СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.12.07
Справа №  22/389д/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач-1: Управління
житлового господарства Запорізької міської ради, 69037, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 214 Позивач-2: Комунальне підприємство “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 13”, 69032, м. Запоріжжя, пр.
Металургів, 11 Відповідач: Приватний підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про спонукання до укладення додаткової угоди до договору

Суддя
Скиданова Ю.О.

Представники:

від позивача-1:
Фролов В.В., довіреність № 15-01/648 від 05.07.2007 р.;

від позивача-2: Фролов
В.В., довіреність № 1704 від 03.07.2007 р.

від відповідача:
не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про
спонукання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди № 568/13 від
28.11.2003 р..

Ухвалою суду від 15.10.2007 р.
порушено провадження у справі № 22/389д/07, судове засідання призначено на 15.11.2007
р.. Розгляд справи відкладався до 12.12.2007 р..

У судовому засіданні 12.12.2007 р.
розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено
вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивачів.

За клопотанням представника
позивачів судовий розгляд справи проводився без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, обґрунтовує їх ст. 188 ГК України, ст.ст. 19, 21
Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, рішенням
міськвиконкому № 31 від 28.04.2007 р., пояснив суду, що 28.11.2003 р. між
позивачем-1 та відповідачем на підставі рішення міськвиконкому № 354/34 від
30.10.2003 р. було укладено Договір № 568/13 оренди нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 28.04.2007 р. рішенням міськвиконкому № 31
“Про затвердження і введення в дію річних ставок орендної плати за використання
нерухомого майна комунальної власності в м. Запоріжжя” були змінені ставки
орендної плати для приміщень комунальної власності.

На виконання даного рішення у
червні 2007 р. відповідачу було направлено проект додаткової угоди про зміну
орендної ставки. Вказаний проект відповідачем не розглянутий та не повернений
орендодавцю.

Позивачем-2 07.09.2007 р.
відповідачу надсилалася претензія № 2358/8 та проект додаткової угоди з
пропозицією її розглянути. Але, як стверджує представник позивачів, відповідь
від відповідача не отримана. Посилаючись на ст. 188 ГК України, ст. 21 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна”, позивач просить суд
понудити відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди № 568/13 від
28.11.2003 р.

Відповідач у судові засідання
15.11.2007 р. та 12.12.2007 р. не з'явився, витребувані ухвалами суду від 15.10.2007
р. та 15.11.2007 р. документи, необхідні для розгляду справи, не надав.

Згідно з п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про
внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких
роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Відповідач по справі № 22/389д/07 є
юридичною особою, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник
підприємства зобов'язаний був направити компетентного представника  в судове засідання, чи сам прийняти участь в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд вважає за необхідне розглянути спір за
наявними у справі матеріалами в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивачів, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2003 р. на підставі рішення
виконавчого комітету Запорізької міської ради від 20.11.2003 р. № 354/34 між
Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець,
позивач-1 у справі), комунальним підприємством “ВРЕЖО № 13” (балансоутримувач,
позивач-2 у справі) та приватним підприємцем ОСОБА_1укладено Договір № 568/13
оренди нежитлового приміщення  (далі
-Договір). До даного Договору було укладено угоду № 226/13 про участь у витратах,
пов'язаних з управлінням і утриманням житлового будинку та прибудинкової
території від 28.11.2003 р.

На виконання умов договору
позивачем-2 відповідачу за актом прийому-передачі від 28.11.2003 р. було
передано вказане приміщення.

Відповідно до п. 1.1 Договору
позивач-1 (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв у строкове
платне користування нежитлове приміщення загальною площею 83,78 кв. м., яке
знаходиться на балансі позивача-2, за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до п. 1.2 Договору
приміщення було передане позивачу в оренду для розміщення офісу, вартість
даного приміщення згідно з проведеною експертною оцінкою на 31.10.2003 р.
склала 22643,00 грн.

Згідно з п.п. 3.1-3.4 Договору
орендна плата визначається на підставі рішення виконкому Запорізької міської
ради від 31.08.2000 р. № 297 та рішення п'ятої сесії Запорізької міської ради
двадцять четвертого скликання від 30.10.2002 р. № 13. Розмір орендної плати за
перший місяць оренди становить 283,04 грн.*І інф.. Розмір орендної плати за
кожний наступний місяць визначається орендарем самостійно шляхом коригування
розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.  Орендна плата перераховується  орендарем
орендодавцеві щомісяця, не пізніше 5 числа наступного місяця.

Пунктом 11.1 Договору встановлено
строк дії Договору з 28.11.2003 р. до 28.11.2008 р..

27.02.2004 р. до Договору було
укладено додаткову угоду, відповідно до якої на підставі рішення Запорізької
міської ради № 46 від 28.01.2004 р. змінилася сума орендної плати та
встановлена у розмірі 395,80 грн.*І інф..

