ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/304

20.11.07

За позовом     комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського р-ну м.Києва "Печерськжитло"

до                     асоціації "Республіканське управління механізації шляхового будівництва"

про                    стягнення 101744,49 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:      Богомаз А.К. – представник за довіреністю № 18-1776/11 від 06.12.06.;

від відповідача:  не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до асоціації «Республіканське управління механізації шляхового будівництва»про стягнення 101744,49 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди № 115/305-п від 23.04.1998 року, 1017, 44 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 квітня 1998 року між державним комунальним підприємством по утриманню будівель, споруд та прибудинкової території Печерського району м. Києва та відповідачем по справі було укладено договір № 115/305-п оренди нежитлового приміщення, загальною площею 356, 5 кв. м., в будинку № 29 на бульварі Лесі Українки у м. Києві.

Пунктом 17 цього договору було встановлено орендну плату у розмірі 2052, 98 грн.

13.02.2002 року державне комунальне підприємство по утриманню будівель, споруд та прибудинкової території Печерського району м. Києва шляхом реорганізації було перетворено в комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло»та є його правонаступником.

08.11.2005 року Господарським судом м. Києва прийнято рішення № 22/428-4/573 про зміну п. 17 договору в частині розміру орендної плати, збільшивши її до 22704, 97 грн. В розрахунку до позову зазначена сума відкоригована відповідно до п. 18 «Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади Печерського району м. Києва», затвердженої рішенням Печерської районної у м. Києві ради від 12.06.2003 року № 15, згідно якого розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, опублікований у поточному місяці. Вказане рішення Господарського суду м. Києва набрало законної сили з 22.12.2005 року, тобто з дня прийняття Київським апеляційним господарським судом постанови у справі № 22/428-4/573, якою рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2005 року залишено без змін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.06.2006.року № 30/171 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2006 року у справі № 30/171 договір оренди № 115/305-п від 24.04.1998 року було розірвано.

Згідно п. 26 договору у разі закінчення строку дії договору оренди або його дострокового розірвання, орендар зобов’язаний повернути нежитлове приміщення орендодавцеві, але даного зобов’язання відповідач не виконав. У такому випадку, відповідно до п. 21 договору оренди відповідач сплачує орендну плату по день фактичної здачі приміщення по акту.

Факт повернення нежитлового приміщення підтверджується актом виселення від 05.09.2007 року, який було складено державним виконавцем ДВС у Печерському районі м. Києва.

Відповідач в порушення вимог діючого законодавства, рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2005 року № 22/428-4/573 та умов зазначеного договору за період з 01.06.2007 року по 04.09.2007 року заборгував позивачу 101744, 49 грн. орендної плати.

В ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з відповідача 101744, 49 грн. заборгованості по орендній платі, витрати по оплаті державного мита в сумі 1017,44 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Також представником позивача заявлено клопотання про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом заборони відчуження майна та накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Розгляд справи відкладався.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт користування відповідачем нежитловим приміщенням, загальною площею 356, 5 кв. м., в будинку № 29 на бульварі Лесі Українки у м. Києві до 05.09.2007 року належним чином доведений (акт про виселення від 05.09.2007 року).

Згідно з ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 18 договору орендна плата вноситься орендарем платіжною вимогою до 5-го числа поточного місяця.

Таким чином, наявність боргу у відповідача перед позивачем в сумі 101744,49 грн. належним чином доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з асоціації «Республіканське управління механізації шляхового будівництва»(02090, м. Київ, вул. Бакинських комісарів, 8-А, р/р 1167 у Ватутінському відділенні ПІБ м. Києва, МФО 322283, ), або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на користь комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» (01010, м. Київ, пров. Січневий, 7, , п/р 01/980 в Печерському віділенні АБ “Банк регіонального розвитку”, МФО 300540) суму боргу 101 744 (сто одна тисяча сімсот сорок чотири) грн. 49 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1017 (одна тисяча сімнадцять) грн. 44 коп., та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 102 879 (сто дві тисячі вісімсот сімдесят дев’ять) грн. 93 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                        Мудрий С.М.