ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.07                                                                                           Справа№ 2/278

За позовом відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Львівської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м.Львів

до відповідача Миколаївського РВ УМВСУ у Львівській області, м.Миколаїв Львівської області

про стягнення заборгованості на суму 32144,32 грн.

Суддя Зварич О.В.

при секретарі Палюх Г.

Представники:

від позивача: Філяровська Н.П., дов. від 26.08.2005 року

від відповідача: Симович Л.І., дов. №1 від 28.11.2007 року

Зміст ст.ст.20,22 ГПК України судом роз'яснено.

Суть спору:

Позов заявлено відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Львівської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" до Миколаївського РВ УМВСУ у Львівській області про стягнення заборгованості на суму 32144,32 грн.

Розгляд справи розпочато 01.10.2007 року. Ухвалою суду від 25.10.2007 року розгляд справи відкладено в зв'язку з неявкою відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду. Ухвалою суду від 29.11.2007 року розгляд справи відкладено в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі. Рішення прийнято 11.12.2007року.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача 32144,32 грн., в тому числі 26234,11 грн. основного боргу, 713,06 грн. пені, 4116,83 грн. інфляційних втрат та 1080,32 грн. трьох відсотків річних, що складає заборгованість згідно договору від 24.05.2005 року №410064 про надання послуг електрозв'язку, оскільки відповідач своїх зобов'язань за договором повністю не виконав.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №2198 від 05.12.2007 року визнав суму заборгованості в розмірі 22303,89 грн. (основний борг), покликаючись на те, що сума боргу за надані послуги в серпні 2007 року по рахунку в розмірі 4491,88 грн. оплачена відповідачем 20.09.2007 року, тобто до подання позовної заяви в даній справі. Відповідач також зазначає про безпідставність нарахування йому позивачем суми боргу за липень 2006 року в розмірі 3299,23 грн., оскільки згідно надісланого йому рахунку за цей період сума боргу становить лише 3223,63 грн.

Крім цього, відповідачем в судовому засіданні 11.12.2007 року подано заяву про зменшення чи звільнення від сплати пені в сумі 713,06 грн., покликаючись на відсутність таких коштів в кошторисних призначеннях.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

між ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №4 Львівської дирекції (на даний час філії) ВАТ "Укртелеком" (позивач) та Миколаївським РВ УМВСУ у Львівській області (відповідач) укладено договір від 24.05.2005 року №410064 про надання послуг електрозв'язку.

Відповідно до розділу 2 договору позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги електрозв'язку, а згідно п.4.2, п.4.3 споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за спільно погодженою системою надання рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, за надані послуги абоненту Миколаївському РВ УМВСУ у Львівській області виставлялись рахунки, які відповідачем оплачувались частково.

В зв'язку з цим, 18.01.2006 року між ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №4 Львівської філії та Миколаївським РВ УМВСУ у Львівській області підписано угоду про розтермінування оплати боргу (мирову угоду), за умовами якої сторонами погоджено розмір заборгованості відповідача перед  позивачем станом на 01.07.2005 року в сумі 17361 грн.

Згідно п.З вказаної угоди відповідач зобов'язувався погасити заборгованість протягом 36 місяців з моменту укладення угоди шляхом внесення на розрахунковий рахунок позивача щомісячної плати на погашення заборгованості не пізніше 25 числа місяця в сумі: з грудня 2005р. по листопад 2008р. - 482 грн., а в грудні 2008р. - 491 грн. Проте, відповідач своїх зобов'язань як по договору від 24.05.2005 року №410064, так і по угоді від 18.01.2006 року належним чином не виконував.

Станом на 01.09.2007р. сума боргу по угоді згідно поданого позивачем розрахунку становить 6832 грн., а починаючи з липня 2005р. по серпень 2007р. включно сума заборгованості становить 19402,11 грн.

