ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15:00

"29" травня 2007 р.                                                                Справа № А20/168-07

Господарський суд Київської області  у складі             (зал судових засідань №222)

судді  Я.Л. Іваненко

секретар  І.О. Карпунов

розглянув матеріали адміністративної  справи

За позовом
Відкритого акціонерного товариства „Кагарлицьке АТП-13255”, м. Кагарлик

до
Кагарлицької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Кагарлик

про
зобов’язання вчинити дії щодо звільнення частини активів з податкової застави

суддя Я.Л. Іваненко            В засіданні приймали участь:

від позивача
Нечипоренко О.В., довіреність б/н від 04.01.2007р.
Левкович Л.А., довіреність б/н від 25.05.2007р.

від відповідача
Норець В.М., довіреність №1453/Н/10 від 10.04.2006р.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Кагарлицьке АТП-13255”, м. Кагарлик (надалі - позивач) до Кагарлицької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Кагарлик  (надалі - відповідач) про зобов’язання вчинити дії щодо звільнення частини активів з податкової застави.

Ухвалою господарського суду від 03.05.2007р. про відкриття провадження в адміністративній справі розгляд справи було призначено на 21.05.2007р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на той факт, що всі активи підприємства було передано у податкову заставу, яку зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18 квітня 2002р. Проте, 24 березня 2005 року Конституційний Суд України своїм Рішенням визнав такими, що не відповідають Конституції України деякі положення Закону №2181, зокрема, п.п.8.2.2. п.8.2. ст.8 в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу. Отже, на думку позивача, починаючи з 24.03.2005 року відповідач мав здійснити дії щодо зняття податкової застави з усіх активів позивача та розповсюдити податкову заставу виключно на активи, що за своєю вартістю дорівнюють сумі податкового боргу платника податків, з урахуванням того, що станом на дату звернення до господарського суду з позовною заявою податковий борг позивача, зменшився і становить 99238,00грн. Втім, відповідач своїм листом № 2432/10/24 від 04.04.2007 року відмовив позивачеві у звільненні частини його активів з податкової застави. За таких обставин позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що  порушують право позивача на вільне розпорядження власними активами (майном), гарантоване останньому ст.41 Конституції України, ст.4 Закону України „Про власність”, ст. 319 Цивільного кодексу України, ст. 134 Господарського кодексу України, а тому просить суд зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію звільнити з податкової застави частину активів ВАТ „Кагарлицьке АТП 13255”, забезпечивши збереження у податковій заставі активів, сукупна звичайна вартість яких не перевищує двократного розміру податкового боргу, а саме 198 476,00 грн.; зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію скласти за участю ВАТ „Кагарлицьке АТП 13255” акт опису заставленого майна, надавши підприємству право самостійно визначити перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави; зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна в частині визначення об'єкту обтяження.

Представник відповідача проти позову заперечив, про що зазначив у запереченнях проти позову №3424/10/10 від 18.05.2007р. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що право податкової застави щодо активів позивача виникло18.04.2002р., тобто до набрання чинності Рішенням Конституційного суду від 24.03.2005 року, а тому зазначене рішення на спірні відносини не розповсюджується, а податкова застава має розповсюджуватися на всі активи позивача. Крім того, представник відповідача посилається на той факт, що податковий борг позивача становить 755644,85грн.

В судовому засіданні 21.05.2007р. в порядку ст. 150 КАС України оголошувалась перерва до 29.05.2007р. на 14.30год.

В судовому засіданні 29.05.2007р. представники позивача уточнили позовні вимоги та просять: - зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію звільнити з податкової застави активи ВАТ „Кагарлицьке АТП-13255”; - зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію скласти за участю ВАТ „Кагарлицьке АТП-13255” акт опису заставленого майна, надавши підприємству право самостійно визначити перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави, забезпечивши збереження у податковій заставі активів, сукупна звичайна вартість яких не є меншою двократного розміру податкового боргу; - зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна в частині визначення об'єкту обтяження.

