ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.02.07                                                                                           Справа  № 17/201

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                           Скрутовського П. Д.

суддів                                      Онишкевича В. В.

Юрченка Я. О.

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Побутовик», с. Городище Березнівського району Рівненської області № 147 від 30.10.2006 р.

на постанову господарського суду Рівненської   області  від 04.10.2006 р.

у справі  №  17/201

за  позовом Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до ТзОВ «Побутовик», с. Городище Березнівського району Рівненської області

про стягнення штрафних санкцій в сумі 3 744, 83 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –явка необов’язкова –не з’явився

від відповідача (скаржника) –явка необов’язкова –не з’явився

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 р. у склад колегії було введено суддю Юрченка Я. О. у зв’язку з хворобою судді Слуки М. Г.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Сторони не забезпечили явки уповноважених представників у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 193670, 193570.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.2006 р. закінчено підготовку до розгляду справи і призначено на 26.12.2006 р., а ухвалою від 26.12.2006 р. розгляд справи відкладався до 23.01.2007 р. у зв’язку із клопотанням відповідача (скаржника), ухвалою від 23.01.2007 р. у зв’язку з повторним клопотанням скаржника, розгляд апеляційної скарги відкладено до 13.02.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Постановою господарського суду Рівненської області від 04.10.2006 р. у справі № 17/201 за позовом Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТхОВ «Побутовик»про стягнення 3 744, 83 грн. штрафних санкцій за невиконання нормативу по працевлаштуванні 1 інваліда у 2005 році позов задоволено.

При винесенні оскаржуваної постанови, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 18, 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів”, Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 03.05.1995 р. № 314, Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 р. № 1434 та мотивував її тим, що відповідач у 2005 році не здійснював належним чином заходів, передбачених нормативно-правовими актами, щодо створення (пристосування) необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі не інформував відповідні органи. Крім цього, господарський суд зазначив, що твердження відповідача про працевлаштування інваліда ІІІ групи Пили паки Н. І., то воно не підтверджено належними доказами, оскільки відповідач не надав на вимогу суду трудової книжки даного працівника, а наданий ним договір від 01.03.2005 р. є цивільно-правовим.

Скаржник, відповідач у справі, не погодився з постановою господарського суду Рівненської області, подав апеляційну скаргу, в якій вказує підстави, з яких вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, зазначаючи, що постанова господарського суду першої інстанції прийнята з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Як процесуальне порушення апелянт вказує на те, що справа була розглянута за відсутності його представника. Відповідач зазначає, що у товаристві є звичайні робочі місця, на яких може використовуватися праця інвалідів, а також, що протягом 2003 –2005 років інваліди на підприємстві працювали і ці робочі місця були атестовані. Скаржник звертається до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»і зазначає, що обов’язок підприємства по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком працевлаштовувати і підбирати інвалідів для працевлаштування на створені робочі місця. Крім цього, скаржник вказує на те, що він є платником єдиного податку, які відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва», звільняються від сплати внесків до Фонду соціального захисту інвалідів.

Позивач, скориставшись правом, наданим ст. 191 КАС України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить залишити постанову господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що підстав для звільнення юридичних та фізичних осіб, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, від обов’язку створювати робочі місця для інвалідів та сплати штрафних санкцій за невиконання даного обов’язку, чинним законодавством не передбачено.

Розглянувши наявні матеріали справи, а також доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанову місцевого господарського суду Рівненської області слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити частково з наступних підстав:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, для підприємств, установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8  до 25 чоловік –у кількості 1 робочого місця.

Із матеріалів справи, а саме із звіту відповідача форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік, вбачається, що середньооблікова чисельність працівників на підприємстві у звітному періоді складала 29 чоловік, відповідно норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у звітному періоді повинен був становити в кількості 1 інваліда, проте, на підприємстві у цьому періоді лише з 01.02.2005 р. було працевлаштовано інваліда.

За п.п. 3.2.5 Інструкції із статистики кількості працівників, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Згідно змісту Листів Держкомстату № 6-2-7/230 від 21.10.2002 року та Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 6538 від 12.11.2003 р., у разі отримання при розрахунку не цілого значення показника необхідно заокруглювати його за загальними правилами арифметики до цілого значення.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

У разі відсутності коштів штрафні санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Отже, відсутність в спірному періоді прибутку не звільняє відповідача від сплати штрафних санкцій за не створення робочого місця для працевлаштування інваліда.