Факт надання позивачем послуг відповідачу підтверджується виставленими рахунками за липень 2005 року на суму 1744,41 грн., за серпень 2005 року на суму 1709,46грн., за вересень 2005 року на суму 1730,03 грн., за жовтень 2005 року на суму 1968,23 грн., за листопад 2005 року на суму 13221,82 грн., за грудень 2005 року на суму 2588,17 грн., за січень 2006 року на суму 2841,32 грн., за лютий 2006 року на суму 2918,76грн., за березень 2006 року на суму 3188,99 грн., за квітень 2006 року на суму 2389,37 грн., за травень 2006 року на суму 1859,02 грн., за червень 2006 року на суму 2797,85 грн., за липень 2006 року на суму 2749,35 грн., за серпень 2006 року на суму 3539,7 грн., за вересень 2006 року на суму 3063,38 грн., за жовтень 2006 року на суму 2300,66 грн., за листопад 2006 року на суму 2659,18 грн., за грудень 2006 року на суму 2762,71 грн., за січень 2007 року на суму 2519,87 грн., за лютий 2007 року на суму 2121,16грн., за березень 2007 року на суму 2100,05 грн., за квітень 2007 року на суму 1945,76 грн., за травень 2007 року на суму 2220,54 грн., за червень 2007 року на суму 2324,52 грн., за липень 2007 року на суму 2608,42 грн., за серпень 2007 року на суму 2596,34 грн.

Факт часткового погашення відповідачем заборгованості підтверджується банківськими виписками: березень-квітень 2005 року –2176,13 грн., травень 2005 року -100 грн., червень 2005 року - 1600 грн. та 900 грн., січень-лютий 2006 року –4300 грн., лютий-серпень 2006 року–18074,31 грн., 2005 рік та  грудень 2006 року –5039 грн., січень-лютий 2007 року –4847,27 грн., березень 2007 року  - 2160,05 грн., квітень 2007 року –2001,35 грн., травень 2007 року –1354,43 грн. та 929,55 грн.,  червень 2007 року –2390,93 грн. та 357,38 грн., за мировою угодою №2 від 18.01.2006 року - 1446 грн.,

482 грн., 1247 грн.

У відповідності з ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач подав докази погашення заборгованості в розмірі 4491,88 грн., а саме, платіжне доручення №260 від 20.09.2007 року, а тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки сплату боргу відповідачем проведено до подання

позову в цій справі. Також, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 75,6 грн., що становить різницю між сумою, нарахованою відповідачу за надані послуги в липні 2006 року згідно надісланого відповідачу рахунку  та суми, нарахованої позивачем згідно розрахунку в позовній заяві за цей же період.

На решту суми боргу відповідачем доказів погашення заборгованості не подано, а тому суд приходить до висновку про те, що з нього підлягає стягненню борг в розмірі      22303,89 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому  з відповідача на користь позивача підлягає стягненню згідно поданого розрахунку 4116,83 грн. збитків від інфляції та 1080,32 грн. три проценти річних за період протермінування.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається подвійною обліковою ставкою НБУ від суми простроченої заборгованості, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Аналогічний розмір відповідальності передбачено п.2 ст.36 Закону України "Про телекомунікації".

Разом з тим, відповідно до п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення по справі, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи передбачене вищевказаною нормою право суду та клопотання відповідача, а також той факт, що відповідач фінансується з Державного бюджету України і порушення зобов'язань за спірним договором виникло не з його вини, а в зв'язку із неналежним фінансуванням, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені на заявлену до стягнення суму 713,06 грн.

Сплата державного мита підтверджується платіжними дорученнями в розмірі        321 грн. та 118 грн. за інформаційно-технічні послуги, які відповідно до ст.49 ГПК України належить стягнути на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст.526,625 ЦК України, ст.ст.193,231 ГК України, ст.ст.43, 49, ст.82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Миколаївського районного відділу УМВСУ у Львівській області (81600, м.Миколаїв, пл.Ринок,9, р/р №0105 УДК у Львівській області,       МФО 825014, ) на користь відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Львівської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (79000, м.Львів, вул.Словацького,1, р/р № в ЛОД "РайффайзенБанк Аваль", МФО 325570, ) 22303,89 грн. основного боргу, 4116,83 грн. інфляційних втрат, 1080,32 грн. - три відсотки річних, 321 грн. державного мита та 118 грн. вартості витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. В частині позовних вимог про стягнення 4567,48 грн. боргу та 713,06 грн. пені в позові відмовити.

4. Наказ видати після вступу рішення в законну силу відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення вступає в законну силу відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя