ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2007                                                                                   Справа № 28/327-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Прудніков В.В. (доповідач)

суддів
Герасименко І.М., Ясир Л.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження  № 903  від 19.11.07р.)

при    секретарі    судового засідання:
Корх Д.В.

за  участю   представників сторін:

від позивача
Дибаєв Фатих  Абдулгазізович юрист, довіреність №6  від 26.01.07;

від відповідача:
Боженко Наталія Василівна представник, довіреність №б/н  від 25.09.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю ”Транс - ленд” м.Дніпропетровськ

на рішення
від 17.07.2007

господарського суду
Дніпропетровської області

у справі
№ 28/327-07

за  позовом
товариства з обмеженою відповідальністю ”Дніпромаштранс” м.Дніпропетровськ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю ”Трансленд” м.Дніпропетровськ

про стягнення

6257 грн. 00 коп.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.11.07р.  до 22.11.07р.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням  господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007 року у справі № 28/327-07 (суддя Манько Г.В.)  стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю ”Трансленд” м. Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю ”Дніпромаштранс” м. Дніпропетровськ   4797 грн. 50 коп. збитків, 959 грн. 50 коп. штрафу, 93 грн. 84 коп. державного мита,108 грн. 56 коп. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Товариство з обмеженою відповідальністю ”Трансленд”  м. Дніпропетровськ звернулось з апеляційною скаргою в якій просить  рішення суду скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясуванні обставин, що мають  значення для справи. Зокрема заявник скарги посилається на те, що усі зобов’язання за договором щодо організації перевезень вантажів у міжнародному сполученні, у тому числі щодо сплати штрафних санкцій відповідачем  виконані у повному обсязі, а всі вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпромаштранс” м. Дніпропетровськ  відзив на апеляційну скаргу не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  виходячи з наступного.

Між товариством з обмеженою відповідальністю” Трансленд”  м. Дніпропетровськ   (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю ” Дніпромаштранс”                            м. Дніпропетровськ (Перевізник) укладено договір  №О/0174 від 02 березня 2007року про організацію перевезення вантажів  у міжнародному сполученні.

Відповідно до п.1.1 договору Перевізник зобов’язується виконати  послуги по перевезенню вантажу Експедитору автомобільним транспортом, а Експедитор зобов’язується  сплатити та прийняти надані Перевізником послуги у відповідності  з договором.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що взаємовідносини експедитора та перевізника  базуються на  положеннях Закону України” Про транспортно-експедиторську діяльність, положеннях Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів(КДПГ), таможеної  Конвенції про  міжнародне перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (конвенція МДП).

Відповідно до умов  договору №0/0174 від 02.03.07р. і заявки №070000111 на міжнародне перевезення вантажу від 02.03.07р. позивачем у визначений в заявці термін був  поданий автотранспорт для завантаження . 06.03.07р. автомобіль Рено 355-80 АА під керуванням  водія Маслова А.А. прибув до ВАТ ”Рязцветмет” про, що свідчать відмітки в дорожньому листі автомобіля №393407. 07.03.07р. відповідачем на адресу позивача направлено факс згідно якого він відмінив заявку на перевезення вантажу, при цьому гарантував оплату штрафних санкцій передбачених договором.

24.04.07р. тобто до пред’явлення позову, відповідачем було перераховано позивачу 500грн. штрафу відповідно до пункту 6.2 договору, тому в частині вимог щодо стягнення з відповідача 500грн.00коп. штрафу за  непред’явлення вантажу та простой автомобіля  судом першої інстанції позивачу у позові відмовлено обґрунтовано.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача збитки у вигляді не отриманого прибутку, але розрахунок не отриманого прибутку та докази наявності збитків у вигляді  не отриманого прибутку ним не надано. Фактично позивачем до суду  першої інстанції та на вимогу апеляційного господарського суду було надано розрахунок  понесених витрат при виконанні заявки відповідача. При наявності збитків у вигляді понесених витрат позивач має право звернутись до відповідача з відповідними вимогами, щодо позовних вимог про стягнення збитків у вигляді  не отриманого прибутку  то вони  задоволенню не підлягають у зв’язку з їх  недоведеністю.

Як зазначалось вище між сторонами було укладено договір про організацію перевезень вантажів у міжнародному  сполученні. Правовідносини, що виникають при виконанні даного договору регулюються Конвенцією “Про договір  міжнародного дорожнього перевезення вантажів”(КДПГ). Відповідно до пункту 1 Конвенції вона застосовується до всіх договорів дорожнього перевезення вантажів автомобілями за винагороду, коли  зазначені в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, одна з яких є  учасником Конвенції. Місце прийняття до перевезення вантажу відповідно до спірного договору є м. Рязань  (Росія), а місце здачі вантажу є м. Дніпропетровськ( Україна)тобто місце прийняття вантажу до перевезення та місце здачі вантажу по даному договору знаходяться на території  двох різних країн. Україна є учасницею Конвенції, тому Конвенція про договір міжнародного перевезення вантажів підлягає  застосуванню до укладеного між сторонами по справі договору. Крім того  про застосування  цієї Конвенції зазначено у самому договорі  -п.2.2 договору.

Відповідно до п.6.1 договору  відповідальність сторін визначається умовами Конвенції КДПГ та договором. У разі якщо договором передбачена  більша відповідальність, ніж Конвенцією КДПГ, то  приоритетними є умови договору.

У зв’язку з даними обставинами застосування  позивачем  до спірних правовідносин норм Статуту автомобільного  транспорту УРСР є помилковим.

Спірним договором за таке порушення зобов’язань як  ненадання вантажу відповідно до замовлення,  передбачена відповідальність у вигляді сплати штрафу у розмірі 250грн., якщо порушення відбулося на території країн СНД та 530 грн. за порушення  яке відбулося на території інших країн. Передбачений цим пунктом договору штраф відповідачем сплачено позивачу у повному обсязі до подачі  позову. Штрафні санкції  у розмірі 20% від вартості не поданого до  завантаження вантажу ні договором ні Конвенцією не передбачені тому підстави для стягнення з відповідача цього штрафу відсутні.

Враховуючи викладені обставини рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2007року у справі № 28/327-07 підлягає зміні, а апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю ”Трансленд” м.Дніпропетровськ задоволенню.

Керуючись ст.ст.99,101,103-105  Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Рішення  господарського суду Дніпропетровської  області від 17.07.07р. у справі № 28/327-07 - змінити.

Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю ”Трансленд” м.Дніпропетровськ  –задовольнити.

Товариству з обмеженою відповідальністю” ”Дніпромаштранс” м. Дніпропетровськ   у позові  відмовити.

Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромаштранс" (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж-м Сокол 1, корп. 9а, кв. 60, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трансленд"  (49052, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Орловська, буд. 21, ) –51 грн.  мита сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати  наказ.

Наказ господарського суду Дніпропетровської області  від 31.07.07р. виданий на  виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.07р. визнати не підлягаючим виконанню.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                                         В.В. Прудніков

Суддя                                                                                               І.М.Герасименко

Суддя                                                                                                Л.О.Ясир