донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.02.2007 р.                                                             справа №1/4

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Цимбалюк О.В.- довіреність № б/н від 16.03.2006 р.,

від відповідача:
Вихристюк О.О.- довіреність № б/н від 06.06.2006 р,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства "Бахмутгіпс" с. Бахмутське Артемівського району  Донецької області

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від
11.12.2006 року

по справі
№1/4 ( головуючий Мєзєнцев Є.І., судді : Морщагіна Н.С., Марченко О.А.)

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Бахмутгіпс" с. Бахмутське Артемівського району Донецької  області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Соледар-Сервіс" м.Соледар Донецької області

про
стягнення заборгованості у сумі  100566грн. 37коп.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області  від  11.12.2006 р. по справі № 1/4  припинено провадження у справі за позовом  Закритого акціонерного товариства " Бахмутгіпс" с. Бахмутське   Артемівського  району Донецької області  (далі по тексту -  ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське)  до Товариства  з обмеженою відповідальністю  фірма " Соледар-Сервіс"  м. Соледар Донецької області ( далі по тексту - ТОВ фірма  " Соледар - Сервіс"  м. Соледар)  про стягнення  заборгованості  з урахуванням  індексу інфляції, трьох процентів  річних  та штрафу  за несвоєчасне   виконання грошового зобов"язання у загальному розмірі  100 566, 37 грн.

Ухвала суду  мотивована тим, що  пунктом  6.3  договорів № 1 від 06.06.2000 р., № 2 від 22.08.2000 р., № 3 від 23.08.2000 р., № 4 від 19.09.2000 р., № 5 від 22.09.2000 р., № 6 від 29.09.2000 р., № 7 від 19.10.2000 р., № 8 від 22.10.2000 р. та № 9 від 31.10.2000 р.  про надання  відплатної фінансової допомоги (позики)   ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  та ТОВ фірма "Соледар - Сервіс"  м. Соледар обумовили передати вирішення спору  на розгляд Міжнародного комерційного  арбітражного суду за місцезнаходженням відповідача,  з застосуванням матеріального права України.    Сторони     не   подали   суду  першої інстанції жодних  належних   та допустимих  доказів, що  угода   викладена   у  зазначених    договорах   про   передачу даного  спору    на   розгляд  Міжнародного   комерційного  арбітражного    суду ( третейського суду) є недійсною, втратила чинність  або не може  бути виконана.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, який є додатком № 1 до Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”, Міжнародний комерційний   арбітражний  при Торгово-промисловій палаті України  є третейським судом.

Пунктом 6.2  зазначених  вище договорів сторони  передбачили, що рішення арбітражного суду є остаточним та обов’язковим для кожної із сторін. Оскільки виходячи зі змісту статті 32 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж” та пункту 4 Положення  про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України  остаточність рішення суду першої інстанції властива виключно третейським судам, бо відносно рішень судів загальної юрисдикції приписи Конституції України передбачають можливість апеляційного та касаційного оскарження, суд вважає, що розділ 6 Договорів „Арбітраж” за своєю суттю та правової природою є арбітражною угодою, правовий статус та значення якої передбачені статями 7-9 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”.

До Донецького апеляційного  господарського суду  надійшла апеляційна скарга ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське   на ухвалу господарського суду  Донецької області від 11.12.2006 р. по справі № 1/4,  в якій скаржник просить  скасувати  ухвалу господарського суду  Донецької області від 11.12.2006 р. у справі № 1/4, прийняти нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги.

Заявник апеляційної скарги  вважає,  що судом першої інстанції неповно з"ясовані  обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи,  які суд першої інстанції  визнав встановленими,   порушені  та неправильно застосовані  норми матеріального та процесуального права.

Скаржник   додає  до апеляційної скарги додаткові   докази, які не надавалися суду першої інстанції - додаткові угоди  до договорів  про надання  відплатної  фінансової допомоги  ( позики)   №№1-9 від 31.10.2000 р.  ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське посилається на те, що  зазначені додаткові  докази не надано суду  першої інстанції,  у зв"язку з відсутністю  його представника у судових засіданнях  з причин,  що ЗАТ "  Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  не було  повідомлено   про місце  і час  судових засідань.

У відзиві на апеляційну скаргу   ТОВ фірма  " Соледар - Сервіс"   м. Соледар   ( відповідач по справі) просить   у задоволенні  апеляційної скарги  відмовити,  ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2006 р. по справі № 1/4  залишити без змін.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу  посилається на те, що  суд першої інстанції правильно дійшов до висновку та розглянув справу  за наявними  в ній матеріалами.   У зв"язку з тим, що   справа № 1/4 знаходилась  вже на новому розгляді відповідно   постанови   Вищого господарського суду України від  12.10.2006 р.,   тому  позивач  мав  змогу  надати усі  докази, що мають  значення  для вирішення  спору по суті.

Відповідно  до ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого  господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія  суддів  Донецького  апеляційного  господарського  суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають  значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв"язаний доводами  апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянув матеріали справи судова колегія апеляційної  інстанції  встановила наступне.

