ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р.

№ 35/201-06 (29/363-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Кота О.В.,

суддів:
Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.,

розглянув
касаційні скарги
1.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика"

2.          Акціонерного товариства "Укренергоснаб"

на рішення
господарського суду Харківської області від 13.10.2006р.

та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р.

у справі
№35/201-06 господарського суду Харківської області

за позовом
Акціонерного товариства "Укренергоснаб"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика"

про
стягнення 674913,6грн.

за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика"

до
Акціонерного товариства "Укренергоснаб"

про
витребування майна з чужого незаконного володіння, передачі обладнання, стягнення неустойки та визнання актів здачі-приймання робіт науково-технічної продукції частково недійсними,

за участю представників:

-          позивача: не з’явились;

-          відповідача: Черната О.А. (дов. №05/05 від 05.10.2005р.);

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2005р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 674913,6грн. заборгованості за виготовлену і поставлену згідно договорів №10/12-03 від 10.12.2003р., №10-1/12-04 від 10.12.2004р., №24/01-05 від 24.01.2005р., №27/01-05-1 від 27.01.2005р., №2/02-05 від 02.02.2005р., №3/02-05 від 03.02.2005р., №11/05-05 від 11.05.2005р. науково-технічну продукцію.

У жовтні 2005р. відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом про витребування у Акціонерного товариства "Укренергоснаб" науково-технічної продукції, виготовленої за договорами №10/12-03 від 10.12.2003р., №10-1/12-04 від 10.12.2004р., №24/01-05 від 24.01.2005р., №27/01-05-1 від 27.01.2005р., №2/02-05 від 02.02.2005р., №3/02-05 від 03.02.2005р. на суму 1366003,2грн., яка фактично не була передана останнім, а також зобов’язати позивача передати згідно умов договору поставки №11/05-05 від 11.05.2005р. обладнання та за невиконання зобов’язань за вказаним договором стягнути неустойку в сумі 19690,97грн. З врахуванням доповнення зустрічних позовних вимог відповідач просив визнати недійсними п.2 актів здачі-приймання робіт науково-технічної продукції за договорами №10/12-03 від 10.12.2003р., №10-1/12-04 від 10.12.2004р., №24/01-05 від 24.01.2005р., №27/01-05-1 від 27.01.2005р., №2/02-05 від 02.02.2005р., №3/02-05 від 03.02.2005р., посилаючись на те, що фактично передача науково-технічної продукції не відбувалась і акти з зазначенням про це в п.2 були підписані внаслідок помилки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.11.2005р. (суддя Тихий П.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2006р. (колегія суддів у складі головуючого Афанасьєва В.В., суддів Бухан А.І., Шевель О.В.), первісний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” на користь Акціонерного товариства “Укренергоснаб” 674913,6грн. боргу та судові витрати. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2006р. у справі №29/363-05 (колегія суддів у складі головуючого Дерепи В.І., суддів Грека Б.М., Стратієнко Л.В.) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2005р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2006р. у справі за №29/363-05 в частині задоволення позову Акціонерного товариства “Укренергоснаб” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” про стягнення 674913,6грн. скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2005р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2006р. у справі за №29/363-05 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2006р. у справі №35/201-06 (суддя Швед Е.Ю.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” на користь Акціонерного товариства “Укренергоснаб” 674913,6грн. боргу, 6749,14грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” в межах задоволених позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р. у справі №35/201-06 (колегія суддів у складі головуючого Могилєвкіна Ю.О., суддів Пушай В.І., Плужник О.В.) апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 13.10.2006р. у справі №35/201-06 змінено. В частині стягнення 97560грн. боргу, 957,6грн. держмита та рішення скасовано та в позові в цій частині відмолено. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнуто з Акціонерного товариства "Укренергоснаб" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” 487,8грн. держмита по скарзі.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду апеляційної інстанції та рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2006р. у справі №35/201-06, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р. у справі №35/201-06 скасувати частково –в частині "в іншій частині рішення залишити без змін", постановити нове рішення у справі по суті спору, яким у задоволені позовних вимог Акціонерному товариству "Укренергоснаб" відмовити, в касаційній скарзі Акціонерному товариству "Укренергоснаб" відмовити, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р в частині задоволення апеляційної скарги відповідача по справі ТОВ „НВП „Залізничавтоматика" на суму 97560 грн., залишити без змін, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду апеляційної інстанції та рішенням місцевого господарського суду Акціонерне товариство "Укренергоснаб" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р. у справі №35/201-06 в частині задоволення апеляційної скарги відповідача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Залізничавтоматика” на суму 97560грн., стягнути борг на суму 97560грн. та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2006р. у справі №35/201-06 без змін, стягнути з відповідача заборгованість на суму 674913,6грн., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання 05.04.2007р. представники позивача не з’явились. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи позивач був повідомлений своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційні скарги у відсутності представників позивача.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представника відповідача матеріали справи та доводи скаржників, викладені у касаційних скаргах, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при прийнятті ними рішення і постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга Акціонерного товариства "Укренергоснаб" - залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори: №10/12-03 від 02.12.03р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки АРМ ЦДГП на базі виконаного графіку руху поїздів на полігоні залізниць України та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених договором; №10-1/12-04 від 10.12.03р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки тендерної документації схем інтегрованих та мікромодулів станції Бориспільська Київського метрополітену та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених цим договором; №24/01-05 від 24.01.05р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення базових системних модулів мікропроцесорної електричної централізації станції Бориспільська Київського метрополітену, канал А, канал В, та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених договором; №27/01-05-1 від 27.01.05р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення промислових ЕОМ: АРМ чергового по станції основне; АРМ чергового по станції резервне; АРМ електромеханіка, мікропроцесорної електричної централізації станції "Бориспільська" Київського метрополітену та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених договором; №2/02-05 від 02.02.05р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення базових системних модулів та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених договором; №3/02-05 від 03.02.05р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення промислових ЕОМ: АРМ чергового по станції основне; АРМ чергового по станції резервне; АРМ електромеханіка, мікропроцесорної електричної централізації електродепо "Харківське" Київського метрополітену та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість згідно умов, передбачених договором.

