ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 р.
№ 6/97

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кривди Д.С.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу
Дочірнього підприємства "Інгаз"

на постанову
від 26.07.07 Луганського апеляційного господарського суду

та на ухвалу
від 11.05.07

за заявою
Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

про
визнання наказу №6/97 від 11.04.01 таким, що не підлягає виконанню

у справі
№6/97

господарського суду
Луганської області

за позовом
Дочірнього підприємства "Інгаз"

до
Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

за участю
ДВС Алчевського міського управління юстиції

про
стягнення 132350 грн.

за участю представників сторін

від позивача:
Бобровський П.К., дов.

від відповідача:
Рудковська І.В., Козаренко Є.В., дов.

від ДВС:
у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 30.10.2000 арбітражного суду Луганської області позов Дочірнього підприємства "Інгаз" до Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" задоволено в частині стягнення з відповідача на користь позивача 110958,95 грн.

Після набрання чинності вказаним рішенням арбітражний суд Луганської області на користь стягувача Дочірнього підприємства "Інгаз" видав наказ №6/97 від 11.04.01.

На підставі цього наказу Відділом державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції Луганської області (далі –ВДВС) 15.06.01 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою ВДВС від 25.06.01 зупинено виконавче провадження у зв'язку з порушенням господарським судом Луганської області справи №10/4б про банкрутство відповідача за заявою Дочірнього підприємства "Донецька індустріальна спілка" Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.07.04 у справі №10/4б затверджено реєстр вимог кредиторів, до складу якого не включено ДП "Інгаз" (п. 7 ухвали), оскільки воно не звернулося до суду першої інстанції з заявою про наявність у ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" боргу; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у строк, встановлений для їх подання, визнано погашеними (п. 9 ухвали).

Ухвалою від 28.07.04 господарським судом Луганської області по справі №10/4б затверджено мирову угоду, укладену між боржником та його кредиторами; скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі припинено.

У зв'язку з викладеними обставинами ВДВС винесено постанову від 14.12.04 про закінчення виконавчого провадження.

У  жовтні  2005 року відповідач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Дочірнього підприємства "Інгаз" та ВДВС про   припинення правовідносин на підставі наказу господарського суду Луганської області від 11.04.01 №6/97. Рішенням господарського суду Луганської області від 13.10.05 у задоволенні вказаного позову відмовлено. Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 18.04.06, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.07.06, рішення суду першої інстанції скасовано та частково задоволено позов, а саме: припинено правовідносини між ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" та ДП "Інгаз" про стягнення грошових коштів на підставі наказу №6/97 від 11.04.01, в іншій частині провадження у справі припинено. Постановою Верховного Суду України від 31.10.06, вказані постанови скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідач 04.01.07 звернувся до господарського суду Луганської області з заявою про визнання наказу №6/97 від 11.04.01 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 11.05.07 господарського суду Луганської області (суддя Середа А.П.), яка залишена без змін постановою від 26.07.07 Луганського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Єжової С.С. –головуючого, Парамоновї Т.Ф., Якушенко Р.Є.), вказана заява відповідача задоволена, а наказ визнано таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала та постанова мотивовані посиланням на положення ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка визначає обов'язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також правові наслідки неподання такої заяви у встановлений строк –відповідні вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Постанова ВДВС №В1-437/01 від 14.12.04 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесена у зв'язку з тим, що позивачем не було своєчасно заявлено вимоги до відповідача у справі про банкрутство, і його вимоги вважаються погашеними, про що зазначено в ухвалі господарського суду Луганської області від 01.07.04 у справі №10/4б. За висновком судів, відповідачем належним чином доведено наявність підстав для визнання наказу арбітражного суду Луганської області №6/97 від 11.04.01 таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ст. 117 ГПК України.

Ухвалою від 10.10.07 Вищий господарський суд України призначив до розгляду клопотання про прийняття до касаційного провадження касаційної скарги позивача.

З огляду на уточнення в судовому засіданні скаржником вимог касаційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції від 11.05.07 та постанови суду апеляційної інстанції від 26.07.07 Вищий господарський суд України ухвалою від 14.11.07 порушив касаційне провадження у справі, призначивши касаційну скаргу до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З обставин, що стали предметом розгляду заяви відповідача про визнання наказу господарського суду Луганської області у справі №6/97 від 11.04.01 таким, що не підлягає виконанню, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відповідність вимог заявника положенням п. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент розгляду заяви).

Згідно з п. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Суди першої та апеляційної інстанцій в якості інших причин, визначених у вказаній нормі, визнали наявність ухвали господарського суду Луганської області від 01.07.04 у справі №10/4б, згідно з якою вимоги позивача вважаються погашеними в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено господарським судом Луганської області, оскільки позивач є конкурсним кредитором в силу ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", але у встановлений законом строк не звернулось до суду із заявою про визнання його грошових вимог у справі про банкрутство ВАТ "Алчевський металургійний комбінат", то заборгованість відповідача є погашеною на підставі ч. 2 ст. 14 вказаного Закону.

За таких обставин наказ №6/97 від 11.04.01, виданий на виконання рішення арбітражного суду Луганської області від 30.10.2000 про стягнення 110958,95 грн. з ВАТ "Алчевський металургійний комбінат" на користь ДП "Інгаз", визнано таким, що не підлягає виконанню.

З таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій слід погодитися, оскільки пункт 4 ст. 117 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин, з яких у передбаченому цією нормою порядку виданий господарським судом наказ не підлягає виконанню.

Зважаючи на викладене, приписи ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 4 ст. 117 ГПК України, а також неспростування касатором викладених висновків судів першої та апеляційної інстанцій, судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119,11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.07.07 у справі №6/97 залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький.