ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/505

13.12.07

За позовом:          ДП „Інтегровані логістичні системи”;

До:                    ВАТ „СК „ПЗУ Україна”;

Про:                     стягнення 283 244,98 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Чупира С.В., директор, наказ б/н від 11.10.2004 р.;

Михайлюк М.С., представник, довіреність №301 від 05.06.2007 р.;

Шаповалов Є.В., представник, довіреність №301 від 05.06.2007 р.;

Від відповідача:            Данько А.Б., представник, довіреність №0272 від 02.04.2007 р.;

Хісорієв Р.З., представник, довіреність №0291 від 06.07.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві росить стягнути з відповідача 283 244,98 грн. страхового відшкодування, 2 832,45 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

У вищезазначеній позовній заяві позивач просить з метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунку №5735 в ЗАТ „ОТП Банк”, МФО 300528.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представники останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечують, у задоволенні позову просять відмовити, посилаючись на те, що вантаж був переданий невідомій особі, а не перевізнику, а тому випадок не може бути кваліфікованим як страховий відповідно до пункту 2 розділу ІІ частини 2 договору страхування. При цьому відповідач посилається на наведене нижче:

—згідно з договором №148 від 17.11.2006 р. для перевезення вантажу позивачем був найнятий субпідрядник –ПП Петренко Ігор Володимирович;

—під час з”ясування обставин викрадення вантажу відповідачем було встановлено, що ПП Петренко І.В. ніяких договорів на перевезення з позивачем не укладав, у власності користування та в оренді автомобілів „MAN” (реєстраційний номер 07798), „SREM” (реєстраційний номер АЕ 2744 ХХ) не мав і не має, про що ПП Петренко І.В. повідомив у листі вих. №63 від 27.03.2007 р.;

—відповідач вважає, що договір №148 від 17.11.2006 р., укладений з ПП Петренко І.В., є нікчемним, оскільки зазначений підприємець з позивачем його не укладав, а тому стверджує, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки був укладений з метою незаконного заволодіння майном невідомими особами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

26.10.2006 р. між сторонами укладений договір №312.16574.1003 відповідальності страхування експедитора, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов’язання у разі настання обумовленого страхового випадку відшкодувати збитки позивача.

Об’єктом страхування, відповідно до пункту 1 розділу ІІ договору, є лише зазначені в сертифікаті про страхування майнові інтереси позивача, пов’язані з надання послуг по доставці вантажу на умовах:

—міжнародних транспортних конвенцій, що застосовуються в обов’язковому порядку або на умовах, визначених договором перевезення;

—стандартних правил надання послуг, погоджених Асоціаціями експедиторів та дорожніх перевізників країни страховика;

—державного транспортного законодавства відповідної країни;

—інших договорів, погоджених відповідачем та зазначених в сертифікаті про страхування.

Пунктом 2 розділу ІІ договору передбачено, що страхуванням можуть забезпечуватися ризики, якщо вони зазначені в сертифікаті про страхування, зокрема, відповідальність за майно –настання відповідальності відповідача за втрату, недостачу, пошкодження або псування майна під час поставки.

Відповідно до сертифікату страхування, який є невід’ємною частиною договору страхування, застрахована відповідальність експедитора, зокрема по контракту з ДП „ТД „Пальміра”.

01.12.2005 р. між позивачем та ДП „ТД „Пальміра” укладений договір про надання послуг №2, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов’язання виконати послуги, пов’язані з перевезенням вантажу ДП „ТД „Пальміра”, а саме:

—оформлення накладних на вантаж, що відправляється;

—найм автотранспорту для перевезення, або надання власного автотранспорту;

—інші послуги, пов’язані з транспортним експедируванням.

Для виконання своїх зобов’язань за договором про надання послуг №2 від 01.12.2005 р. між останнім та Петренком І.В. 17.11.2006 р. укладений договір про транспортно-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з заявкою №1108ПДТ на міжнародні вантажні перевезення автомобільним транспортом, складеною між позивачем та Петренком І.В., адресою вивантаження є ДП „ПіДжіТрейд” (м. Черкаси, вул. Різдвяна, 187); перевезення вантажу здійснюється відповідно до товарно-транспортної накладної; перевезення вантажу здійснюється транспортним засобом марки „MAN” (реєстраційний номер 07798 АА), реєстраційний номер АЕ 2744 ХХ.

