ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"06" лютого 2007 р.
справа № 20-9/111

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково –виробниче підприємство “МИСТ”

до відповідача:   Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради

третя особа Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації

про  спонукання укласти договір

суддя Рибіна С.А.

представники сторін:

позивач – Кудленко О. П., довіреність б/н від 06.03.2006;

відповідач – не з’явився;

третя особа – Ткачук Л. М., довіреність б/н від 05.02.2007.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-промислове підприємство «Міст»(далі –ТОВ НПП «Міст») звернулося до господарського суду міста Севастополя із позовом до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про спонукання провести приватизацію майна шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення про приватизацію ТОВ НПП «Міст»нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. В.Морська, буд. 50, було прийнято Севастопольською міською Радою 04.03.2003, однак, до теперішнього часу приватизація об’єкту шляхом викупу позивачем не завершена. Обґрунтування та інші доводи викладені у позові та додаткових поясненнях (а.с.2-3, 38-42)

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає, що на приватизацію даного об’єкта розповсюджується заборона, яка встановлена Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини». Доводи відповідача викладені у листі б/н від 30.05.2006 (а.с. 51-52).

Ухвалою від 30.05.2006 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача був залучений відділ культурної спадщини Управління культури Севастопольської міської державної адміністрації, який ухвалою від 27.07.2006 був замінений на юридичну особу –Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації. Письмових пояснень щодо предмету спору 3 особа суду не надала, усно в судових засіданнях пояснила, що будинок 50 по              вул. В. Морський є пам’ятником культурної спадщини, який включений до переліку пам’яток архітектури та містобудування місцевого значення відповідно до рішення виконкому Севастопольської міської Ради від 17.07.1990 № 11/95.

Ухвалою від 27.07.2006 суд, за клопотанням позивача, призначив судову будівельно-технічну експертизу, для проведення якої провадження по справі було зупинено судом.

Згідно ст. ст.  20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України  сторонам  були роз’яснені їх процесуальні  права та обов’язки.

За клопотанням сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Строк розгляду спору продовжувався судом за клопотанням сторін.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд    в с т а н о в и в :

25 листопада 1999 року між Управлінням майна міста Севастопольської міської державної адміністрації (повноваження якого щодо управління комунальним майном передані в теперішній час до Фонду комунального майна) та ТОВ НПП «Міст»був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 72,6 кв.м в будинку № 50 по вул. В. Морський. Строк дії договору оренди визначений сторонами до 01.01.2007.

Рішенням сесії Севастопольської міської Ради № 637 від 04.03.2003 були внесені зміни до Переліку об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом продажі по конкурсу, на аукціоні або викупом на 2003-2006 роки, відповідно до яких  ТОВ НПП «Міст»отримало право приватизувати шляхом викупу орендоване нежитлове приміщення в будинку № 50 по вул. В. Морський в місті Севастополі.

Позивач звернувся до Фонду комунального майна із заявою про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна на виконання вищевказаного рішення Севастопольської міської Ради, однак листом № 701 від 03.05.2006 відповідач, посилаючись на Закон України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини”, відмовився від укладення договору.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача із  позовом про спонукання відповідача провести приватизацію майна шляхом укладення договору купівлі-продажу орендованого майна.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно  на  пленарних  засіданнях  сільської,  селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо  відчуження  відповідно  до  закону комунального майна;  затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності,  які не  підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів  права  комунальної  власності;  вирішення   питань   про придбання  в  установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у   процесі   приватизації,   договір   купівлі-продажу   якого  в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у  концесію  об'єктів  права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та  організацій  комунальної  власності відповідної територіальної громади.

Статтею 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та  в  інтересах територіальних    громад    відповідно    до   закону   здійснюють правомочності  щодо  володіння,  користування   та   розпорядження об'єктами права комунальної власності,  в тому числі виконують усі майнові операції,  можуть  передавати  об'єкти  права  комунальної власності  у  постійне  або  тимчасове  користування  юридичним та фізичним особам,  здавати  їх  в  оренду,  продавати  і  купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів,  що  приватизуються  та  передаються  у  користування  і оренду. Доцільність,  порядок та умови відчуження  об'єктів  права комунальної  власності визначаються відповідною радою.  Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності  зараховуються  до відповідних  місцевих  бюджетів  і  спрямовуються  на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

На підставі вищевикладеного, повноваження щодо прийняття рішення про приватизацію орендованого ТОВ НПП “Міст” приміщення загальною площею 72,6 м2 в  будинку № 50 по вул. Великій Морський в місті Севастополі мала тільки Севастопольська міська Рада та виключно на пленарному засіданні Ради.