10.01.2005 р.  ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське звернулось  до господарського суду Донецької області з позовом до  ТОВ фірма  " Соледар - Сервіс"  м. Соледар   про   стягнення суми основного боргу  у сумі   73 300 грн., інфляційних нарахувань у сумі - 13 339,37 грн., трьох процентів річних у сумі - 6 597 грн. та штрафу за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання  у сумі  7 330 грн., а всього на  загальну суму 100 566,37 грн.

Відповідач   у заперечення проти позовних вимог надав клопотання  про припинення провадження  по справі № 1/4 на підставі  пункту  5 статті  80 Господарського процесуального кодексу України, у зв"язку з укладенням між сторонами угоди про передачу спору  на вирішення третейського  суду.  ( т. 1 арк. справи  77). Зазначене  клопотання  обґрунтував тим, що  пунктом  6.3 зазначених Договорів передбачено,  що арбітраж, враховуючи винесення рішення,  повинен проходити у Міжнародному комерційному арбітражному  суді  за місцем знаходження  відповідача  з застосуванням  матеріального права України. Міжнародний комерційний  арбітражний   суд  відповідно  до положень Закону України " Про міжнародний  комерційний  арбітраж"  є третейським судом.

Ухвалою господарського  суду Донецької області від 02.03.2005 р.  зупинено провадження по справі № 1/4 до закінчення провадження по  справі № 8/69пд  за позовом ТОВ фірма  " Соледар - Сервіс"  м. Соледар  до ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське про визнання недійсними договорів про надання відплатної фінансової допомоги ( позики) № 1 від 06.06.2000 р., № 2 від 22.08.2000 р., № 3 від 23.08.2000 р., № 4 від 19.09.2000 р., № 5 від 22.09.2000 р., №6 від 29.09.2000 р., №7 від 19.10.2000 р., №8 від 22.10.2000 р. та №9 від 31.10.2000 р.

Ухвалою господарського суду  Донецької області  від 25.08.2006 р.  поновлено провадження по справі №1/4, у зв"язку з прийняттям господарським судом Донецької області рішення  по справі № 8/69пд про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ фірма "Соледар-Сервіс" м.Соледар щодо визнання зазначених  договорів про надання відплатної фінансової допомоги ( позики)  недійсними ( т. 1 арк. справи  137).

Рішенням  господарського  суду Донецької області від 22.11.2005 р.  по справі № 1/4 позовні вимоги  ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  задоволені частково. Стягнуто  з ТОВ  фірма  " Соледар - Сервіс"  м. Соледар на користь ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  основний борг з врахуванням  індексу інфляції  у сумі  86 639, 37 коп., річні  у сумі 6 597 грн.,  витрати по держмиту - 932,37 грн., за інформаційно-технічні послуги у сумі  109 грн.;  в стягненні  штрафу за несвоєчасне  виконання грошового зобов"язання у сумі  7 330 грн. відмовлено.

Постановою  Донецького апеляційного господарського суду  від  06.06.2006 р. по справі № 1/4  апеляційну  скаргу   ТОВ фірма " Соледар - Сервіс"  м. Соледар залишено  без  задоволення,  рішення господарського  суду  Донецької області  від 22.11.2005 р.  у справі № 1/4  залишено  без змін.

Постановою   Вищого   господарського   суду України від  12.10.2006 р.  по справі № 1/4 касаційну  скаргу   ТОВ  фірма " Соледар - Сервіс"  м. Соледар задоволено частково.  Рішення господарського суду  Донецької області від 22.11.2005 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від  06.06.2006 р.  у справі № 1/4  скасовано,  справу  направлено  на новий розгляд  до господарського  суду  Донецької області.

Постанова    Вищого господарського  суду України від  12.10.2006 р.  по справі № 1/4  мотивована тим, що  процесуальним   наслідком    третейської     ( арбітражної) угоди  є виключення  спору  з підвідомчості  господарського суду на підставі п. 5 ч. 1 статті  80 Господарського процесуального кодексу України.  Відповідно  до частини 1 статті  8  Закону України  " Про міжнародний  комерційний арбітраж"  суд,  до якого подано  позов у питанні,  що є предметом  арбітражної угоди,  повинен  припинити  провадження  у справі,  якщо є заперечення  однієї  із сторін щодо вирішення  спору  в господарському суді, і ним не буде визнано, що арбітражна угода  є недійсною, втратила чинність  або не може  бути виконана.

11.12.2006 р. господарським судом Донецької області по справі № 1/4  винесена  ухвала,  яка  оскаржується.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної  ухвали, судова колегія  дійшла до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 6.3 Договорів  № 1 від 06.06.2000 р., № 2 від 22.08.2000 р., № 3 від 23.08.2000 р., № 4 від 19.09.2000 р., № 5 від 22.09.2000 р., № 6 від 29.09.2000 р., № 7 від 19.10.2000 р., № 8 від 22.10.2000 р. та № 9 від 31.10.2000 р.,  укладених  між ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  та ТОВ фірма" Соледар - Сервіс"  м. Соледар  про надання  відплатної  фінансової допомоги (позики),  арбітраж, включаючи винесення рішення, має проходити в Міжнародному комерційному арбітражному суді за місцем знаходження відповідача, з застосуванням  матеріального права України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, який є додатком № 1 до Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”, Міжнародний  комерційний  арбітражний  суд при Торгово-промисловій палаті України - є третейським судом.