Однак судами першої та апеляційної інстанцій не надано правової оцінки зазначеним договорам, зокрема порядку здачі та приймання науково-технічної продукції, оформленню виконавцем супровідних документів по окремих етапах, у строки, визначені вищенаведеними договорами.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за вищевказаними договорами, здійснив та передав відповідачеві роботи з розробки науково-технічної продукції на суму 1321250,4грн. згідно актів здачі-приймання робіт науково-технічної продукції, а саме: №2 від 04.05.05р. за договором №10/12-03 від 10.12.03р., №1 від 21.06.05р. за договором №10-1/12-04 від 10.12.04р., №1 від 04.07.05р. за договором №2/02-05 від 02.02.05р., №1 від 04.07.05р. за договором №3/02-05 від 03.02.05р., №1 від 17.05.05р. за договором №27/1-05-1 від 27.01.05р., №1 від 17.05.05р. за договором №24/1-05 від 24.01.05р.

Однак такий висновок судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого господарського суду України вважає передчасним без витребування та дослідження первинних документів, які дозволяють встановити факт передачі робіт науково-технічної продукції від виконавця до замовника, оскільки підписані сторонами акти приймання-передачі робіт є способом документального оформлення дій, а не безперечним фактом вчинення такої дії.

Крім того, суди дійшли передчасного висновку про отримання науково-технічної продукції відповідачем із зазначенням про документальне підтвердження наявними в матеріалах справи довіреностями осіб, які отримали дану продукцію, тоді як судами не досліджені первинні документи, які фіксують факти отримання замовником від виконавця науково-технічної продукції та наявність у позивача довіреностей, виданих відповідачем уповноваженим особам на отримання від позивача науково-технічної продукції, обумовленої зазначеними договорами згідно "Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей", затвердженої Наказом Міністерства фінансів від 16.05.1996р. №99.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань та вимог договорів здійснив оплату робіт лише частково, внаслідок чого утворилась заборгованість у відповідача перед позивачем за вищенаведеними договорами в сумі 577353,6грн., яка підтверджується документально матеріалами справи і знайшла своє відображення у належним чином оформленому двосторонньому акті звірки взаєморозрахунків від 09.09.05р., підписаному сторонами.

Однак судами попередніх інстанцій всупереч приписів ст.11112 ГПК України залишилися поза увагою висновки колегії суддів Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 06.04.2006р. у справі №29/363-05, щодо незазначення в судових актах всіх доказів, на підставі яких суди визначили заборгованість відповідача за вказаними договорами у сумі 577353,6грн., оскільки двосторонній акт звірки взаєморозрахунків від 09.09.2005р., на який посилаються суди з зазначенням про його оформлення належним чином, не є відповідно до вимог ст.34 ГПК України належним доказом суми заборгованості за відсутності підтвердження відповідними первинними бухгалтерськими документами, а твердження судів про підтвердження заборгованості документально матеріальними справи не є обґрунтованим без зазначення, які саме документи матеріалів справи про це свідчать.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України зміна підстави або предмету позову, збільшення або зменшення позовних вимог, відмова від позову є виключним правом позивача.

Господарський суд, згідно п.2 ст.83 ГПК України, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючі зазначені приписи процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в частині зміни рішення місцевого господарського суду щодо стягнення боргу на суму 97560грн., із зазначенням, що ні в позовній заяві, ні в подальшому під час розгляду справи позивачем не заявлялися ані вимоги про стягнення заборгованості за договором №505/1 від 05.05.2005р., ані клопотання про вихід суду за межі позовних вимог.

Зазначеним вище обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного господарського спору в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу на суму 577353,6грн., судами першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надано ретельної правової оцінки, а згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарських судів чи відхилені ними, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Зважаючи на викладене, касаційна інстанція на підставі ч.2 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки зазначеним обставинам справи, в зв’язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд у вказаній частині для достовірного з’ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору в зазначеній частині.

Враховуючи наведене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга Акціонерного товариства "Укренергоснаб" - залишенню без задоволення.

Під час нового розгляду справи в зазначеній частині місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всесторонньо і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, вжити всі дії, направлені на повне та всебічне встановлення обставин справи, правильно застосувати норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.3 ст. 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" задовольнити частково. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укренергоснаб" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р. та рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2006р. у справі №35/201-06 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" боргу на суму 577353,6грн., держмита на суму 5791,54грн. та витрат на ІТЗ судового процесу на суму 118грн.

Справу №35/201-06 в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2007р. та рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2006р. у справі №35/201-06 залишити без змін.

Головуючий
О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук