ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.07 р.                                                                                 Справа № 23/398пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Забарющего М.І., при секретарі судового засідання  Ізвековій Я.Б., розглянув матеріали справи

за позовом: Державного підприємства “Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську м. Шахтарськ

про спонукання  відповідача внести зміни в особовий рахунок позивача, як страхувальника, зарахувавши суму 914 908,75грн. та суму 59 226,99грн. за призначенням платежу, тобто на сплату відповідно страхових внесків 31,8% та 2%

Суддя               Забарющий М.І.

Представники сторін:

від позивача: Тігієва А.І. за дов.

від відповідача: Василевський В.Т.  за дов.

СУТЬ СПОРУ:

Справа слухалась 12.12.2006р. У засіданні суду були оголошені перерви до 26.12.2006р. та 19.01.2007р.  У судовому засіданні, яке відбулось 19.01.2007р., суд закінчив розгляд справи та оголосив вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови виготовлено (складено) та підписано 24.01.2007р.

Позивач, державне підприємство “Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ, звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов’язання відповідача, управління Пенсійного фонду України у м. Шахтарську м. Шахтарськ, внести зміни у особовий рахунок страхувальника відособленого підрозділу “Шахта імені 1-го Травня” ДП “Шахтарськантрацит”, зарахувавши суму 914908,75грн. та суму 59 226,99грн. за призначенням платежу, тобто на сплату відповідно страхових внесків 31,8% та 2%.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: те, що він листами № 6422/04 від 03.08.2006р. та № 7079/06 від 03.11.2006р. сповістив свій ВП “Шахта імені 1-го Травні” що відповідач згідно ч.5 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі-Закон № 1058) суми перерахованих страхових внесків на поточні періоди зарахував на погашення недоїмки за внесками, пені та штрафних санкцій у порядку календарної черговості; незаконні дії відповідача, що призводять до додаткового нарахування штрафних санкцій та пені; перерахування відповідачу суми внесків у розмірі 914908,75грн. (31,8%) та суми 59226,99грн. (2%) і ст. 4 Закону України “Про власність”;  ст.ст. 22 та 23 Бюджетного кодексу України; ст. 20 Закону № 1058.

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: його дії, з перерозподілу сум які надходять від позивача, відповідають приписам норм ч.5 ст. 106 Закону № 1058; згідно п.15 Прикінцевих положень Закону № 1058 норми останнього мають пріоритет перед нормами Бюджетного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Частиною 5 ст. 106 Закону № 1058 встановлено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення; у разі коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює    сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій. Суми сплачені  позивачем як поточний платіж за внесками відповідач направив на погашення недоїмки пені та штрафних санкцій, що відповідає ч.5 ст. 106 Закону № 1058.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на норми ст.ст. 22 та 23 Бюджетного кодексу України тому, що згідно п.15 Прикінцевих положень Закону № 1058 норми Бюджетного кодексу України застосовуються лише в частині, що не суперечать нормам Закону № 1058, у т.ч. і ч.5 ст. 106 цього Закону.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 4, 5, 14, 15, 20, ч.5 ст.106, п.15 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та керуючись ст. ст. 3, 9, 17, 71, 86, 94, 105, 153, 160, 167, п.6  Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України суд

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу у позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                Забарющий М.І.