Згідно з товарно-транспортною накладною №148039 від 17.11.2006 р. перевезення здійснюється автомобілем марки „MAN” (реєстраційний номер 07798 АА).

У постанові СВ Хмельницького ВМ Малиновьського РВ ГУ МВС України в Одеській області від 22.12.2006 р. про порушення кримінальної справи зазначено, що 17.11.2006 р. невстановлені особи по вул. Ленінградське шосе, 8 в м. Одеса, злочинним шляхом заволоділи майном, що належить ДП „ПіДжіТрейд” на суму 283 244,98 грн.

ДП „ТД „Пальміра” 21.11.2006 р. звернулося до позивача з претензією про виплату збитків у розмірі 283 244,98 грн., у зв”язку з тим, що вантаж не доставлений у м. Черкаси відповідно до заявки.

Позивач платіжним дорученням №191 від 18.05.2007 р. сплатив на користь ДП „ТД „Пальміра” суму у розмірі 283 244,98 грн. у повному обсязі.

21.11.2006 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування щодо випадку, який мав місце при перевезенні вантажу з 17.11.2006 р. по 20.11.2006 р. автомобілем марки „MAN” (реєстраційний номер 0779 АА), причеп №АЕ 2744 ХХ.

У відповіді на вищезазначену заяву відповідач листом №1719-03/ВВ від 22.03.2007р. відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що перевезення вантажу здійснювалося особами, які не мають жодного відношення до ПП Петренка І.В., а тому вважає, що відповідальність експедитора не наступила, а зазначений випадок не може бути кваліфікований як страховий.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наведеного нижче.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про страхування” страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов”язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов”язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 8 Закону України „Про страхування” передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини 16 статті 9 Закону України „Про страхування” страхове відшкодування –це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Як визначено частиною 1 статті 25 Закону України „Про страхування”, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріали справи свідчать про те, що 17.11.2006 р. вантаж, що належав ПП „ПіДжіТрейд”, був викрадений невідомими особами, що свідчить про настання страхового випадку згідно з договором страхування відповідальності експедитора №312.16574.1003.

Згідно з п.п. b) п. 1 розділу ІІІ договору страхування позивач зобов’язався протягом трьох робочих днів повідомити відповідача про настання страхового випадку.

Зі змісту листа відповідача №1719-03/ВВ від 22.03.2007 р. останній підтвердив факт звернення позивача з відповідною заявою 21.11.2007 р., що повністю відповідає вимогам п.п. b) п. 1 розділу ІІІ договору страхування.

Розділом ХІ договору страхування передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких відносяться:

—відомості про об’єкт страхування, які надані позивачем, є неповними та не відповідають дійсності в цілому або в частині;

—невиконання позивачем зобов’язань за договором страхування;

—у разі несвоєчасного повідомлення про страховий випадок;

—якщо позивач не прийняв всі можливі міри по зменшенню розмірів збитку;

—якщо позивач не здійснив допомогу або перешкоджав відповідачеві в розслідуванні обставин справи;

—у разі надання претензії, яка є фальшивою у будь-якій частині, або використання будь-яких злочинних шляхів;

—якщо страховик відмовиться від права отримання відшкодування збитків від осіб, які є винуватими в завданні шкоди, та/або здійснення страхувальником регресу до винних осіб буде неможливим;

—в разі відсутності документів, які підтверджують настання страхового випадку та розмір відшкодування.

Матеріали справи свідчать про те, що підстави, визначені розділом ХІ договору для відмови у виплаті страхового відшкодування, а тому господарський суд вважає відмову відповідача безпідставною.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ПЗУ Україна” (інд. 04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) на користь Дочірнього підприємства „Інтегровані логістичні системи” (Одеська область, Біляївський район, 1665 км. автошляху Санки-Петербург –Одеса, ) 283 244 (двісті вісімдесят три тисячі двісті сорок чотири) грн. 98 коп. страхового відшкодування, 2 832 (дві тисячі вісімсот тридцять дві) грн. 45 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко