ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03.05.07р.

Справа № А10/134-07

За позовом  Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області , м. Дніпропетровськ

до  Комунального унітарного підприємства "Дніпродорсервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 213 217,00 грн.

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Клюшнева Т.О. (дов.№07-01 від 11.01.2007р.)

Від відповідача: Трубніков Ю.М. (дов.№16ю від 29.01.2007р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області  з позовом до Відповідача про стягнення на користь бюджету м. Дніпропетровська бюджетних коштів, використаних не за цільовим призначенням  в сумі 213 217 грн.

Підстави з якими Позивач пов”язує свої позовні вимоги : не виконання вимог Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області про перерахування 213 217 грн. бюджетних коштів по КЕКВ 1310 в 2004 р. –2005 р., витрачених на цілі, що не відповідають видаткам, передбаченим за вказаним кодом за бюджетною класифікацією. Вказані вимоги були виставлені підприємству на підставі п. 12 Порядку № 492.

Відповідач позовні  вимоги  Позивача не визнає, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області звернулося до суду із пропуском річного строку з дня коли Позивач дізнався про порушення свого права. Обґрунтування своїх позовних вимог посиланням на Постанову КМУ № 492 від 13.04.2006 р. є необгрунтованим, оскільки вказана постанову була прийнята пізніше ніж відбулося порушення.

В судовому засіданні 03.05.2007 р. було оголошено вступну та резолютивну частини судової постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,   господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу                           в Україні”,  головним завданням державної контрольно-ревізійної  служби  є здійснення  державного  контролю  за    витрачанням    коштів    і матеріальних цінностей, їх  збереженням,  станом  і  достовірністю бухгалтерського обліку і звітності  в  міністерствах,  відомствах, державних комітетах,  державних  фондах,  бюджетних  установах,  а також на підприємствах і в організаціях,  які  отримують  кошти  з бюджетів усіх рівнів та  державних  валютних  фондів,  розроблення пропозицій  щодо  усунення  виявлених  недоліків  і  порушень   та запобігання їм у подальшому.

Державний контроль здійснюється у формі ревізій і перевірок.

Ревізія  -   це    метод    документального    контролю    за фінансово-господарською    діяльністю    підприємства,   установи, організації,  дотриманням  законодавства  з  фінансових    питань, достовірністю обліку і звітності, спосіб документального  викриття недостач, розтрат, привласнень та крадіжок коштів  і  матеріальних цінностей,  попередження  фінансових  зловживань.  За   наслідками ревізії складається акт.

Відповідно до Акту від 15.02.2006 р. № 06-23-05/16 «Про результати ревізії цільового та законного використання бюджетних коштів, стану збереження комунального майна Комунального унітарного підприємства "Дніпродорсервіс»складеного Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області, було встановлено, що бюджетні кошти по КЕКВ 1310 в сумі 213 217 грн. ( у тому числі : 2004 р. –76 500 грн., у 2005 р. –136 467 грн. ) витрачено на цілі, що не відповідають видаткам, передбаченим за вказаним кодом за бюджетною класифікацією.

Згідно зі ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу                           в Україні” Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: 7) пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

13.04.2006 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова N 492 ( далі Постанова ) «Про затвердження Порядку зменшення бюджетних асигнувань та повернення коштів у разі нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулому роках»( далі Порядок ). Цей Порядок визначає механізм зменшення бюджетних асигнувань розпорядникам бюджетних коштів та повернення коштів одержувачами бюджетних коштів у дохід відповідного бюджету у разі їх нецільового використання (крім бюджетних коштів, одержаних як субвенція), допущеного у поточному чи минулому роках ( п. 1 Порядку ).

Відповідно до п. 12 Порядку, у разі встановлення факту нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем керівник контролюючого органу протягом п`яти робочих днів після підписання акта надсилає такому одержувачу вимогу про повернення ним коштів у сумі, що використана не за цільовим призначенням, у дохід відповідного бюджету (далі - вимога) та інформує розпорядника бюджетних коштів, через якого такі кошти надавалися одержувачу.

Одержувач бюджетних коштів протягом 10 днів після надходження вимоги перераховує зазначену в ній суму за рахунок власних (небюджетних) коштів у дохід відповідного бюджету за кодом бюджетної класифікації "Інші надходження" та інформує про це контролюючий орган ( п. 13 Порядку ).

На підставі Постанови, Позивач наравив на адресу Відповідача відповідні вимоги.

Згідно з п. 14 Порядку у разі невиконання одержувачем бюджетних коштів вимоги контролюючий орган звертається в установленому порядку до суду щодо стягнення з одержувача бюджетних коштів в дохід відповідного бюджету коштів у сумі, яка була використана ним не за цільовим призначенням.

Ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Постанова Кабінету Міністрів України N 492 від 13.04.2006 р. не має зворотної дії в часі. Тобто, її дія не може розповсюджуватися на правопорушення Відповідача, що були встановлені перевіркою КРУ відповідно до Акту від 15.02.2006 р. № 06-23-05/16.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги Позивача заявлені на підставі Постанови Кабінету Міністрів України N 492 від 13.04.2006 р.  –не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.   87, 94, 98, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову Позивача –відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –04.05.2007 р.