ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.01.2007
Справа № 27/311

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Головка В.Г. (доповідач)

суддів: Лисенко
О.М., Чохи Л.В.

при секретарі
Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від
позивача -Вінниченко О.О., довіреність від 17.03.2006

від відповідача та третьої особи
-не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" на рішення господарського суду Дніпропетровської
області від  30.11.2006р.  у справі №27/311

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП", м.Дніпропетровськ

до відкритого
акціонерного товариства "Дніпропетровське обласне підприємство автобусних
станцій" , м.Дніпропетровськ

3-я особа: суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від
30.11.2006р.  у справі
№27/311 (суддя Татарчук В.О) в позові товариства з обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" до відкритого акціонерного  товариства "Дніпропетровське обласне
підприємство автобусних станцій" за участю третьої особи суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним
рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення як
прийняте при недоведеності обставин, що мають значення для справи, та з
порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

- висновок суду про те, що ВАТ
„ДОПАС” направляв листи за вих.№11/182 від 15.02.2006р. та за вих.№11/349 від
23.03.2006р. на адресу ТОВ „АгроПИРГАСАП”, зроблено судом першої інстанції в
порушення вимог ст.32,33  ГПК України,
оскільки це не відповідає дійсності, також дані листи відсутні в матеріалах
справи;

- судом не враховано, що відповідно
до п.9.1. договору оренди від 02.01.2006р. між ВАТ „ДОПАС” та ТОВ
„АгроПИРГАСАП” та відповідно до ст.291 ГК України орендодавець ВАТ „”ДОПАС”
маючи намір вимагати розірвання договору оренди з ТОВ „АгроПИРГАСАП”, повинен
був діяти в порядку передбаченому ст.188 ГК України. Згідно якої сторона
договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка
одержала пропозицію у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. При недосягненні згоди
щодо зміни (розірванні договору або неодержання відповіді заінтересована
сторона має право передати спір на вирішення суду. Тобто відповідач не мав
права на свій розсуд припиняти дію договору оренди з позивачем і визначати дату
припинення його дії. Таким чином, судом
не застосовані до спірних правовідносин між двома суб'єктами господарювання
норми Господарського кодексу України;

- не враховані і не застосовані
норми ч.6 ст.762 ЦК України, відповідно до яких
наймач звільняється від сплати за весь час, протягом якого майно не
могло бути використано ним в силу обставин, за які він не відповідає, а
відповідач не звільнив і не передав в користування орендоване за договором від
02.01.2006р. приміщення і ключі від нього, що підтверджується листом позивача
за вих.№НОМЕР_2. з вимогою передати ключі від приміщення тощо;

- суд першої інстанції неправильно
і безпідставно до спірних правовідносин застосував ч.1 ст.594 ЦК України, що
передбачає забезпечення зобов'язання шляхом при тримання речі. Однак договір
оренди від 02.01.2006р. між відповідачем та позивачем не передбачає  можливості застосування притримання.
Відповідно ж до ч.1. ст. 547 ЦК України
угода по забезпеченню зобов'язання
здійснюється в письмовій формі, а ч.1 ст.548  ЦК України передбачено, що виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач
просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу -без
задоволення.

Представники відповідача та третьої особи в
судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, тому суд з
урахуванням думки представника позивача вважає можливим розглянути скаргу у їх
відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і відзиву на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що
02.01.06 між ВАТ “ДОПАС” та ТОВ „АгроПИРГАСАП” було укладено договір оренди
№НОМЕР_1, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в
оренду -тимчасове володіння і платне користування на строк до 31.12.2006р.
нежиле приміщення  автовокзалу
„Центральний” площею 10кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ
АДРЕСА_1 (а.с.8).

Сторони узгодили, що розмір
орендної плати за перший місяць оренди, без врахування вартості додаткових
витрат на утримання та обслуговування орендованого об'єкту, складає 400грн.,
яка сплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання договору.  Орендна плата
за кожний наступний місяць, визначається шляхом множення величини
місячного орендного платежу на індекс інфляції, та перераховується не пізніше
20 числа місяця, який передує оплачуваному періоду.

У разі затримки платежів більше ніж
на 30 календарних днів Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати
договір і звільнити об'єкт оренди від майна Орендатора (п.9.3 договору).

Сторони також узгодили, що орендні
відносини за даним договором не можуть регулюватися положеннями Закону України
“Про оренду державного та комунального майна” (п.10.1 договору).

Орендоване приміщення було передано
позивачеві 02.01.2006р., що підтверджується відповідним актом
приймання-передачі, підписаного сторонами і скріпленого печатками (а.с.25).

Таким чином, суд вірно не прийняв
до уваги доводи позивача, що відповідач не звільнив і не передав йому в
користування орендоване за договором від 02.01.2006р. приміщення та ключі від
нього, з посиланням на лист №НОМЕР_2.

Авансові платежі відповідно до
договору оренди не були сплачені, що підтвердив представник позивача в судовому
засіданні, посилаючись на ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України.

В пункті 9.1 договору сторони
встановили, що цей договір може бути достроково, в односторонньому порядку,
розірваний на вимогу орендодавця у випадках, передбачених законодавством
України, а також якщо орендар не вносить орендну плату на протязі тридцяти днів
після настання строку поточного платежу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Позивачем, тобто ТОВ „АгроПИРГАСАП”
як вірно зазначив суд, не були виконані зобов'язання, передбачені п.п.4.3, 4.4
договору, що послужило підставою для розірвання в односторонньому порядку
договору оренди.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що відповідач згідно ст.291 Господарського кодексу України не мав права в
односторонньому порядку відмовитися від договору оренди не можуть бути прийняті
до уваги, в силу вимог ч.1 ст.188 цього ж Кодексу, а також ч.4 ст.1 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна”.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки вони не впливають на вирішення справи по суті.

На підставі викладеного, підстав
для скасування рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального
кодексу України не вбачається.

Керуючись ст.99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Дніпропетровської області від  30.11.2006р.  у справі №27/311 залишити без змін, а
апеляційну скаргу  товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
-  без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий
В.Г.Головко

Судді
О.М.Лисенко

Л.В.Чоха