ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.03.2007
Справа №2-24/18778-2006А

За адміністративним позовом – Військової частини А 2760 (95047, м. Сімферополь,             вул. Льдозаводська, 1)

До відповідача  - Управління Пенсійного фонду України (ПФУ) в Залізничному районі        м. Сімферополя  (95026, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14-а)

про визнання нечинною вимоги

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Медведєва О.А., представник, довіреність  від 01.10.2006р.; Яра С.А., представник, довіреність від 01.10.2006р.; Коваленко С.С., представник, довіреність у справі.

Від відповідача – Абрамкіна М.В., нач. юр. відділу, довіреність у справі; Дем’яненко О.В., нач. відділу контрольно-економічної роботи, довіреність у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання нечинною вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Сімферополі АР Крим № Ю-793 від 17.07.2006р. про сплату недоїмки по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 6345,15 грн.

13.03.2007р. у судовому засіданні позивач відмовився від визнання нечинною вимоги № Ю-793 від 17.07.2006р. про донарахування страхових внесків за січень 2005р. у сумі          2,54 грн. та зменшення страхових внесків за лютий 2005р. у сумі 1,29 грн.

Ухвалою від 13.03.2007р. суд закрив провадження у справі у частині визнання нечинною вимоги № Ю-793 від 17.07.2006р. про сплату недоїмки у розмірі 1,29 грн.

В іншій частині позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

17.04.2006р. Управлінням ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя була проведена позапланова перевірка Військової частини № А-2760 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та збору на обов’язкове державне пенсійне страхування за період з 02.10.2000р. по 20.01.2006р. та достовірності відомостей, що надані у систему персоніфіцированого обліку Пенсійного фонду України за 2003, 2004, 2005 роки.

За результатами перевірки був складений акт № 81-ю від 29.05.2006р. (а.с. 25-33).

На підставі вказаного акту було винесено вимогу про сплату боргу № Ю-595 від 29.05.2006р. на суму 7715,95 грн. (а.с. 35).

Позивач оскаржив акт перевірки від 29.05.2006р. № 81-Ю та вимогу про сплату боргу № Ю-595 від 29.05.2006р. до Управління ПФУ у Залізничному районі м. Сімферополя та до Головного Управління ПФУ в АР Крим (а.с. 8-14).

Рішенням Головного Управління ПФУ в АР Крим про результати розгляду скарги № 4171/0612 від 13.07.2006р. скарга позивача була задоволена частково  (а.с. 37-40).

Акт перевірки № 81-Ю від 29.05.2006р. у частині донарахування фонду оплати праці, донарахування загального прибутку, що оподатковується, донарахування страхових внесків на суму матеріальної допомоги, що сплачена у 2004 році, визнаний неправомірним.

Рішення Управління ПФУ у Залізничному районі м. Сімферополя про результати розгляду скарги від 13.06.2006р. № 8024/09-05 та вимога про сплату страхових внесків № Ю-595 від 29.05.2006р. у сумі 7715,95 грн. скасовані.

За результатами розгляду скарги позивача Управлінням ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя винесена вимога про сплату страхових внесків № Ю-793 від 17.07.2006р. на суму 6345,15 грн. (а.с. 36).

Змінивши позовні вимоги, позивач просить визнати нечинним вимогу № Ю-793 від 17.07.2006р. про сплату боргу у частині 6343,9 грн., що складає донараховані страхові внески за ставками 32%, 32,3% та 1-2% на матеріальну допомогу, що була сплачена у грудні 2005р.

Змінені вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню, у зв’язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2005р. позивачем була надана працівникам матеріальна допомога у загальній сумі 18509 грн.

У запереченні на позов відповідач посилається на те, що відповідно до частини 1       статті 19 Закону України №1058 від 09.07.2003р. „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон №1058) страхові внески в солідарну систему нараховуються на суми фактичних витрат  на  оплату  праці(грошового  забезпечення)  працівників,  що  включають  витрати на виплату  основної  і  додаткової   заробітної   плати   та   інших заохочувальних   та   компенсаційних   виплат,   у  тому  числі  в натуральній  формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами,  прийнятими  відповідно  до  Закону  України  "Про  оплату праці" (  108/95-ВР  ),  виплату  винагород  фізичним  особам   за виконання  робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності,  яка здійснюється  за рахунок  коштів  роботодавця,  та  допомоги   по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до п.п. 2.3.3. п.2.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Держкомстатом України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. №114/8713, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат відносяться, зокрема, матеріальна  допомога, що має систематичний характер, надана  всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язкуз екологічним станом, крім сум, указаних у п.3.31).

Згідно з наказом Військової частини А 2760 №168 від 19.12.2005р. всім працівникам Військової частини сплачена матеріальна допомога за 2005 рік.

Відповідно до п.п. 3.31 Інструкції №5 не відноситься до фонду оплати праці матеріальна  допомога разового характеру,  що надається підприємством  окремим  працівникам  у   зв'язку   із   сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

Згідно до словника російської мови Ожегова С.І. «систематический – постоянно повторяющийся, не прекращающийся».

Однак, з матеріалів справи вбачається, що матеріальна допомога була надана працівникам позивача у 2005 році одноразово.

Тому суд дійшов висновку про те, що у даному випадку ознаки систематичності відсутні.

Суд вважає, що для застосування п.п. 2.3.3 п.п. 2.3 п. 2 Інструкції необхідна наявність обох ознак у сукупності – систематичності та виплати матеріальної допомоги усім працівникам.

Оскільки такої сукупності ознак у даному випадку немає, заперечення відповідача до уваги судом не приймаються.

Вимоги позивача щодо визнання нечинним вимоги № Ю-793 від 17.07.2006р. про сплату боргу у частині 6343,9 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  26.09.2006року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним вимогу   Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя № Ю-793 від 17.07.2006р. про сплату боргу у частині 6343,9 грн.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002, в банку одержувачі: Управління Держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет м. Сімферополя, ОКПО 22301854) на користь Відкритого акціонерного товариства “Електромашинобудівний завод “Фірма “Селма”, (м. Сімферополь, вул. Генерала Васильєва, 32-А, пр 1048 в КЦО ПІБ, МФО 324430, )  3грн.40 коп.  державного мита.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.