ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"09" серпня 2007 р.
Справа № 9/187/06

За позовом: Дочірнє підприємство „Миколаївський річковий порт” АСК „Укррічфлот”, м.Миколаїв, вул.Проектна, 1,

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство „Кредо”, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 8/11,

Суддя  Філінюк І. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: представник не з’явився

Від відповідача: Лях Н.В., дор. №102 від 22.05.2006р.

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 8901,32грн. заборгованості, 436,16грн. пені.

Заявою від 24.04.2006р. за №187/06 позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 8901,32грн. основного боргу та 792,22грн. пені.

Відповідно до заяви №3301 від 21.03.2007р. позивачем збільшені позовні вимоги та позивач остаточно просить стягнути з відповідача 8901,32грн. боргу та 2131,87грн. пені.

На адресу суду від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить провести судове засідання без його участі та вирішити спір за наявними у справі матеріалами, крім того, остаточно просить стягнути з відповідача 8901,32грн. боргу, 792,22грн. пені.

Відповідач проти позову заперечує, в обґрунтування заявлених заперечень посилається на те, що керівником підприємства відповідача не були прийняті виконані роботи та він не підписував акт виконаних робі від 17.11.2005р. (а.с.58).

Враховуючи заперечення відповідача, ухвалою суду провадження по справі було зупинено та матеріали справи направлені до експертної установи.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

Встановив:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір №1/19 від 25.02.2005р., відповідно до умов якого позивач зобов’язався  надати послуги по перевалці та схову лому та відходів чорних металів з щомісячним об’ємом 3000 тон, для подальшого відправлення на експорт, починаючи з лютого по 31 грудня 2005р., а відповідач зобов’язався прийняти виконані роботи та сплати вартість вказаних робіт згідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.11 договору відповідач зобов’язався провести кінцевий розрахунок за виконану роботу на протязі 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку, виставленого позивачем на підставі акту виконаних робіт підписаного сторонами.

На підставі акту виконаних робіт від 17.11.2005р. позивач  надав відповідачеві  послуги щодо зберігання металобрухту та навантаження 17.11.2005р. на т/х „Stefan Gorshkov” (коносаменти від 17.11.2005р.). Відповідно до розділу 3 договору                        позивачем було зроблено розрахунок вартості наданих                                                                                                                  послуг та направлено відповідачу до сплати рахунок №1831 від 21.112005р. на суму 39383,00грн. Оскільки, відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, сплативши 30481,68грн., позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг в сумі 8901,32грн.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                       наступного:

17.11.2005р. позивачем були надані послуги, про що складено акт виконаних робіт, який підписано представниками та скріплені печатками обох сторін без зауважень. Відповідно до висновків експертизи (а.с.79-85) відбиток печатки ТОВ ВКП „Кредо” на оригіналі акту виконаних робіт від 17.11.2005р. відповідає зразку відбитків печатки підприємства відповідача однак, підпис в графі „Представитель грузоотправителя” в акті виконаних робіт від імені директора підприємства відповідача –виконана із використанням технічних засобів, електрофотографічним шляхом.

У відзиві від 25.05.2006р. та у доповненні від 22.03.2007р. на відзив відповідач стверджує, що директор підприємства ТОВ ВКП „Кредо” –Зайцев С.В. не підписував вказаний акт виконаних робіт. Також, з тексту вищевказаного відзиву вбачається, що директор підприємства відповідача не підписав зазначений акт, оскільки із-за затримки з боку позивача завантаження судна, відповідачем були понесені збитки по сплаті демереджу за простій в сумі 4651,11дол. США.

Суд вважає, що обставини, на які посилається ТОВ ВКП „Кредо” повинні бути доведені заявником допустимими засобами доказування відповідно до ст. 33, 34 ГПК України.  Між тим, відповідач не надав допустимих доказів на підтвердження доводів про фальсифікацію акту виконаних робіт від 17.11.2005р., якими, зокрема, могли бути рішення суду у кримінальній справі тощо. Доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях експерта, який, відповідно до ст.42 ГПК України не є обов’язковим для господарського суду і оцінюються ним за правилами ст.43 цього Кодексу.

Відповідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в встановлені строки, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

На підставі п.6.2 договору, позивачем нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Як вбачається із розрахунку неустойки та (а.с.93), позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2131,87грн., а саме: за період з 26.11.2005р. по 22.03.2007р. з суми 8901,32грн., що складає 479 днів.

За правилами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми –неустойка, штраф, пеня.

Враховуючи, скорочений строк нарахування штрафних санкцій, пеня повинна обчислюватися:

з суми боргу 8901,32грн. за період з 26.11.2005р. по 26.05.2006р. (182 дні), що за підрахунком суду складає 759,41грн.

Виходячи з викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство „Кредо” (м.Миколаїв, вул.Лягіна, 8/11, ) на користь Дочірнього підприємства „Миколаївський річковий порт” АСК „Укррічфлот” (м.Миколаїв, вул.Проектна, 1, ) –8901,32грн. заборгованості, 759,41грн. пені, 102,00грн. держмита та 118,00грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Інший частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя