ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2007 р.
Справа  № 6-26/394-06-8421

Позивач:    Товариство з обмеженою відповідальністю ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності”

Відповідач: Державне підприємство  „Одеська залізниця”

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Інформаційно-статистичний центр Одеської залізниці Херсонський  технологічний центр по обробленню провізних документів

Про стягнення 6 543,16 грн.

Суддя                              Демешин О. А.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Шинкаренко Ю.В. - довіреність

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:  Товариством з обмеженою відповідальністю ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності” (далі –Позивач) надано позов до  Державного підприємства  „Одеська залізниця” (далі - Відповідач) про стягнення 6543,16 грн. з яких 4857,53грн. боргу, 1312грн. інфляційних та 373,63грн. сплати 3% річних за прострочення по грошовому зобов`язанню.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилався на вимоги статті 315 Господарського кодексу України, якою визначений порядок  вирішення спорів щодо перевезень, а , також, - на статтю 920 Цивільного кодексу України, якою передбачено відповідальність за порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення.

15.10.2007р. (вх.23616) до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності” надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач змінив підставу позову і, посилаючись на вимоги статті 1212 ЦК України, просить стягнути з відповідача 6543,16 грн. з яких 4857,53грн. боргу, 1312грн. інфляційних та 373,63грн. сплати 3% річних за прострочення по грошовому зобов`язанню.

Відповідач позов не визнавав з підстав, викладених у відзиві.  На уточнені позовні вимоги відповідачем відзиву не надано,  у зв`язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст..75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В:

28.08.2000 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності»та Державним підприємством  „Одеська залізниця” було укладено договір № 413853 про розрахунки за наданні послуги по перевезенню вантажів.        Договір регламентує взаємовідносини між сторонами по розрахунках на умовах попередньої оплати за перевезення вантажів, подавання та прибирання вагонів, виконанні додаткові роботи та надані послуги. Відповідно до умов договору „замовник” (ТОВ ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності”) зобов`язався здійснювати розрахунки за вказані роботи та послуги шляхом попереднього перерахування платежів на дохідно-розподільний субрахунок Тех. ПД № 413853. Термін дії договору встановлено з 28.08.2000 року до 31.12.2000 року.

Між тим, після закінчення строку дії договору, вищеназваний рахунок не був закритий і правовідносини між сторонами стосовно здійснення розрахунків за надані залізницею послуги продовжували існувати до жовтня 2002року включно, що підтверджується наданими позивачем витягами з  рахунку Тех.ПД № 413853.  Таким чином, фактично сторони продовжили дію договору про розрахунки за надані послуги по перевезенню вантажів від 28.08.2000р. на невизначений термін, оскільки до жовтня 2002року позивач здійснював розрахунки з відповідачем з дохідно-розподільного субрахунку № Тех.ПД № 413853.

Як вбачається з витягу з цього рахунку за вересень 2002р. –станом на 03.10.2002р. залишок грошових коштів на ньому становив 4857,53грн.  З вказаної дати подальші розрахунки за надані Одеською залізницею  послуги між сторонами не здійснювались.

Однак, тільки 01.07.2004р. позивач листом № 249 звернувся до Одеської залізниці з  вимогою про повернення йому залишку невикористаних грошових коштів, що обліковувались на рахунку Тех.ПД № 413853  в сумі 4857,53грн.

Судом не приймається до уваги лист позивача №29 від 23.01.2004р., оскільки його було адресовано начальнику Тех.ПД-4, а не Одеській залізниці, як стороні договору на підставі якого було відкрито вищевказаний рахунок і з якого до жовтня 2002року позивачем здійснювались розрахунки за надані Одеською залізницею послуги.

З поштового повідомлення № 11339 про вручення поштового відправлення (т.1. а.с.15) вбачається, що Одеській залізниці лист Товариства з обмеженою відповідальністю ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності”від 01.07.2004р.(вих.№249)

з вимогою про повернення залишку грошових коштів в сумі 4857,53грн. було вручено 12.07.2004р.

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 1212 ЦК України  передбачено, що особа,  яка набула майно  або  зберегла  його у себе  за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),  зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави), відповідно до пункту 3 частини 3 статті 1212 ЦК України застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні, що мало місце при внесенні позивачем грошових коштів на рахунок Тех.ПД в якості попередньої плати.

Таким чином, до 19.07.2004р. відповідач мав виконати вимогу позивача і повернути останньому залишок невикористаних грошових коштів з рахунку Тех.ПД № 413853 в сумі 4857,53грн.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення вказаної суми боргу підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних та 3% річних за порушення грошового зобов`язання, то позивачем ці суми безпідставно розраховані з 31.01.2004р. по 10.08.2006р.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як зазначалось вище, зобов`язання про повернення позивачу грошових коштів відповідач повинен був виконати до 19.07.2004р. –то розрахунок інфляційних та 3% річних слід здійснювати починаючи з 20.07.2004р. по 10.08.2006р.

Таким чином,  з відповідача на користь позивача слід стягнути  1179,84грн. інфляційних та  300,24грн. сплати 3% річних, виходячи з наступного розрахунку:

Інфляційні:   4857, 53грн. х 100% х 101,3% х 102,2% х 101,6% х 102,4% х 101,7% х 101% х 101,6% х 100,7% х 100,6% х 100,6% х 100,3% х 100% х 100,4% х 100,9% х 101,2% х 100,9% х 101,2% х 101,8% х 100% х 100% х 100,5% х 100,1% х 100,9%  = 6037,37грн.–4957,53грн. = 1179,84грн.;

3% річних:  4857,53грн.  х  3%  :  365дні   х  752дні (з 20.07.2004р. по 10.08.2006р.) =  300,24грн.

Всього з Одеської залізниці на користь позивача слід стягнути 6337,61грн., з яких 4857,53грн. боргу, 1179,84грн. інфляційних та 300,24грн. сплати 3%річних.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат в розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволлнити частково.

2. Стягунути з Одеської залізниці (6500, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, 19, ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Придніпровський фонд розвитку зовнішньоекономічної діяльності” (51931, Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул..Сировця, 14, ) боргу 4857 гривень 53коп., інфляційних 1179гривень 84коп.,  3%річних  300гривень 24коп., витрат по сплаті держмита  98гривень 84коп. та  витрат по оплаті послуг на ІТЗ судового процесу 114гривень 34коп.

3. В решті позову  відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Демешин О.А.