ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2007
Справа №2-16/8216-2007А

За позовом – Феодосійської міської санітарно – епідеміологічної станції  (98100, м. Феодосія, вул. Чкалова, 62, р/р 0398 в УДК вАРК , м. Сімферополь, , МФО 824026)

До відповідача -   Державної  інспекції з контролю за цінами в АРК  ( м. Сімферополь, вул. Павленко, 20, р/р  0547 у відділенні Держказначейства  м. Сімферополя, , МФО 824026)

Про скасування  рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Н.С.Хлебнікова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Артемов В.Є. – ю/к , дов. № 1 від 10.08.2007  року

Від відповідача –  Кримов А.С. – гол. фах. ю/к, дов. № 1677  від 14.12.2006  року

Суть спору  -  Позивач  Феодосійська  міська  санітарно -  епідеміологічна  станція звернувся до господарського суду АРК з позовною заявою до відповідача  Державної  інспекції з контролю за цінами в АРК   про  скасування  рішення № 55  від 10.11.2006  року

Позовні вимоги мотивовані  тим,  що винесене рішення про  застосування  економічних санкцій  за порушення  державної  дисципліни цін № 55 від 10.11.2006 року  винесено  неправомірно  у зв’язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, та вказує,  що проведеною перевіркою встановлено, що за період з 01.06.2006 року до 01.11.2006 року  стягувалась плата за послугу у розмірі 200 грн., тоді як дана послуга передбачена постановою КМУ від 27.08.2003 р. № 1351 “Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби” із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 11.05.2006 р. № 662. За період, який перевірявся, при формуванні плати за надані роботи (послуги) внаслідок необґрунтованого застосування встановлених тарифів, позивачем нарахована та фактично отримана сума виручки у розмірі 1022  грн.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося  16.10.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи  Державною  інспекцією   з контролю  за цінами  було проведено  перевірку  діяльності  позивача, щодо  дотримання  вимог Постанов Кабінету Міністрів України  від 27.08.2003  року  № 1351 2 Про затвердження тарифів ( прейскурантів) на роботи і послуги, що  виконуються  і надаються за плату установами та закладами державної санітарної – епідеміологічної служби»   від 11.05.2006  року № 662 «Про внесення змін  до Постанов  Кабінету Міністрів України»  від 15.10.2002  року № 1544  від 27.08.2003  року № 1351» за період з 01.06.2006  року до 01.11.2006 року.

За результатами перевірки  було встановлено  порушення  позивачем  чинного законодавства  в частині формування  та застосування     тарифів на послуги з встановлення  вартості  проектів  будівництва  та підготовки  висновку  згідно  з формою 303/0, затвердженою наказом МОЗ України  від 11.07.2000  року № 160( комплексне  вивчення  документів).

В результаті чого  відповідачем  відповідно до  п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок  застосування  економічних  та  фінансових ( штрафних) санкцій  органами  державного контролю за  цінами, затвердженою наказом Міністерства  економіки та з питань  європейської  інтеграції України, Міністерства фінансів  України  від 03.12.2001  року  № 298/519, зареєстрованої   в Міністерстві юстиції  України  18.12.2001 року за № 1047/6238  було  прийнято рішення від 10.11.2006  року № 55 «Про застосування  економічних санкцій  за порушення  державної  дисципліни цін» на суму 3 066  грн.

Суд вважає, що позовні вимоги Феодосійської   міської  санітарно – епідеміологічної  станції  обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані  діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України.

Основні  принципи встановлення  і застосування  цін і тарифів та організації контролю за їх дотримання визначені у законі України “Про ціни і ціноутворення”. У ст. 14 зазначеного закону встановлено, що  вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума  виручки в результаті порушення державної дисципліни цін  підлягає вилученню  в доход відповідного бюджету , крім того в позабюджетні фонди  місцевих рад  стягується штраф  у двократному розмірі  необґрунтовано  одержаної суми виручки.

Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів № 298/519 від 03.12.2001 р. затверджена Інструкція  про порядок застосування економічних та фінансових(штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами ( далі Інструкція № 298), яка зареєстровано в Мін’юсті України  18.12.2001 р. за № 1047/6238.

У п. 1.4 Інструкції № 298 визначено, що підставою для застосування  економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін  є одержання суб’єктами господарювання  необґрунтованої  виручки в результаті порушення ними  порядку встановлення  та застосування цін  і тарифів. Порушеннями  порядку встановлення і застосування цін, на які накладаються економічні санкції, є, зокрема,  нарахування непередбачених законодавством націнок до цін і тарифів, що регулюються.

Вивчивши надані  сторонами документи, суд приходить до висновку, що  матеріалами справи не підтверджується  отримання позивачем  необґрунтованої  виручки , крім того виписані рахунки  № 158  від 10.10.2006  року, № 154  від 03.10.2006 року № 149  від 29.09.2006  року, № 160  від 10.10.2006  року, № 146 від 26.09.2006  року  до сплати не пред’являлися, тому  рішення  № 55  від 10.11.2006  року про  застосування  економічних санкцій  за порушення  державної  дисципліни цін  винесено не правомірно, оскільки   відповідно до  Положення  про державну інспекцію з контролю за цінами в АРК , затвердженої наказом  Державної інспекції з контролю за цінами від 29.03.2001  року № 9  вбачається, що держінспекція  має право приймати рішення про вилучення до  відповідного  бюджету  всієї  необґрунтовано одержаної  підприємством, установою  та організацією  суми  виручки  в результаті  порушення державної  дисципліни цін, та штрафу у двократному  розмірі необґрунтовано  одержаної  суми  виручки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені  позивачем, підлягають стягненню на його користь  у розмірі  3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч.1.ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошені в судовому засіданні  - 16.10.2007р.

Постанова складена у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –24.10.2007 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 94, ч.ч. 1-3 ст. 160, 162, 167  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Скасувати рішення про  застосування  економічних санкцій  за порушення  державної  дисципліни цін № 55 від 10.11.2006 року

3.          Стягнути з Державного бюджету України (рахунок № 0002 в банку платника : Головне Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ЕДРПОУ 34740405)  на  користь  Феодосійської   міської  санітарно – епідеміологічної  станції  (98100, м. Феодосія, вул. Чкалова, 62, р/р 0398 в УДК в АРК , м. Сімферополь, , МФО 824026) державне    мито   в розмірі   03,40  грн.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.