ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.03.07 р.
Справа № 44/91пн

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко
Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2
довіреність НОМЕР_2 від 05.03.07 року), до виконавчого комітету Донецької
міської ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05
року) про визнання права власності суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення загальною площею 72,3
м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі - Підприємець) звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі - Комітет) про
визнання права власності Підприємця на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення
загальною площею 72,3 м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1 (далі - Приміщення).
Позовні вимоги Підприємця ґрунтуються на неузгодженні Комітетом питання про
прийняття в експлуатацію Приміщення, натомість його реконструкція, здійснена
Підприємцем для використання спірної нерухомості у комерційних цілях, є такою,
що відповідає встановленим будівельним правилам та нормам. Означена
бездіяльність Комітету, на думку позивача, порушує речові права позивача на
Приміщення, оскільки Підприємець не в змозі використовувати Приміщення у
власній підприємницькій діяльності, тобто обмежується право користування
Приміщенням, як складова частина права власності.

Представник Підприємця в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та надав оригінали деяких документів для
звірення з наявними у справі копіями.

Представник Комітету в судовому
засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію та
добудову Приміщення - не надано, крім того, в матеріалах справи відсутні дані
про оспорювання Комітетом права власності Підприємця, через що позивач був не
вправі подавати поточний позов.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємця підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

В порядку, передбаченому статтями
655-697 ЦК України, між продавцем громадянином ОСОБА_2 та покупцем Підприємцем
06.09.05 року укладено договір НОМЕР_1 щодо купівлі-продажу квартири 253 площею
72,3 м2 будинку АДРЕСА_1 (далі - Об'єкт). Означений договори купівлі-продажу
згідно статті 657 ЦК України укладено у письмовій формі та посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_3.

В порядку статті 664 ЦК України та
згідно вищезазначеного договору, право власності Підприємця на Об'єкт виникло з
моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу - з 06.09.05 року.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм статей 12-13, 15 Закону України „Про власність” та статей 316-317, 328 ЦК
України - Підприємець є добросовісним набувачем та власником Об'єкту,
отриманого на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив
перебудову існуючого Об'єкту внаслідок чого утворилося Приміщення, загальною
площею 72,3 м2.

Тобто, Підприємець, з метою
реалізації власних прав на користування Об'єктом, а також в порядку реалізації
права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42
Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання
Об'єкту у Приміщення. Ідентифікація цього нового об'єкту нерухомості
Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим будівельним нормам та
правилам, факт задовільного стану Приміщення, та факт непогіршення стану
несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови - визначені низкою наданих
позивачем документів, у тому числі технічним висновком науково-дослідного та
проектного інституту „Донецький ПромбудНДІпроект” № 10-0/74-ТО від 2007 року з
додатками та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи НОМЕР_3.

З огляду на наведене, означене
право власності Підприємця на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд
вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість.
Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за
висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи
Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим
без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення НОМЕР_3,
виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про
порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, означає,
що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька”
здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

Посилання відповідача на норми
статті 383 ЦК України в частині порядку переобладнання житлових квартир не
можуть бути взяті судом до уваги, оскільки норми статті 383 ЦК України не
здійснюють правового регулювання порядку переобладнання приміщень, які визнані у
встановленому порядку непридатними для проживання (нежитловими).

Статус спірної нерухомості як
нежитлового приміщення, витікає з технічного висновку науково-дослідного та
проектного інституту „Донецький ПромбудНДІпроект” № 10-0/74-ТО від 2007 року з
додатками та технічного паспорту комунального підприємства „Бюро технічної
інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи НОМЕР_3 за змістом
яких цільовим призначенням Приміщення не може бути проживання громадян
(оскільки Приміщення складається не з житлових кімнат, а стоматологічних
кабінетів, приймальні, кімнати персоналу, стерилізаційної тощо). Вказане в
порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу Української РСР означає, що
Приміщення у будь-якому разі не відноситься до житлового фонду і за висновком
суду є нежитловим.

У відповідності до статті 49 Закону
України „Про власність” та статті 328 ЦК України встановлюється презумпція
правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону
або не встановлене судом. Згідно статті 48 Закону України „Про власність”
Підприємець може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності,
гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник
наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або
оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних
вимог та наданих матеріалів, Комітет заперечує проти позову, оскільки вважає,
що єдиною підставою для можливості визнання прав позивача на Приміщення є
непорушення прав інших осіб, суд доходить висновку, що позивач мав право
звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується
право Підприємця щодо використання Приміщення у підприємницькій діяльності, як
елемент речового права власності.

Доказів порушення в процедурі
переобладнання Об'єкту у Приміщення чиїхось законних прав та охоронюваних
законом інтересів або санітарних норм - суду не надано.

З огляду на наведене, причиною
виникнення спору є протиправне невизнання відповідачем права власності на
Приміщення, а також порушення Комітетом норм Конституції України, ЦК України,
ГК України та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям
спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на
будівництво та переобладнання Приміщення.

На підставі ст.41-42 Конституції
України, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392 ЦК України, ст.ст.12-15,
48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.4, 7 ЖК УРСР, ст.ст.1, 2, 22, 33,
34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Донецької міської ради про визнання права власності суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на вбудоване нежитлове нерухоме приміщення
загальною площею 72,3 м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на вбудоване нежитлове
нерухоме приміщення загальною площею 72,3 м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя
Мєзєнцев Є.І.

Надруковано
у 3 примірниках:

1
-позивачу

2
-відповідачу

3
-господарському суду Донецької області