Згідно з положеннями Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку і використання цих коштів, суми штрафних санкцій визначаються в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, незайняте інвалідом і виплачується підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, наступного за звітним. Суми штрафних санкцій перераховуються підприємствами в дохід державного бюджету на рахунки органів Державного казначейства, а у разі несплати в установлений термін, відділення Фонду соціального захисту інвалідів вживають заходів щодо їх стягнення у судовому порядку, керуючись також Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1434 від 26.09.2002 р., ст. 2 КАС України та ст. 124 Конституції України.

Із вищезгаданого звіту форми № 10-ПІ вбачається, що середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 3 743, 30 грн. – відповідно Фондом соціального захисту інвалідів були нараховані штрафні санкції в розмірі 3 744, 83 грн. за 1 нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, працевлаштування інвалідів здійснюється органами  виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

Згідно ч. 2 ст. 19 цього ж Закону, відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів покладається на керівника підприємств.

Відповідно до Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.05.1995 р. № 314, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування ) робочих місць для працевлаштування інвалідів. (п. 5)

Згідно даного Положення, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда. (п. 3)

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.12.2006 р. від відповідача вимагалося подання для огляду трудової книжки (належно завіреної виписки з трудової книжки) інваліда ІІІ групи Пилипаки Н. І., підтвердження центру зайнятості про отримання в 2005 році щомісячних звітів від ТзОВ «Побутовик»про вільне робоче місце для працевлаштування інваліда.

На виконання даної ухвали суду ТзОВ «Побутовик»направило на адресу Львівського апеляційного господарського суду копію трудової книжки вказаного вище працівника-інваліда, яка працевлаштована у товаристві з 01.02.2005 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 р. від відповідача вимагалося подання матеріалів перевірки прокуратури Березнівського району, яка проводилася на підприємстві.

Так, відповідач подав суду службовий лист прокуратури Березнівського району № 393 від1 2.02.2007 р., відповідно до якого встановлено, що на підприємстві працевлаштований 1 інвалід –Пилипака Н. І., інвалід ІІІ групи, яка прийнята на посаду за спеціальністю охоронця згідно Наказу № 5-1 від 01.02.2005 р., де і працює по даний час.

Однак, у січні 2005 року відповідачем не було проінформовано належні органи про наявність 1 вільного робочого місця для працевлаштування інваліда.

Крім цього, господарський суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги посилання скаржника на Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва», оскільки в даному Указі Президента України відсутні норми, відповідно до яких юридичні особи - суб’єкти малого підприємництва звільнялися б від сплати штрафних санкцій за нестворення в установленому порядку робочих місць для працевлаштування інвалідів до Фонду соціального захисту інвалідів.

Таким чином, апеляційна інстанція беручи до уваги наведене, зокрема службовий лист прокуратури Березнівського району, дійшла висновку, що Фондом соціального захисту інвалідів штрафні санкції застосовані правомірно лише у січні місяці 2005 року, оскільки в даному місяці відповідач не повідомляв районний центр зайнятості про можливість працевлаштування 1 інваліда, а з 01.02.2005 р. на підприємстві було працевлаштовано інваліда, який пропрацював цілий 2005 рік.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також норми чинного законодавства України і практику Вищого господарського, адміністративного та Верховного судів України щодо перегляду матеріалів справ в касаційному порядку з аналогічним предметом спору, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про скасування постанови господарського суду Рівненської області, оскільки вона прийнята з неповним врахуванням всіх обставин справи.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 199, 200-205, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ «Побутовик»задоволити частково;

2.          Постанову господарського суду Рівненської області від 04.10.2006 р. у справі № 17/201 скасувати;

3.          Прийняти постанову, якою:

4.          Позовні вимоги Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволити частково в сумі 312, 07 грн. штрафних санкцій;

5.          В решті суми позову відмовити;

6.          Судові витрати по справі і апеляційній скарзі віднести на відповідача пропорційно задоволених вимог;

7.          Видання виконавчих документів доручити місцевому господарському суду;

8.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду;

9.          Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                      П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                              В. В. Онишкевич

Суддя                                                                                             Я. О. Юрченко