КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2007                                                                                           № 20/100

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Неділько Ж.В. (дов. б/н від 14.03.2007);

від відповідача 1 –   не з’явися;

від відповідача 2 –   Торосян К.Р (дов. №111 від 24.11.2005);

Палько Ю.Л.(дов. №2 від 09.07.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.05.2007

у справі № 20/100 (Палій В.В.)

за позовом                               Корпорація "Таско"

до                                                   Державне підприємство "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння"

ДП "Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння"

про                                                  стягнення 94512,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.05.2007 у справі №20/100позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння”  на користь корпорації “Таско” 94 512, 00 грн. основного боргу, 945, 12 грн. – державного мита, 118, 00 грн. – витрат на інформаційне забезпечення судового процесу, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідач 2 в порушення передбачених актом прийому – передачі зобов’язань не повернув хромові стволи А72 №№ 16, 96 загальною вартістю 94512,50грн., які були надані позивачем відповідачу 2 для порівняльного тестування, а тому позивач правомірно відмовився від прийняття виконання і вимагає відшкодування збитків відповідно до приписів ст.. 612 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 08.05.2007 Державне підприємство “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння”, звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2007 скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач 2 посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано факт того, що відповідач 2 має право повернути позивачу річ наділену тими самими родовими ознаками, що й річ отримана від позивача. Хромові стволи будуть повернуті позивачу відразу, як він погодиться їх прийняти.

Крім того відповідач 2 посилається на те, що в порушення вимог чинного законодавства рішення прийнято без його участі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  розгляд апеляційної скарги призначений на 11.07.2007.

Представники позивача та відповідача 2 в судове засідання з’явилися. Відповідач 2 підтримав доводи, які були викладені в апеляційній скарзі та просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а позивач заперечив проти доводів, які викладені в  апеляційної скарги з тих же підстав, що і в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача 1.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Корпорація “Таско” звернулася з позовною заявою до Державного підприємства “Конструкторське бюро “Артилерійське озброєння” про стягнення 94512,00 грн. за неповернуте майно.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2007 місцевий суд за власною ініціативою, залучив до участі у справі другого відповідача - Державне підприємство “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння”, оскільки Корпорація “Таско” та Державне підприємство “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння” підписали Акт прийому – передачі (далі - Акт) вищеназваних хромових стволів.

Відповідно до умов зазначеного акту Корпорація “Таско” передала Державному підприємству “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння”, а Державноне підприємство “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння” прийняло три хромованих стволи до виробу 2А72 №№16, 96, 98 загальною вартістю 141768,75 грн. для проведення порівняльного тестування з виробами, які виготовляються Державним підприємством “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння”.

В Акті сторони погодили, що відповідач 2 зобов’язаний після закінчення тестування, але не пізніше 01.07.2004, повернути позивачу вказані хромові стволи.

Відповідачем 2 було повернуто позивачу лише один хромований ствол КБА - 2 №98. Два інші хромові стволи загальною вартістю 94512,50грн. відповідач 2 позивачу не повернув.

Позивач листами від 06.01.2005, 02.02.2005 звертався до відповідача 2 з вимогою повернути стволи.

Відповідач 2 листом від 21.10.2004 повідомив позивача про те, що стволи, які були взяті у тимчасове користування були використані для технологічних обробок. Відповідно ним будуть виготовлені для позивача два хромові стволи та передані позивачу.

Листом від 08.02.2005 відповідач 2 повідомив позивача про здійснення виготовлення партії стволів, два з яких будуть передані позивачу.

Відповідно до матеріалів справи подальше листування з позивачем здійснював відповідач 1. При цьому листом від 09.08.2006 відповідач 1 зобов’язався повернути позивачу два хромові стволи в 1 кварталі 2007року.

Проте, на час подачі позовної заяви до Господарського суду м. Києва два стволи не були повернуті позивачу.

Оскільки Акт був підписаний між позивачем та відповідачем 2 і саме відповідач 2 зобов’язався повернути позивачу взяті в користування стволи, а також враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-який доказів, які підтверджують, що відповідач 1 уповноважений  діяти від імені відповідача2, у тому числі в частині зобов’язання перед позивачем повернути два хромовані стволи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  позовні вимоги, заявлені позивачем до відповідача 1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 836 ЦК України, якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення.

Пунктом 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи вищезазначене та те, що вартість хромових стволів була визначена позивачем та відповідачем 2 у Акті, а також, що не повернуто два хромових стволи, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача 2 на користь позивача суму у розмірі  94512,00грн., яка є вартістю двох хромованих стволів.

Судовою колегією критично оцінюються посилання відповідача 2 у апеляційній скарзі на те, що позивач відмовляється прийняти стволи, адже на час подачі позовної заяви до Господарського суду м. Києва по даній справі виконання зобов’язання втратило інтерес для позивача, оскільки з набранням чинності Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї підлягають обов’язковому ліцензуванню, а позивач не має ліцензії на розроблення, виготовлення, реалізацію, ремонт, модернізацію та утилізацію озброєння, військової техніки, військової зброї, тобто позбавлений можливості реалізувати та використати на даний час стволи КБА-2.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2007 по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння” залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 08.05.2007 у справі № 20/100 за позовом Корпорації “Таско” до Державного підприємства “Конструкторське бюро “Артилерійське озброєння” та Державного підприємства “Науково-технічний центр артилерійсько-стрілецького озброєння” без змін.

2. Матеріали справи № 20/100 повернути до Господарського суду   міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Пашкіна С.А.

12.07.07 (відправлено)