ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"18" грудня 2007 р.
справа № 20-3/267-7/431

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Головуючого –судді Ілюхіна Г.П.,

при секретарі –Юренковій І.В.,

за участю представників:

від позивача –Кухаренко В.М., головний спеціаліст відділу забезпечення надходження та використання коштів штрафних санкцій, довіреність № 04-02 від 10.01.2007;

від відповідача –не з'явився ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за          Севастопольського міського відділення

адміністративним          Фонду соціального захисту інвалідів

позовом          (99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20-А)

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморремо”

(правонаступник: Відкрите акціонерне товариство

„Севастопольський морський завод”)

(99001, м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 13)

про          стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за 2004 рік в розмірі 16866,00 грн.

в с т а н о в и в:

23.06.2005 (вх.№17115) Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморремо” про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за 2004 рік в розмірі 16866,00 грн., з посиланням на статті 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.19991 (далі –Закон № 875).

14.03.2006 рішенням господарського суду позов задоволено повністю, постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Севморремо” на користь Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму штрафних санкцій в розмірі  16866,00 грн., в доход Державного  бюджету України  державне мито в сумі 168,66 грн. та на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. (аркс.87-91).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.04.2006 по справі № 20-3/267 рішення господарського суду від 14.03.2006 по справі № 20-3/267 залишено без змін (арк.с.119-123).

03.05.2006 по справі № 20-3/267 видані накази (вих.№№9155, 9156, 9157) (арк.с.125-130).

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2007 по справі № 20-3/267 рішення господарського суду м. Севастополя від 14.03.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.04.2006 по зазначеній справі скасовано, справу передано на новий розгляд в порядку адміністративного судочинства (арк.с.147-150).

21.11.2007 справа № 20-3/267 повернулась до господарського суду м. Севастополя і згідно резолюції виконуючого обов’язки голови суду передана до провадження судді Ілюхіної Г.П. (вх.№ 51161).

Ухвалою суду від 26.11.2007 справу прийнято до провадження судді Ілюхіної Г.П., справі привласнено № 20-3/267-7/431, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (арк. с. 152-155).

Відповідач  в відзиві на позов (вх.№52564) пояснив, що правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморремо” (далі –ТОВ „Севморремо”) є Відкрите акціонерне товариство „Севастопольський морський завод” (далі –ВАТ „Севморзавод”) у зв’язку з приєднанням ТОВ „Севморремо” до ВАТ „Севморзавод”; ТОВ „Севморремо” виключено з реєстру Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України; позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому, основні з яких полягають в тому, що відповідачем в 2004 році на підприємстві ТОВ „Севморремо” дотримані нормативи по працевлаштуванню інвалідів, виконувались всі обов’язки щодо повідомлення відповідних органів про наявність вакансій; також вважає, що правонаступник –ВАТ „Севморзавод” не може нести відповідальність по сплаті штрафних санкцій, так як ВАТ „Севморзавод” не допускав порушень Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”; при ліквідації ТОВ „Севморремо” застосування до нього штрафних санкцій судовим рішенням встановлено не було; ВАТ „Севморзавод” є правонаступником по діючим зобов’язанням, які були визнані на момент ліквідації ТОВ „Севморремо”  (арк.с.171-173, 177).

Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

При викладених обставинах, суд вважає за необхідне здійснити заміну неналежного відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Севморремо” та належного –його правонаступника: Відкрите акціонерне товариство  „Севастопольський морський завод”.

В судовому засіданні представники сторін надали клопотання (вх.№№53346, 53347) про припинення провадження по справі в порядку пункту 3 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку з тим, що підприємством ТОВ „Севморремо” була сплачена сума штрафних санкцій за невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів в 2004 році в розмірі 16866,00 грн. на користь позивача, що підтверджується реєстром надходжень від підприємств, установ, організацій за жовтень 2006 року (арк.с.193, 194, 195).

Все вищеперелічене дає суду підстави для висновку, що на момент розгляду справи предмет спору відсутній в зв’язку зі сплатою відповідачем штрафних санкцій за невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів в 2004 році в розмірі 16866,00 грн. на користь позивача, що заявлені в позовних вимогах, тому суд позбавлений можливості розглядати спір та вимоги, у зв’язку з його відсутністю, що виникло в процесі судового розгляду.

Суд розцінює клопотання сторін як їх примирення.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України при викладених обставинах, містить пункт 11 частини першої, який дає право припинити провадження по справі в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

На підставі викладеного керуючись статтями 9, 52, 55, пунктом 3 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

1.          Замінити відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Севморремо” (99001, м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 13, ідентифікаційний код 30526074) на його правонаступника –Відкрите акціонерне товариство  „Севастопольський морський завод” (99001, м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 13, ідентифікаційний код 14312370).

2.          Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморремо” (правонаступник: Відкрите акціонерне товариство „Севастопольський морський завод”) про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за 2004 рік в розмірі 16866,00 грн. у зв’язку з примиренням сторін та відсутністю предмету спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                            Г.П. Ілюхіна