КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08.02.07 р.          № 24/732-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Синиці  О.Ф.

Рєпіної  Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Ткаченко Р.В. – по довіреності.

Від відповідача – представник не з’явився

Від третьої особи – представник не з’явився

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики

на постанову Господарського суду м.Києва від 14.11.2006

у справі № 24/732-А  (Смілянець В.В.)

за позовом           ПП "Торгівельно-промислова компанія "Ергоком"

до           Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтермедсервіс"

третя особа позивача

про          визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 14.11.2006 року у справі №24/732-А позов Приватного підприємства „Торгівельно-промислова компанія „Ергоком” до Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики за участю третьої особа Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтермедсервіс” про визнання нечинним рішення був задоволений повністю.

Не погоджуючись з вказаною вище постановою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики було прийнято рішення №0014 про накладення штрафу на Позивача  у розмірі 644 287, 1 (шістсот сорок чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 10 коп. за порушення ст. 10 Закону України "Про рекламу".

У рішенні зазначено, що в порушення ст. 10 Закону України "Про рекламу" Позивачем було замовлене розповсюдження реклами тонометрів "NISSEI" із словами "NISSEI - єдині в Україна тонометри, які дійсно, виробляються в Японії".

Рішення Відповідача мотивувалося тим, що аналіз зібраних матеріалів справи засвідчив, що ТОВ "Інтермедсервіс" є офіційним та ексклюзивним представником "OMRON HEALTHCARE" (Японія) та реалізує тонометри "OMRON" на Україні, що також виробляються в Японії. Виходячи з цих підстав, у рішенні відповідача зазначено, що реклама тонометрів "NISSEI" є недобросовісною, замовлення якої заборонено ст. 10 Закону України "Про рекламу". За таке порушення передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п’ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Судом першої інстанції встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення Відповідачем не доведено факт вчинення порушення, передбаченого ст. 10 Закону України "Про рекламу".

Відповідно до положень статті 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Стаття 70 Кодексу Адміністративного Судочинства України передбачає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 2 Інструкції про порядок визначення країни походження товарів/послуг, оформлення та засвідчення сертифікатів відповідних форм, затвердженої рішенням президії Торгівельно-промислової палати України від 27 лютого 2002 р. (протокол №21(5)), сертифікат походження – це документ спеціально установленої форми, який підтверджує, що товари/послуги вироблені або виконані в даній країні, і який містить інформацію для їх ідентифікації.

Отже, належним доказом виробництва в Японії тонометрів, продаж яких в Україні здійснює Третя особа, є сертифікат походження, виданий відповідною ТПП Японії, або ж ТПП іншої країни, виданий на підставі сертифікату ТПП Японії. Таке положення закріплено в статті 2.10 Методичних рекомендацій відносно правильності оформлення сертифікатів походження товарів загальної форми (Листі ДМСУ №35/35-4354-ЕП від 01 жовтня 2004 року).

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на сертифікат походження тонометрів OMRON, виданий ТПП Нідерландів. Але, в зазначеному сертифікаті відсутні будь-які посилання на сертифікат, виданий ТПП Японії, що є порушенням вищезазначеного пункту 2.10 Методичних рекомендацій відносно правильності оформлення сертифікатів походження товарів загальної форми, а отже, не може бути і доказом виробництва тонометрів на території Японії.

Відповідач в апеляційній скарзі також посилається на експертний висновок Київської торгово-промислової палати №1-2609 від 21.06.2006 року, в якому зазначено, що країною-виробником тонометрів Третьої особи є Японія. У висновку зазначено, що маркування тонометрів OMRON, які продаються Третьою особою, здійснено відповідно до Директиви ЄЕС 93/42/ЕЕС від 14.06.93 відносно медичних приладів.

В матеріалах справи також містяться  надані Позивачем письмові докази, а саме: належним чином легалізоване листування з компанією OMRON Healthcare Ltd., Co. (Японія), які свідчать про те, що тонометри, що реалізуються Третьою особою на території України, виробляються у Китаї, на заводі компанії OMRON Dalian Co., Ltd. (провінція Даліан, Китай).

Відповідно до положень пункту 2 статті 9 Кодексу Адміністративного Судочинства України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Директива не є частиною законодавства України, а отже не має і юридичної сили на території України, і відтак не може бути основою для засвідчення факту виробництва тонометрів OMRON на території Японії.

У зв’язку з встановленими обставинами суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідачем не доведено правомірність свого рішення №0014 про накладення штрафу на Позивача, як це передбачено п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства. Відповідач не мав достатніх підстав для винесення рішення №0014 про накладення штрафу, а тому таке рішення є незаконним.

Враховуючи  викладене вище,  судова  колегія  вважає, що постанова Господарського суду м. Києва від 14.11.2006 р. у справі №24/732-а відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний господарський суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного комітету України з питань технічного

регулювання та споживчої політики на постанову Господарського суду м.Києва від 14.11.2006 р. у справі № 24/732-А – залишити без задоволення.

2.Постанову Господарського суду м. Києва від 14.11.2006 р. у справі №24/732-а – залишити без змін.

3.  Ухвала набирає законної сили негайно. Касаційна скарга може бути подана до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

4.  Справу № 24/732-а повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя          Зеленін  В.О.

Судді

Синиця  О.Ф.

Рєпіна  Л.О.