Згідно частини 5 статті 7 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі.

Питання щодо включення орендованого позивачем приміщення до переліку об’єктів, які підлягають приватизації, було винесено на розгляд сесії міської Ради, розглянуто та рішенням сесії Севастопольської міської Ради № 637 від 04.03.2003 за ТОВ НПП «Міст»визнано право приватизувати шляхом викупу орендоване нежитлове приміщення у будинку № 50 по вул. В. Морський в місті Севастополі.

Згідно пункту 6.20 Положення про Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради  відповідач виступає органом приватизації по об’єктах права комунальної власності від імені та за дорученням Ради, укладає договори купівлі –продажу, здійснює контроль за їх виконанням.

Згідно статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рішення про приватизацію об’єкту повинно бути прийнято виключно на пленарному засідання сесії міської Ради. В зв’язку із наявністю даного рішення відповідач має підстави для проведення приватизації спірного приміщення шляхом викупу орендарем –ТОВ НПП “Міст”.

Посилання відповідача на заборону приватизації спірного об’єкту в зв’язку з прийняттям Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” не може бути прийнято судом з наступних підстав.

Згідно договору оренди № 503-99 від 25.11.1999 між позивачем та Управлінням майна міста Севастопольської міської державної адміністрації позивач отримав в оренду вбудоване приміщення площею 72,6 кв.м в будинку 50 по вул. В.Морський в місті Севастополі.

У відповідності із наданими суду матеріалами ДКП БТІ та ДРОНМ м. Севастополя, орендоване ТОВ НПП “Міст” приміщення є нежитловою прибудовою до будинку № 50, яка побудована у 1949 році та має окрему літеру А1.

У зв’язку із виниклими протиріччями у документах, суд, за клопотанням позивача, призначив будівельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої експертом зроблені наступні висновки:

- будівля та приміщення, яке орендовано ТОВ “НПП “Міст” по вулиці Велика Морська, буд. 50 в місті Севастополі  не складають єдину архітектурну композицію;

- приміщення, яке орендовано ТОВ “НПП “Міст” по вулиці Велика Морська, буд. 50 в місті Севастополі є прибудовою до основної будівлі. Рік будівництва прибудови  встановити не вбачається можливим в зв’язку із відсутністю акта введення об’єкту в експлуатацію;

- приміщення, яке орендовано ТОВ “НПП “Міст” по вулиці Велика Морська, буд. 50 в місті Севастополі не має загальних конструктивних елементів з основною будівлею.

На підставі викладеного, суд вважає, що орендоване за договором оренди № 503-99 від 25.11.1999 прибудоване приміщення є самостійним об’єктом, не внесено до Державного реєстру нерухомих пам’яток України, та, як відокремлене приміщення, яке не має загальних конструктивних елементів із пам’ятником архітектури та містобудування місцевого значення (житловим будинком № 50 для працівників Севастопольського морського заводу по вул. В. Морський у місті Севастополі), не може бути визнано таким, що включено до Переліку пам’яток історії та культури республіканського чи місцевого значення.

Доводи третьої особи щодо необхідності знесення даної прибудови не можуть бути враховані судом, так як це питання не є предметом даного спору.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ НПП “Міст” такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в розмірі 85,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Згідно ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, виносить окрему ухвалу.

У відповідності до статті 90 Господарського процесуального кодексу України суд вирішив надіслати на адресу керівника відповідача окрему ухвалу  з питань невиконання  вимог  суду.

Керуючись  49, 82 –85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,   суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов’язати Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, буд. 3, , р/р 0416 в УДК в м. Севастополі, МФО 824509) провести приватизацію  нежитлового приміщення, яке орендується ТОВ НПП “Міст”, площею 72,6 кв.м за адресою вул. В. Морська, буд. 50, шляхом укладення з ТОВ НПП “Міст” (99011, м. Севастополь, вул. В Морська, буд. 50, , р/р 79 в АБ “Таврика” м. Севастополь, МФО 324377) договору купівлі-продажу даного об’єкта.

3. Стягнути з Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, буд. 3, , р/р 0416 в УДК в м. Севастополі, МФО 824509) нам користь ТОВ НПП “Міст” (99011, м. Севастополь, вул. В Морська, буд. 50, , р/р 79 в АБ “Таврика” м. Севастополь, МФО 324377) 203,00 грн., з яких: 85,00 грн. –державне мито, 118,00 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                             С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано  14.02.2007

Розсилка:

ТОВ НВП “МИСТ”: 99011, м. Севастополь, вул. В. Морська, 50

Фонд комунального майна СМР: 99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3

Управління культури і туризму Севастопольської міської державної адміністрації(99011, м. Севастополь, вул. Советська, 9)