28.04.2007 р. Запорізькою міською
радою прийнято рішення № 31 “Про затвердження і введення в дію  річних ставок орендної плати за використання
нерухомого майна комунальної власності м. Запоріжжя” (надалі Рішення). Додатком
до Рішення затверджено  річні орендні
ставки за використання нерухомого майна, відповідно до частини першої якого
встановлено, що за розміщення офісів резидентів України орендна ставка складає
25 % до вартості нерухомого майна визначеного незалежною оцінкою.

Розпорядженням Запорізького
міського голови № 505р від 01.06.2007 р. “Про заходи щодо перегляду розмірів
орендної плати за оренду майна права комунальної власності територіальної
громади м. Запоріжжя”  визначено,
протягом двох місяців з моменту видання даного розпорядження здійснити
підготовку та направлення орендарям додаткових угод до чинних договорів оренди
комунального майна щодо перегляду розміру орендної плати з урахуванням ставок
орендної плати, затверджених рішенням Запорізької міської ради від 28.04.2007
р. № 31. Додатковими угодами передбачити зміну розміру орендної плати  за договорами оренди з 15.05.2007 р. -моменту
набрання чинності вказаного рішення Запорізької міської ради.

10.09.2007 р. на виконання
вищезазначених рішення та розпорядження позивачем-2 на адресу відповідача
направлено претензію № 2358/8, в якій позивач доводить до відома  відповідача про проведення перерахунку
орендної плати. Крім того, позивач звернувся до відповідача з пропозицією
укласти додаткову угоду до Договору, якою передбачити зміну орендної плати,
надіславши разом з претензією проект такої додаткової угоди.

Відповідач на дану претензію не
відреагував. Доказів направлення будь-яких відповідей на вказану претензію суду
не надав.

Заявлені позивачем вимоги суд
вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 3 Закону України “Про
оренду державного і комунального майна” встановлено, що відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності, регулюються договором оренди, цим законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою  хоча б однієї  із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.
638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 640 Договір є
укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі
досягнуто  згоди щодо усіх його істотних
умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів
даного  виду,  а
також  умови, щодо яких на вимогу
однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2 ст. 180 ГК України).

Аналогічна норма міститься в ч.1
ст. 12 Закону України “Про оренду державного і комунального майна”, згідно якої
договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості по всіх
істотних умовах і підписання сторонами тексту договору.

Стаття 10 Закону України “Про
оренду державного і комунального майна” передбачає виключний перелік істотних
умов для договорів оренди майна, що знаходиться в державній або комунальній
власності.

При укладанні Договору № 568/13 про
оренду нежитлового приміщення від 28.11.2003 р. сторони дійшли згоди по всіх
істотних умовах договору, необхідних для договорів даного виду, в тому числі і
щодо розміру орендної плати, і після підписання договору сторонами виконання його
умов стало обов'язковим для позивачів і відповідача.

Відповідно до ст. 29 Закону України
“Про оренду державного і комунального майна України” за невиконання зобов'язань
за договором оренди, у тому числі за зміну або розірвання договору в
односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену
законодавчими актами України і договором.

Зі змісту п. 11.1 Договору
вбачається, що термін дії Договору встановлено з 28.11.2003 р. по 28.11.2008 р.

Пунктом 11.2 Договору передбачено,
що зміни та доповнення, що вносяться до Договору, розглядаються сторонами
протягом строку, встановленого діючим законодавством України. Одностороння
відмова від виконання Договору та внесених змін до нього не допускається..

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону
України “Про оренду державного і комунального майна”, умови договору оренди є
чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення
(приведення у відповідність з цим законом) законодавством встановлено правила,
які погіршують становище орендаря.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК
України  зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 1 ст. 286 ГК України
встановлено, що розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін,
а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону України
“Про оренду державного і комунального майна” розмір орендної плати може бути
змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу
однієї з сторін у разі зміни цін і тарифів та в інших випадках, передбачених
законодавчими актами України. Як вбачається із змісту наведеної статті, вказана
норма не є обов'язковою і не встановлює для іншої сторони обов'язок визнати
змінений розмір орендної плати.

Таким чином, законодавчими актами
України щодо орендних правовідносин не передбачено права орендодавця в
односторонньому порядку змінювати умови договору оренди, в тому числі в частині
розміру орендної плати.  Заявлені позовні
вимоги про внесення  змін  до договору щодо  збільшення розміру орендної плати  порушують права відповідача і охоронювані
законом  інтереси, оскільки є умовою, що
значно погіршує становище орендаря.

Враховуючи  викладене, суд вирішив в позові відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити

Рішення господарського   суду
набирає   законної   сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із
вимогами ст. 84 ГПК  України   11.01.2008 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова