ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.07                                                                                           Справа№ 14/313

За позовом: Приватного підприємства “Мікс-Л”, м.Луцьк

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО”, м.Львів

про стягнення   22143,47  грн.

Суддя  КітаєваС.Б.

Секретар: Митник Ю.О.

Представники:

від позивача: Босак В.В. –представник ( довіреність від 19.11.07 р № 31/11)

від відповідача:   не з”явився

Права та обов”язки, передбачені ст.ст.20,22 Господарського процесуального кодексу України   позивачу  роз”яснено.  Заяви, клопотання про відвід судді не поступали.

Суть спору: Позов заявлено  приватним підприємством “Мікс-Л”, м.Луцьк, до  товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Ерго”, м.Львів,  про стягнення 22 143,47 грн заборгованості, в тому числі 13 133,91 грн. основного боргу за поставлений, але не оплачений товар та 9009,65 грн. пені за порушення строків оплати  товару. Позивач просить відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.11.2007 р порушено провадження у справі  № 14/313 за даним позовом та призначено справу до розгляду на  22.11.2007 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в засіданні зазначені в ухвалі.

Ухвала про порушення провадження у справі отримана позивачем  05.11.2007 р, що підтверджується повідомленням № 2308110 про вручення рекомендованого поштового відправлення, а відповідачем –07.11.2007 р, що підтверджується повідомленням № 230810 1 про вручення рекомендованого поштового відправлення ( повідомлення долучено до матеріалів справи).

В судовому засіданні, з підстав, наведених у позовній заяві, представник позивача  позовні вимоги підтримав в частині  вимоги про стягнення основного боргу –13133,91 грн. ; щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 9 009,65 грн. –в засіданні подав заяву про відмову від позовних вимог в цій частині.

З невідомих суду причин відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, обґрунтованого відзиву на позовну заяву, документів витребовуваних в ухвалі ( в тому числі і доказів проведення розрахунку з позивачем за отриманий товар, довідки про включення до ЄДРПОУ) суду не подав.

Клопотання по справі від відповідача до суду не надходили.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 22.11.2007 р, за згодою представника позивача , відповідно до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судом встановлено.

18.01.2006 року між сторонами по справі був підписаний Договір поставки  № 18-01/06.

В порядку та на умовах , визначених цим договором  Постачальник  ( ПП “Мікс-Л”) зобов”язувався передавати у власність Покупця (ТзОВ “НВП “Ерго”) товар, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором , зобов”язувався прийняти й оплатити товар : лакофарбову продукцію в асортименті ( п.1.1 Договору). Відповідно до умов п.1.2 Договору постачання товару передбачено проводити окремими партіями відповідно до заявок Покупця.

Асортимент, кількість та вартість товару узгоджуються сторонами по кожній партії товару, передбачено в п.2.1 Договору. Загальна сума договору розраховується шляхом загальних сум партій товару ( п.2.3 ).

Відповідно до п.3.1,  Покупець здійснює закупівлю товару згідно заявок. Відповідно до п.3.4 –після подачі заявки Покупцем сторони узгоджують асортимент, вартість та строки поставки товару. Підтвердженням факту отримання товару Покупцем є видаткова накладна Постачальника. ( п.3.5 Договору ).

Сторони погодили ( п.5.1 Договору ) , що Покупець здійснює оплату у плині 30 днів від дати відвантаження кожної партії товару і що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника ( п..5.2).

Відповідно до п.7.3 Договору за порушення строків оплати товару Покупець на вимогу Продавця сплачує йому штрафні санкції в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Договір, як передбачено в п.11.1, вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2006 року, а в частині виконання зобов”язань за цим договором –до повного виконання сторонами своїх зобов”язань.

Реквізити та адреси сторін зазначено в р.13 Договору.

Позивач стверджує, що  у відповідності з Договором поставки від 18.01.06 р № 18-01/06  він відвантажив відповідачу лакофарбову продукцію на загальну суму 174854,21 грн, що підтвердив товарними накладними  та довіреностями відповідача на отримання зазначеної продукці, а також податковими накладними позивача № 596 від 08.06.06 , № 359 від 19.04.06 р, № 1059 від 25.09.06, № 355 від 13.04.07 р (  у позивача відсутні довіреності відповідача на отримання товару за накладними : 355 від 19.04.2006 р, 544 від 08.06.2006 р, 992 від 25.09.2006 р, 344 від 13.04.2007 р, а тому податкові накладні подані з метою доведення факту отримання відповідачем лакофарбової продукції по відповідних накладних).

Реєстр накладних на видачу товару і доручень відповідача на отримання цього товару, реєстр проплат відповідача подано позивачем до справи в  обґрунтування основного боргу в сумі 13 133,91 грн. станом  на час подання позову до суду. При проведенні розрахунку основного боргу позивачем також враховано  накладну від 31.07.07 р № 3545 на суму 7493,68 грн. на повернення частини товару відповідачем.

В засіданні звірено , відповідно до Реєстру накладних і доручень , наявні у справі первинні документи: товарні накладні, довіреності відповідача, податкові накладні і встановлено, що постачання лакофарбової продукції  охоплюється періодом з 30.01.2006 р  по 13.04.2007 року. (остання накладна № 344 від 13.04.2007 р , отримання товару по якій , у зв”язку із відсутністю  у позивача довіреності відповідача,  позивач підтверджує  податковою накладною).

Окрім того, заборгованість  відповідача в сумі 13 133 грн.91 коп. підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 19.10.07 р та довідкою ВГРУ Приватбанку в м.Луцьку від 19.10.07 р № 08.4.02-7921.

В засіданні звірено, відповідно до довідки ВГРУ Приватбанку в м.Луцьку від 19.10.07 р № 08.4.02-7921, здійснені відповідачем часткові  розрахунки за отриманий товар і з”ясовано, що згідно до призначень платежів у платіжних дорученнях, відповідач здійснював також розрахунок за товар, отриманий по  накладних , до яких у позивача немає довіреностей на отримання товару. Це, наприклад:  по накладній № 355 від 19.04.2006 р  (13.07.2006 р  відповідачем перераховано позивачу 11 000,00 грн. як оплату за пасту згідно накладних 319-469 від 14.04.06.-26.05.06 р.).

Договір є обов”язковим до виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).

Згідно ст.530 ЦК України зобов”язання повинні виконуватися належним чином у встановлений законом чи договором строк. У випадку, якщо  строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або встановлений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Маеріали справи підтверджують, що позивач надсилав відповідачу претензію від 01.08.07 р № 21/08 щодо погашення заборгованості та сплати пені. Проте, відповідач залишив претензію позивача без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.2  ст.742 Господарського кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст..692 ЦК України , покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст..ст..33,34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести і підтвердити належними доказами ті обставини, на яких грунтуються її вимоги чи заперечення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов”язання по оплаті товару в повному обсязі не виконав, доказів в підтвердження протилежного  суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі товарні накладні, довіреності, податкові накладні, довідку  Приватбанку  про надходження коштів на рахунок позивача від відповідача на протязі з 01 березня  2006 року  по 30 вересня 2007 року включно, згідно якої підтверджується оплата товару на 154 226,59 грн, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення  основного боргу  в сумі 13 133,91 грн є підставною  і підлягає до задоволення.

Факт отримання товару  підтверджується довіреностями відповідача  на отримання товару та  накладними позивача на видачу товару , а також -   податковими накладними. Відповідно до   Закону України від 03.04.97 р № 168/97-ВР “Про податок на додатну вартість” ( із змінами і доповненнями), -  податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов”язань продавця в двох примірниках. Оригінал податкової накладної передається покупцю, а копія залишається у продавця товарів ( робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Сума заборгованості  відповідача підтверджується актом звірки розрахунків, здійснені відповідачем проплати –довідкою Приватбанку.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується правомірність заявленого позивачем позову щодо стягнення основного боргу в сумі 13 133,91 грн. При цьому, суд не досліджував  Договір поставки № 18-01/06 від 18.01.2006 р на предмет його укладеності чи неукладеності, як і не досліджував , чи поставлявся товар саме на виконання цього договору, оскільки факт отримання товару  на суму 174854,18 грн. та сума  боргу 13 133,91 грн.  підтверджується матеріалами справи,  не заперечується відповідачем; позивач звертався до відповідача з вимогою про проведення повного розрахунку в  термін до 10.08.2007 р;   поставка товару на договірній чи бездоговірній основі не звільняє покупця від виконання  зобов”язання по оплаті та не є підставою для його припинення ( гл.50 ЦК України), окрім  того, від вимоги про стягнення пені -  позивач відмовився.

Відповідно до ст..509 ЦК України зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов”язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. Зобов”язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема: договору та інших право чинів; інших юридичних фактів

Відповідно до ст..526 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поняття належного виконання зобов”язання охоплює виконання його належними суб”єктами, у належному місці, в належний строк ( термін), щодо належного предмета і належним чином.

Позивачем  заявлено відповідачу претензію від 01.08.2007 р вих № 21/08  , яка отримана останнім 03.08.2007 р, про що у справі є належні докази. Зі  змісту  претензії вбачається  вимога  ПП “Мікс-Л”  до ТзОВ НВП “Ерго” про проведення розрахунку за товар в термін  до 10.08.2007 р.. Однак, відповідач  в повному обсязі розрахунок за товар не здійснив.

Відповідно до ст..1 ГПК України до господарського суду вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, за змістом названої статті, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду

Судом встановлено, що таке порушення на момент звернення позивача з даним позовом до суду існує.

Відтак,  вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 13 133,68 грн. є підставною, документально обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Суд приймає відмову позивача від вимоги про стягнення 9 009,65 грн. пені , вважає, що такою відмовою не порушено чиї-небудь права чи законні інтереси, і припиняє провадження в цій частині позовних вимог.

Судові витрати по справі покладаються, відповідно до ст.49 ГПК України, на відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.1,2,32,33,36,43,44,49,75,78,п.4ч.1ст.80, ст..ст..82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1.          Стягнути  з ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО”( фактична адреса :  м.Львів, вул..Грабовського, 11 корпус 19 а ; юридична : Львівська область; Жовківський район, с.Малехів, вул..Є.Коновальця 31Б;  р/р 3001 ЗГРУ “Приватбанк” м.Львова, МФО 325321, ) на користь приватного підприємства “Мікс-Л”,(43020 м.Луцьк, вул..Рівненська,44, р/р 5001 у ВРУ КБ “Приватбанк” м.Луцька, МФО 303440, )  13 133,91 грн. основного боргу; 131,34 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст..116 ГПК України.

2.          Припинити провадження щодо вимоги про стягнення  9 009,65 грн. пені.

.          У відшкодуванні решти суми держмита позивачу відмовити.

Суддя                                                                                             Кітаєва С.Б.