції при винесенні рішення неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи та порушено норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про господарські товариства». Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок, що статут відповідача не встановлює порядок обов’язкової і безумовної щорічної виплати дивідендів акціонерам. Крім цього, не взято до уваги висновок Вищого господарського суду України про те, що дивіденди в будь-якому випадку повинні виплачуватись один раз на рік за підсумками календарного та відповідно рішення загальних зборів акціонерів про розподіл прибутку.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

ЗАТ «Консюмерс-Скло-Зоря»зареєстровано розпорядженням Рівненської районної державної адміністрації від 12.09.1994 року № 85-р.

07 грудня 2005 року відбулись загальні збори акціонерів ЗАТ «Консюмерс-Скло-Зоря», на яких були присутні  акціонери, яким належить 6076 простих іменних акцій (100 % Статутного капіталу Товариства), а саме: Акціонерне товариство «Сент-Гобен Оберланд АГ», яке володіє 4843 акціями, що становить 79,7 % та Агрофірма «Зоря»володіє 1233 акціями, що становить 20,3 %, що стверджується протоколом № 7 від 07.12.2005 року.

Як встановлено матеріалами справи, одним з питань, яке виносилось на порядок денний, було питання про розподіл прибутків за 2004 рік та покриття збитків. При вирішенні питання щодо розподілу прибутків за 2004 рік встановлено, що відповідно до звіту ревізійної комісії товариством отримано чистого прибутку на суму 14336,3 тис. грн. у результаті його фінансової та комерційної діяльності.

В результаті голосування було ухвалено не розподіляти прибуток товариства, отриманий у 2004 році, між акціонерами, а залишити прибуток у товаристві та використовувати його для здійснення інвестиційних програм та направити на розвиток виробництва товариства; виплату дивідендів не проводити.

ЗАТ «Консюмерс-Сло-Зоря»створено як акціонерне товариство і в своїй діяльності керується Законом України «Про господарські товариства», Цивільним кодексом України та Статутом.

Згідно з ч. 5 ст. 41 Закону України «Про господарські товариства»затвердження порядку розподілу прибутку, терміну і порядку виплати частини прибутку (дивідендів), а також затвердження розміру дивідендів належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів. Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що акціонери (засновники та учасники) мають право брати участь у розподілі прибутку й отримувати його частку (дивіденди).

Згідно ст. 9 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу» - дивіденди сплачуються один раз на рік за підсумками календарного року в порядку, передбаченому статутом акціонерного товариства, за рахунок прибутку, що залишається у його розпорядженні після сплати встановлених законодавством податків, інших платежів у бюджет та процентів за банківський кредит.

Статтею 15 Закону України «Про господарські товариства»визначено, що чистий прибуток залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання.

Норма щодо виключності розподілу прибутку Товариства на загальних зборах акціонерів присутня і в ч. 2 ст. 159 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до п. 6.2 Статуту, найвищим органом управління товариства є збори акціонерів, компетенція яких визначена п. 6.3 Статуту. До виключної компетенції загальних зборів акціонерів ЗАТ «Консюмерс-Скло-Зоря» віднесено питання виплати акціонерам дивідендів за результатами діяльності товариства.

Пункт 10.1 Статуту ЗАТ «Консюмерс-Скло-Зоря»визначає, що річний прибуток товариства, якщо такий отримано, після вирахування податків, інших обов'язкових платежів до державного бюджету та на виробничі витрати товариства, а також сум, витрачених на створення та поповнення Резервного та інших фондів товариства, може розподілятися (згідно рекомендацій Спостережної ради та затвердження їх загальними зборами акціонерів) між акціонерами пропорційно кількості простих акцій, якими вони володіють, у вигляді дивідендів.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що Статут відповідача не встановлює порядок обов’язкової і безумовної щорічної виплати дивідендів акціонерам.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальні збори акціонерів від 7 грудня 2005 року були скликані та проведені відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підстав для їх визнання недійсним немає.

Щодо, вимоги позивача про стягнення 50000 грн. збитків судом першої інстанції обґрунтовано зазначено:

Збитками, згідно ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, –є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Упущеною вигодою є ті втрати, яких фактично зазнала особа внаслідок порушення цивільного права та інтересу, тобто ті доходи, які особа могла б отримати, якби винна сторона не порушила її прав.

При обчисленні розміру упущеної вигоди має значення достовірність (реальність) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов’язок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку не посягання на її право, –покладається на потерпілого.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позивачем не надано доказів, що стверджують протиправність дій відповідача, а сума нарахованих збитків не підтверджена жодним доказом і ґрунтується на хибних міркуваннях позивача

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 06.06.2007 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.