Зі змісту статті 32 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж” та пункту 4 Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України вбачається, що остаточність рішення суду першої інстанції властива виключно третейським судам, бо відносно рішень судів загальної юрисдикції приписи Конституції України передбачають можливість апеляційного та касаційного оскарження,  тому розділ 6 Договорів „Арбітраж” за своєю суттю та правової природою є арбітражною угодою, правовий статус та значення якої передбачені статтями 7-9 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”.

Стаття  8 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж” передбачає, що суд, до якого подано позов у питанні, яке є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі. Зазначена норма права кореспондується з частиною 1 статті 6 Європейської конвенції про зовнішньоекономічний арбітраж, згідно якої відвід державного суду за непідсудністю, заснований на наявності арбітражної угоди та заявлений в державному суді, в якому порушено справу однієї із сторін арбітражної угоди, має бути заявлений під загрозою втрати права через пропущення строку або в момент надання заперечень по суті позову.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що  суд першої інстанції  за наявності обставин, зазначених у статті 80 пункті 5Господарського процесуального кодексу України,  обґрунтовано припинив  провадження у справі  1/4.

Заявник апеляційної скарги  в обґрунтування   вимог апеляційної  скарги  додав  до апеляційної скарги  додаткові докази : додаткові  угоди № 1- №9 від 31.10.2000  р.   до  договорів  про  надання   відплатної    фінансової   допомоги   (позики),  укладених між ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське та ТОВ фірма" Соледар - Сервіс"  м. Соледар  ( т. 3 арк. справи  26-34).

Ненадання  зазначених  додаткових доказів суду  першої інстанції ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське   обґрунтовує відсутністю  його представника  у судових засіданнях з  причин, що ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське  не було  повідомлено  про час  та місце судових  засідань.

Статтею  101  частиною  1  Господарського  процесуального кодексу України передбачено,  що  у процесі  перегляду справи  апеляційний господарський суд за наявними у справі  і додатково  поданими доказами  повторно розглядає  справу. Додаткові докази  приймаються  судом, якщо  заявник  обґрунтував  неможливість  їх подання  суду першої інстанції  з причин,  що не залежали від нього.

Дослідивши   матеріали справи,  судова  колегія  апеляційної   інстанції встановила,   що  справа  № 1/4   надійшла  до господарського суду  Донецької області з Вищого господарського суду   України   01.11.2006 р.    Ухвалою   від 03.11.2006 р. справу № 1/4 призначено до розгляду на 15.11.2006 р. Відповідно до  списку відправленої заказної кореспонденції господарським судом Донецької області  від 06.11.2006 р.  на адресу позивача було направлене поштове відправлення № 4853667  з відповідною ухвалою ( т. 3 арк. справи  8). У зв"язку з неявкою сторін у судове засідання - 15.11.2006 р.,  ухвалою  від 15.11.2006 р.  розгляд справи № 1/4 відкладений  на  11.12.2006 р.  Відповідна ухвала  направлена на адресу ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське поштовим відправленням № 495930, що підтверджується списком відправленої заказної кореспонденції господарським судом Донецької області  від 16.11.2006 р. (  т. 3 арк. справи  9).

Статтею 33  Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона  повинна довести  ті обставини, на які вона посилається  як на підставу  своїх вимог і заперечень.

ЗАТ " Бахмутгіпс"  с. Бахмутське не надано  доказів, підтверджуючих, що  ним  не отримано  ухвал господарського суду Донецької області  про призначення  справи  № 1/4 до розгляду   та   про  відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене,  судова  колегія апеляційної інстанції дійшла до  висновку, що  посилання  заявника апеляційної скарги на те, що він не був повідомлений належним чином  про час і місце  судових засідань  спростовуються вищезазначеними  доказами  матеріалів справи.

Судова колегія апеляційної інстанції  вважає,  що заявник апеляційної скарги  не обґрунтував належними доказами   неможливість  подання  суду першої інстанції  додаткових угод,  доданих до  апеляційної скарги  з причин,  що не залежали від нього, тому   додаткові докази, які  додані до апеляційної скарги, судовою колегією не приймаються.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що доводи апеляційної  скарги не спростовують  висновку суду першої інстанції,  а ухвала господарського суду Донецької області від 11.12.2006 р. по справі № 1/4  відповідає нормам  Господарського процесуального кодексу України   та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст.  99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -  Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства " Бахмутгіпс" с. Бахмутське Артемівського  району Донецької області залишити без задоволення,  ухвалу  господарського суду Донецької області від  11.12.2006 р. по справі № 1/4 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1. господ. суду  Дон. обл.