СУД
РІШЕННЯ

"21" лютого 2007 р.

Справа №  16/223

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Коротченко Л.С. розглянувши матеріали справи № 16/223

за позовом: прокурора
Новоукраїнського району в інтересах держави, в особі Новоукраїнської міської
ради, м. Новоукраїнка

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,                  м.
Новоукраїнка

про звільнення та повернення
самовільно зайнятої ділянки,

за участю  представників сторін:

від прокуратури - Федунець З.О.,
посвідчення № 347;

від позивача - Дмитрух Н.О.,
довіреність № 1291/15 від 27.09.06;

від відповідача - ОСОБА_1.

Прокурором Новоукраїнського району
в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради пред'явлено позов до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

Позивач 02.10.06 р. подав до
господарського суду Кіровоградської області уточнення позовних вимог погоджені
з прокурором без номера від 02.10.06 р., відповідно до яких просить суд винести
рішення, яким зобов'язати підприємця ОСОБА_1, звільнити самовільну зайняту
земельну ділянку за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1,
площею 0,0055 га шляхом демонтажу тимчасового металевого павільйону та
повернути ділянку Новоукраїнській міській раді.

В судовому засіданні 22 серпня 2006
року відповідач подав відзив без номера від 21.08.06 р. на позовну заяву, в
якому просить господарський суд постановити рішення яким відмовити прокурору
Новоукраїнського району в задоволені позову, оскільки відповідно до рішення
сімнадцятої сесії Новоукраїнської міської ради НОМЕР_1 остання надала дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земель державної власності,
розташованих в межах населених пунктів, в зв'язку з передачею в оренду терміном
на п'ять років приватним підприємцям, крім того,  відповідно до дозволу-угоди № НОМЕР_2. між
відповідачем та виконкомом Новоукраїнської міської ради було досягнуто згоду на
розміщення та експлуатацію об'єкта торгівлі за адресою: м. Новоукраїнка,
АДРЕСА_1.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення  прокурора та
представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 188 Земельного
кодексу України органами що уповноважені здійснювати функції контролю за
використанням та охороною земель є органи виконавчої влади по земельних
ресурсах, а саме Новоукраїнський міжрайонний відділ з контролю за використанням
та охороною земель.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Новоукраїнського
міжрайонного відділу контролю за використанням та охороною земель Управління з
контролю за використанням та охороною земель у Кіровоградській області на
території Новоукраїнського району ОСОБА_2, за участю ІНФОРМАЦІЯ_2 з контролю за
використанням та охороною земель ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_1 складено акт
перевірки додержання вимог земельного законодавства від 07.04.2006 року (а.с.
7), яким зафіксовано факт самовільного користування земельною ділянкою та
відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.04.2006
року № НОМЕР_3 (а.с. 5) та притягнуто останню до адміністративної
відповідальності, згідно ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, приписом від 07.04.2006 року № НОМЕР_4 (а.с. 9) ОСОБА_1. зобов'язано
в 30-денний термін укласти договір оренди земельної ділянки.

Проте, ОСОБА_1. у 30-денний термін
договір оренди земельної ділянки не уклала.

Відповідно до вимог ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про
державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне
зайняття земельних ділянок - це будь які дії особи, що свідчать про фактичне
використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну
ділянку до встановлення її меж у натурі, до одержання документа, що посвідчує
право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 212
Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні  ділянки підлягають поверненню власнику землі
або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного
користування ними; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться
за рішенням суду.

Позивач 2 жовтня 2006 р. уточнив
позовні вимоги, та просить господарський суд винести рішення, яким зобов'язати
підприємця ОСОБА_1, звільнити самовільну зайняту земельну ділянку за адресою:
Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1, площею 0,0055 га шляхом
демонтажу тимчасового металевого павільйону та повернути ділянку
Новоукраїнській міській раді.

У поданому відповідачем до
господарського суду відзиві, відповідач не погоджується з позовними вимогами,
оскільки відповідно до рішення сімнадцятої сесії Новоукраїнської міської радиНОМЕР_1
остання надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення
земель державної власності, розташованих в межах населених пунктів, в зв'язку з
передачею в оренду терміном на п'ять років приватним підприємцям, крім того,  відповідно до дозволу-угоди             № НОМЕР_2. між відповідачем та
виконкомом Новоукраїнської міської ради було досягнуто згоду на розміщення та
експлуатацію об'єкта торгівлі за адресою:             м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач
підтверджує факт використання земельної ділянки, але свою вину не визнає
оскільки всі його дії спрямовані на укладення договору оренди, про що свідчать
подані ним документи.

Однак, враховуючи те, що відповідач
не надав суду документів, що підтверджують право використання спірної земельної
ділянки, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими  і підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу України державне мито у спорі та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 116,
117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
(27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1) звільнити земельну
ділянку площею 0,0055 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.
Новоукраїнка, АДРЕСА_1 шляхом демонтажу металевого павільйону та повернути
земельну ділянку Новоукраїнській міській раді.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1) у
доход Державного бюджету (р/р № 0002 в ГУДКУ у Кіровоградській
області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) -  85 грн. державного мита.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, АДРЕСА_1)
на користь  державного  підприємства
"Судовий  інформаційний  центр"
(р/р 0002 в ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО 823016,
ідентифікаційний код 24145329) витрати на інформаційно - технічне
забезпечення  судового  процесу
в сумі  118 грн.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України
рішення  господарського суду  набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні  було оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення, з дня
підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

До набрання рішенням законної сили
воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського
суду  у встановленому законом порядку.

Суддя

Л. С. Коротченко