В судовому засіданні 29.05.07р. було закінчено розгляд справи, проголошено вступну та резолютивну частини постанови, та повідомлено час виготовлення постанови в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Відкрите акціонерне товариство „Кагарлицьке АТП-13255” зареєстроване як платник податків та перебуває на обліку у Кагарлицькій об'єднаній державній податковій інспекції.

У зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу, всі активи підприємства відповідно до приписів п.8.1 та пп.8.2.2. п.8.2 ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (надалі за текстом - Закон №2181) було передано у податкову заставу. Сукупна вартість активів підприємства позивача, на які було розповсюджено право податкової застави складала 12095846,00грн. Податкову заставу зареєстровано відповідачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18 квітня 2002р.

Положення підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону №2181 передбачає поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, які перебували на момент виникнення такого права в його власності (повному господарському віданні), а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Рішенням Конституційного Суду від 24.03.2005 N 2-рп/2005 у справі N 1-9/2005 визнано неконституційними окремі положення Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме: абзац другий підпункту 8.2.1 п. 8.2 ст. 8, згідно з яким право податкової застави виникає у разі неподання або несвоєчасного подання платником податків податкової декларації - з першого робочого дня, наступного за останнім днем строку, встановленого законом про відповідний податок, збір (обов'язковий платіж) для подання такої податкової декларації; підпункт 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без урахування суми його податкового боргу.

Згідно з п.4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду від 24.03.2005 N 2-рп/2005 у справі N 1-9/2005 положення абзацу другого пп. 8.2.1, 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення.

На підтвердження факту порушення своїх прав позивач стверджує про неправомірну дію права податкової застави на всі активи ВАТ „Кагарлицьке АТП-13255” у даний час, тоді як в силу норм чинного законодавства право податкової застави має поширюватись лише на частину активів, що відповідають сумі податкового боргу. Таким чином, позивач вважає порушеним його право на господарську діяльність, що гарантоване Конституцією, оскільки останній в повній мірі обмежений у праві вільного розпорядження власними активами.

Позивач листом бн від 26,03.2007 року звернувся до Відповідача із заявою про звільнення частини його активів, з податкової застави, якою просив:

1.  Звільнити з податкової застави частину активів ВАТ "Кагарлицьке АТП-13255", що іх включено до акту опису від 18.04.2002р. забезпечивши збереження у податковій заставі активів, сукупна звичайна вартість яких не перевищує двократного розміру податкового боргу.

2.  Скласти за участю ВАТ "Кагарлицьке АТП-13255" новий акт опису заставленого майна, надавши підприємству право самостійно визначити перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави;

3.  Внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна в частині визначення об'єкту обтяження.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Відповідач листом № 2432/10/24 від 04.04.2007 року відмовив Позивачеві у її задоволенні, обгрунтувавши свою відмову тим, що право податкової застави щодо активів Позивача виникло до набрання чинності Рішенням Конституційного суду від 24.03.2005 року, і, отже, зазначене рішення на спірні відносини не розповсюджується, і податкова застава має розповсюджуватися на усі активи Позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення абзацу другого пп.8.2.1, 8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону N 2181 були чинними до 24.03.2005, а після прийняття рішення Конституційним Судом втратили чинність. Тобто правовідносини, що виникли під час дії окремих положень закону, відповідно врегульовані існуючим на той час порядком. Тому до прийняття рішення Конституційним Судом 24.03.2005 право податкової застави поширювалось на активи платника податків без врахування суми його податкового боргу відповідно до пп.8.2.2 п.8.2 ст. 8 Закону N2181.

Втім, після прийняття рішення Конституційним Судом право податкової застави не може існувати в тому ж обсязі (поширюватись на всі активи платника податків), адже закони вважаються  конституційними, підлягають виконанню лише до тих пір, поки компетентним органом не буде встановлено інше (визнання Конституційним Судом акта таким, що не відповідає Конституції (є неконституційним).

