СУД
СУД
У Х В А Л А

15.01.07                                                                                 Справа № 3/362

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірнозбагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

до відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ

про стягнення 324552 грн. 55 коп.

в присутності представників:

від позивача –Чуприй В.І. - вед. юриск., дов. № 58-14/19013 від 31.12.04,

від відповідача - Зубова Л.І. - інж.-претензіоніст, дов. № 01-026-1931 від 04.12.06,  Рудковська І.В. - юрисконсульт, дов. № 01-026-1930 від 04.12.06.

від ДВС –не прибув.

Суть спору: відповідач, відкрите акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" (далі –ВАТ «АМК»), звернувся до господарського суду Луганської області з заявою від 25.12.2006р. № 026-72и/06 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій просить:

- постановити ухвалу про зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в особі відділу примусового виконання рішень зупинити стягнення за наказом господарського суду Луганської області від 20.11.2001р. №3/362 про стягнення з ВАТ "АМК" на користь відкритого акціонерного товариства “Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат” (далі –ВАТ «ІнГЗК») боргу в сумі 326320 грн. 97 коп.;

- визнати наказ господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р. №3/362 про стягнення з ВАТ "АМК" на користь ВАТ “ІнГЗК” боргу в сумі 324552 грн. 55 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Позивач, ВАТ “ІнГЗК”, звернувся до суду з клопотанням про зміну статусу сторін, вказаних заявником у заяві від 25.12.06р. та вважати позивача стягувачем, а відповідача –боржником.

Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки заява ВАТ «АМК»розглядається в рамках справи № 3/362, де ВАТ “ІнГЗК” є позивачем, а ВАТ «АМК»- відповідачем.

Позивачем подане до суду клопотання про припинення провадження у справі за відсутністю спору, посилаючись на рішення господарського суду по справі № 10/228пн від 18.08.05р. та постанову ВСУ по справі № 12/333пн від 31.10.06р., якими, на думку позивача, спір між сторонами вже був вирішений.

Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню враховуючи те, що предмет заяви за цією справою є іншим, ніж у зазначених судових рішеннях.

Відзивом на подану заяву позивач вважає, що заява ВАТ «АМК»не підлягає задоволенню, оскільки для подання такої заяви на підставі ст. 117 ГПК України не має підстав. Згідно ст. 117 ГПК господарський суд може визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, якщо обов’язок боржника відсутній повністю з інших причин, ніж зазначено у заяві.

Обґрунтовуючи заяву, відповідач, ВАТ «АМК»виклав таке.

Господарським судом Луганської області 20.11.01р. ухвалено рішення у справі № 3/362 про стягнення з ВАТ "АМК" на користь ВАТ “ІнГЗК” боргу в сумі 326320 грн. 97 коп., про що видано наказ.

23.01.04 р. господарським судом Луганської області у відношенні позивача було порушено нове провадження по справі 10/4б про банкрутство.

Оголошення про порушення провадження справи про банкрутство ВАТ «АМК»було надруковане у газеті «Голос України»від 05.03.04 р. за № 43.

Відповідно до п. 15 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»від 14.05.92р. № 2343-ХІІ (далі –Закон про банкрутство), всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно ст. 14 цього Закону.

У встановлений Законом термін ВАТ «ІнГЗК»із заявою про визнання його грошових вимог на підставі рішення господарського суду по справі № 3/362 до господарського суду не звернувся.

Наслідки недодержання вимог ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство встановлені ч. 2 ст. 14 цього Закону, а саме: вимоги кредиторів, не заявлені взагалі –вважаються погашеними, про що господарський суд зазначив у п. 9 ухвали від 01.07.04р. по справі № 10/4б.

На думку заявника, оскільки згідно із Законом про банкрутство вимоги позивача вважаються погашеними, наказ господарського суду від 20.11.01р. № 3/362 є таким, що не підлягає виконанню, проведення дій по виконанню цього наказу є безпідставним.

Згідно з ч. 2 ст. 117 ГПК господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Оцінивши доводи представників сторін, суд вважає наступне.

Відповідно до ст.117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі  якщо його було видано помилково або  якщо обов'язок боржника  відсутній повністю чи частково у зв'язку з його  припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно  одержане стягувачем за наказом.

Зі змісту поданої заяви ВАТ «АМК»вбачається, що у її підставу покладені "інші причини", які, на думку заявника, унеможливлюють виконання наказу.

З аналізу ст. 117 ГПК випливає, що термін «інші причини» слід розглядати у системному зв’язку з переліченими у цій статті підставами. Визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, господарський суд може лише з поважних причин, за якими буде відсутнім обов’язок у боржника виконати рішення суду.

На думку ВАТ «АМК», відповідача за справою, згідно із Законом про банкрутство вимоги ВАТ «ІнЗК», позивача за справою, є погашеними і це є причиною для визнання наказу № 3/362 таким, що не підлягає виконанню.

Однак, за позовом заявника у справі № 10/228пн рішенням господарського суду від 18.08.05р. у задоволенні вимоги про визнання такої, що не підлягає стягненню суми заборгованості в розмірі 326320,97 грн., стягнутої за рішенням суду від 20.11.01р. по справі № 3/362, було відмовлено. Відтак, зазначена сума повинна бути стягнута за відповідним наказом господарського суду.

Крім того, ВСУ прийнята постанова від 31.10.06р. по справі № 12/333пн, якою залишено в силі рішення господарського суду Луганської області про відмову у задоволенні позову заявника про припинення правовідносин (зобов’язань) між ВАТ «АМК»та ВАТ «ІнГЗК» та зобов’язання ВДВС припинити дії з примусового стягнення грошових коштів з ВАТ «АМК»на користь ВАТ «ІнГЗК»за наказом господарського суду № 3/362 від 20.11.01р. Відтак, наказ № 3/362 по стягненню грошових коштів з ВАТ «АМК»на користь ВАТ «ІнГЗК»повинен виконуватися. Верховний суд зазначив, що нормами Закону про банкрутство не передбачено повернення виконавчого документу чи припинення виконання рішення суду з підстав, зазначених у ст. 14 Закону про банкрутство.

За наслідками процедури банкрутства ВАТ «АМК»не визнано банкрутом, заявник відновив свою платоспроможність. Верховний суд зазначив, що відповідно до п. 8 Закону про банкрутство виконавче провадження закінчується передачею Державною виконавчою службою виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника –юридичної особи, або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Суд вважає, що у заявника відсутня причина, за якою є підстава для визнання наказу господарського суду таким, не підлягає виконанню.

За таких обставин заява ВАТ «АМК»не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Суддя                                                                      А.Г.Ворожцов