ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.

№ 2-6/17284-2006

Вищий
господарський  суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:

Полякова Б.М.

суддів:

Катеринчук Л.Й. (доповідач)
Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
м. Ялта

на ухвалу
та постанову

господарського суду АР Крим від
31.05.2007 Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.08.2007

у справі  господарського суду

№ 2-6/17284-2006 АР Крим

за заявою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Єврокон-Стиль ВН»

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Практик»

про

визнання банкрутом

арбітражний керуючий

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги

не з'явились

від заявника

не з'явились

від боржника

не з'явились

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2006 року порушено провадження у
справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Практик»(далі
-боржника) за загальною процедурою в порядку Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі
-закону).

Ухвалою підготовчого засідання
господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 листопада 2006 року
розпорядником майна призначено арбітражного керуючого            ОСОБА_1 , ініціюючого кредитора
зобов'язано здійснити публікацію про порушення справи про банкрутство.

Оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство боржника опубліковано в газеті «Голос
України»за № 225 (3975) від 28 листопада 2006 року.

Ухвалою попереднього засідання від
07 лютого 2007 року судом визнані грошові вимоги кредиторів та затверджений
реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19 березня 2007 року у справі № 2-6/17284-2006
боржника - було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ліквідатором призначений арбітражний керуючий ОСОБА_1

Оголошення про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано в газеті «Голос
України»від 07 квітня 2007 року за № 62 (4062).

04 травня 2007 року Державна
податкова інспекція у місті Ялта Автономної Республіки Крим (далі -Інспекція)
звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою про
визнання грошових вимог до боржника у сумі 1 581 153,89 грн. як таких, що
виникли у процедурі розпорядження майном.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 31 травня 2007 року у справі № 2-6/17284-2006 у
задоволенні заяви інспекції про визнання грошових вимог у сумі 1 581 153,89
грн. відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду,
інспекція звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, у якій просила скасувати ухвалу господарського суду першої
інстанції в частині відмови у визнні грошових вимог у розмірі 274754,13 грн.
основного боргу.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 08.08.2007 апеляційну скаргу інспекції
було залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, інспекція звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої та постанову
суду апеляційної інстанцій, аргументуючи порушенням норм матеріального права,
зокрема, статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом».

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду
першої та постанову суду апеляційної інстанцій, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 2 статті 14
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою
затверджує реєстр вимог кредиторів. Даний строк є граничним і поновленню не підлягає.

Строк подання заяв про визнання
грошових вимог до боржника складає 30 днів від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про
банкрутство.

За приписами частини 2 статті 12
Закону протягом  дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з абзацом 8 частини 1 статті
23 Закону вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли
під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Відповідно до абзацу 11 частини 1
статті 25 Закону ліквідатор в ході ліквідаційної процедури заявляє в
установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних
кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про
банкрутство, і є неоплаченими.

Отже, чинним законодавством про
банкрутство встановлено порядок розгляду грошових вимог, які виникли до моменту
порушення провадження у справі за наслідками публікації про порушення
провадження у справі, проведення попереднього засідання та встановлено, що
вимоги кредиторів, які виникли до моменту порушення провадження у справі та не
звернулися в передбаченому порядку вважаються погашеними . Законодавцем також
передбачено процедуру розгляду  грошових
вимог, які виникли в ході провадження у справі про банкрутство за наслідком
визнання боржника банкрутом та здійснення публікації про відкриття
ліквідаційної процедури. Такі вимоги включаються до складу конкурсних грошових
вимог на стадії ліквідаційної процедури.

Як було встановлено судами
попередніх інстанцій, 04 травня 2007 року Державна податкова інспекція у місті
Ялта Автономної Республіки Крим (далі -Інспекція) звернулась до господарського
суду Автономної Республіки Крим з заявою про визнання грошових вимог до боржника
у сумі 1 581 153,89 грн.

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 04.05.2007 суд зобов'язав інспекцію надати документи, що підтверджують
заборгованість в розмірі 1581156,89 грн. і час її виникнення (податкові
декларації, податкові повідомлення - рішення, акти перевірок, тощо).

Дослідивши податкове - повідомлення
рішення №/0 від 09.11.2006 на суму 1259156грн. суди першої та
апеляційної інстанцій встановили, що зобов'язання боржника по сплаті визначених
сум податкових зобов'язань не виникли, оскільки були оскаржені в
адміністративному суді та розглядаються, як спірні, у справі №2-25/18719-2006А.

Як вбачається із матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду АР Крим
від 27.11.2006 порушено провадження у адміністративній справі №2-25/18719-2006А
за позовом ТОВ «Практик»до ДПІ в м. Ялта АР Крим про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення №/0 від 09.11.2006.

Інспекцією до Вищого господарського
суду України було надано копію ухвали Севастопольського апеляційного
господарського суду від 01.11.2007 по справі №2-16/18719-2006А, якою
провадження у справі №2-16/18719-2006А зупинено до розгляду господарським судом
АР Крим заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови господарського
суду АР Крим від 27.08.2007 №2-16/18719-2006А.

Відповідно до абзацу 6 підпункту
5.2.4. пункту 5.2. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено,
що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до
розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відтак, у випадку узгодження спірних
зобов'язань за наслідком зазначеної адміністративної справи кредитор вправі
звернутися до суду та переглянути оскаржувану ухвалу за нововиявленими
обставинами у випадку виникнення грошових зобов'язань по основному боргу згідно
постановленого судом рішення.

Враховуючи викладене, колегія Вищого
господарського суду України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
та скасування ухвали суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, а
доводи скаржника вважає такими, що не спростовують висновків попередніх судових
інстанцій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК
України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Касаційну скаргу державної податкової
інспекції у м. Ялта залишити без задоволення.

2.          Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 08.08.2007 та ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 31.05.2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Б.
Поляков

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

Н.
Ткаченко