Тобто, твердження відповідача про те, що право податкової застави щодо активів позивача, яке виникло 18.04.2002р., тобто до набрання чинності Рішенням Конституційного суду від 24.03.2005р. року, продовжує існувати в період після 24.03.2005р. у тому ж обсязі, тобто поширюється на всі активи платника податків, є фактичним застосуванням положень закону, що визнані неконституційними у встановленому порядку.

Крім того, 06 липня 2006 року у зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 N 2-рп/2005 щодо визнання неконституційними положень абзацу другого підпункту 8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та з метою забезпечення однозначного розуміння окремих положень податкового законодавства наказом Державної податкової адміністрації України №385 було затверджено податкове роз'яснення положень статті 8 Закону 2181. Відповідно до цього податкового роз'яснення:

- У разі виникнення права податкової застави таке право може поширюватися на активи платника податків, розмір яких не є меншим двократного розміру суми податкового боргу платника податків на день виникнення права податкової застави, включаючи розстрочені (відстрочені) суми податкового боргу;

- Вартість активів, на які розповсюджується право податкової застави, визначається виходячи з їх балансової вартості за даними бухгалтерського обліку платника податків;

- У разі неможливості визначення вартості активів платника податків, що має податковий борг, за даними бухгалтерського обліку вартість таких активів визначається на підставі їх експертної оцінки відповідно до норм Закону України від 12 липня 2001 року № 2658 "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні";

- У разі збільшення суми податкового боргу право податкової застави  поширюється на додаткові активи платника податків до суми не менше ніж двократного розміру його податкового боргу;

- При реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна у Заяві про реєстрацію обтяження рухомого майна до підрозділу "Рухоме майно, крім описаною вище за серійними номерами" розділу "Опис предмета обтяження" вноситься  запис: "Активи платника податків згідно з Актом опису від ___ "___". Для цього активи, які є предметом податкової застави, описуються в Акті (за формою, що додається) у день вручення першої податкової вимоги або в інші дні, коли можливо здійснити такий опис;

- До Акта опису включаються активи, у тому числі рухоме і нерухоме майно та цінні папери, які в подальшому можуть бути реалізовані в рахунок погашення податкового боргу на публічних торгах (шляхом проведення цільових аукціонів чи біржових торгів) або через організації роздрібної торгівлі;

- Платник податків самостійно визначає перелік активів, на які розповсюджується право податкової застави і які в подальшому можуть бути реалізовані в рахунок погашення його податкового боргу в порядку, встановленому законодавством України;

- Якщо платник податків самостійно не визначає перелік таких активів або визначені платником податків активи не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу (не є ліквідними та реальними для продажу), податковий керуючий зобов'язаний самостійно визначити склад активів, на які може бути розповсюджене право податкової застави.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи із вищезазначеного, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності його дій, а його  відмова щодо обмеження застосування права податкової застави та подальше його поширення на всі активи підприємства позивача є протизаконною, тому позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа)..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 60, 61, 71, 86, 94, 98, 158, 160, 161, 162, 163 та п. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд Київської області, -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію (09205, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1, ) звільнити з податкової застави активи Відкритого акціонерного товариства „Кагарлицьке АТП –13255” (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 97, ).

3. Зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію (09205, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1, ) скласти за участю Відкритого акціонерного товариства „Кагарлицьке АТП –13255” (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 97, ) акт опису заставленого майна, надавши підприємству право самостійно визначити перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави, забезпечивши збереження у податковій заставі активів, сукупна звичайна вартість яких не є меншою двократного розміру податкового боргу.

4. Зобов'язати Кагарлицьку об'єднану державну податкову інспекцію (09205, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1, ) внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна в частині визначення об'єкту обтяження.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Кагарлицьке АТП – 13255” (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 97, ) 3,40грн. судового збору.

6. Копію постанови надіслати учасникам провадження.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                                          Я.Л. Іваненко

Дата складення постанови у повному обсязі 01.06.2007р.