ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2007 р.
Справа № 7/768

За позовом
Відкритого акціонерного товариства “Київводоканал” в особі розрахункового департаменту

До
Житлово-будівельного кооперативу “Будматеріали”

Про
стягнення 53 747, 92 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача
Омельченко А.А. —представник за довіреністю від 28.09.2007 р. № 154

Від відповідача
Крулевська Л.О. —голова правління (виписка з протоколу загальних зборів від 27.07.2006 р. № 75), Юхно Н.М.—представник за довіреністю від 26.03.2006 р. № 37/3

У судовому засіданні, яке відбулося 26.11.2007 р., за згодою присутніх представників сторін судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство “Київводоканал” в особі розрахункового департаменту  звернулося до Житлово-будівельного кооперативу “Будматеріали” з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення

Провадження у справі за вищевказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2005 р. (суддя Якименко М.М.).

Ухвалою від 23.12.2005 р. провадження у справі № 7/768 зупинено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з призначенням у справі судово-бухгалтерської експертизи.

У вересні 2007 р. матеріали справи № 7/768 повернулися до суду з експертної установи з висновком судово-бухгалтерської експертизи.

За розпорядженням В.О. заступника Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. справу № 7/368 доручено прийняти до свого провадження судді Шабуніну С.В. у зв’язку з закінченням повноважень судді Якименка М.М., в провадженні якого перебувала дана справа.

Ухвалою від 01.10.2007 р. справу № 7/768 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В., поновлено провадження у ній та призначено до розгляду на 22.10.2007 р.

22.10.2007 р. та 08.11.2007 р. розгляд вказаної справи не відбувся у зв’язку з перебування судді на лікарняному та був перенесений на 14.11.2007 р., про що представників сторін повідомлено під розписку.

Ухвалою  14.11.2007 р. розгляд справи було відкладено на  26.11.2007 р.

В судовому засіданні 26.11.2007 р. представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує обов'язки, покладені на нього договором № 9645/4-14 від 03.08.2001 р.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю у зв’язку з відсутністю боргу.  Відповідач посилається на те, що згідно висновку № 8914 судово-бухгалтерської експертизи у даній господарській справі № 7/768, складеного 30.08.2007 р. розміри (об'єм) поставленої позивачем питної води у період з 01.10.2002 р. по 01.10.2005 р. за договором № 9645/4-14 від 03.08.2001 р. складають 97 780 м3. Вартість цього об'єму питної води, поставленої позивачем відповідачу та послуг з водовідведення складає 68 413,49 грн. При цьому, Житлово-будівельний кооператив “Будматеріали” сплатив за ці послуги 79 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

Між Державним комунальним об'єднанням “київ водоканал” в особі підприємства по експлуатації водомірного господарства та збуту води “Водозбут” (далі - позивач) та Житлово-будівельниим кооперативом “Будматеріали-3” (далі - відповідач) укладено договір № 9645/4-14 від 03.08.2001 р. про відпуск води та послуги каналізації (далі - Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору постачальник зобов'язався забезпечити абонента питною водою та приймати від нього каналізаційні стоки, а абонент, в свою чергу зобов’язався розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 р. № 65.

Згідно з п. 3.1. договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником.

В п. 12. 5. Правил вказано, що рахунки за воду складаються на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті. Тарифи на користування послугами встановлюються відповідно до чинного законодавства України без будь-яких додаткових узгоджень з Абонентом.

Керуючись п. 3.6 договору абонент зобов'язаний розраховуватись за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, у п'ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи.

Основними обов’язками постачальника за договором є: забезпечення постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82, приймання каналізаційних стоків, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин (п. 2.1).

У свою чергу, відповідач повинен сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відповідати за збереження водолічильників, пломб, водомірних вузлів, з'єднань на водомірних вузлах та санітарний стан приміщень водомірного вузла, тощо.

Сторони визначили, що Договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до даних позивача, заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.10.2002 р. становить 5 396,56 грн., заборгованість за період з 01.10.2002 р. по 01.10.2005 р. становить 42 705,12 грн., всього 48 101,68 грн. по червень (включно) 2006 року у кількості 53 722 куб. м.

Загальна вартість наданих послуг за договором у спірний період складає 53 747,92 грн. з нарахуванням інфляційних втрат.

Відповідач заперечує проти існуючої заборгованості та зазначає, що згідно висновку № 8914 судово-бухгалтерської експертизи у господарській справі № 7/768, складеного 30.08.2007 р. розміри (об'єм) поставленої позивачем питної води у період з 01.10.2002 р. по 01.10.2005 р. за договором № 9645/4-14 від 03.08.2001 р. складають 97 780 куб. м, вартість цього об'єму питної води, поставленої та послуг з водовідведення —68 413,49 грн. за такі послуги  Житлово-будівельний кооператив “Будматеріали” сплатив позивачу 89 000,00 грн.

Таким чином, відповідач за період з 01.10.2002 р. по 01.10.2005 р. отримав послуги від позивача з постачання питної води та прийняття від абонента каналізаційних стоків обсягом 97 780 куб. м загальною вартістю 68 413,49 грн.

В матеріалах справи містяться платіжні документи за період з 01.10.2002 р. по 01.11.2005 р., якими документально підтверджується переказ грошових коштів Житлово-будівельним кооперативом “Будматеріали” на користь позивача за надані послуги постачання питної води та прийняття від абонента каналізаційних стоків в розмірі 79 000,00 грн.

Крім того, 11.10.2005 р. відповідачем перераховано на користь позивача грошові кошти за отримані послуги протягом серпня, вересня, жовтня 2005 року в розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позовні вимоги про стягнення з позивача грошових коштів за Договором є неправомірними, оскільки у абонента існує переплата. Отже, правові підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за Договорами відсутні.

Виходячи з того, що борг відповідача по оплаті за спірним договором відсутній, право позивача на одержання оплати за цим договором не порушене, у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 16, 622 Цивільного кодексу України слід відмовити.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача також суми інфляційних втрат в розмірі 5 646,24 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний  сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передумовою для стягнення інфляційних втрат є порушення виконання  грошового зобов‘язання  відповідачем.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не доведено наявності заборгованості відповідача, відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат є необґрунтованими і  задоволенню не підлягають.

У відповідності зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Позивач не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, решта доданих до матеріалів справи доказів  до уваги судом не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня   підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                           С.В. Шабунін

Дата підписання: 21.12.2007 р.

справа №  7/768

26.11.07

За позовом     Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до                     Житлово-будівельний кооператив "Будматеріали - 3"

про                    стягнення 53 747,92 грн.

Суддя  Шабунін С.В.

Шабунін С.В.