ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/154

09.10.07

За позовом     Державного підприємства "Спеціальна воєнізована аварійно-рятувальна частина" Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України

до                     Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт"

про                    стягнення 19 402,13 грн.

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    Гордієнко Н.В. –представник по дов. № 05/1939 від 03.08.2006

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Спеціальна воєнізована аварійно-рятувальна частина»Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт»про стягнення основного боргу в сумі 16 188,34 грн., 1 370,71 грн. пені, 1 456,06 грн. - індекс інфляції, 387,02 грн. 3 % річних за Договором № 122-С на постійне та обов’язкове профілактичне обслуговування об’єктів та окремих територій Державною аварійно-рятувальною службою від 14 березня 2005 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов вищезазначеного договору, не виконує належним чином договірні зобов’язання щодо оплати наданих послуг

Ухвалою суду від 27.07.2007 було порушено провадження у справі № 1/154 та призначено розгляд справи на 18.09.2007.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2007 надав пояснення по справі, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 27.07.2007 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2007 розгляд справи відкладено на 09.10.2007.

В судове засідання 09.10.2007 з’явився представник позивача, підтвердив наявність заборгованості відповідача перед позивачем та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання 09.10.2007 не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвал суду від 27.07.2007 та 18.09.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2005 року між Східним регіональним спеціальним (воєнізованим) аварійно-рятувальним загоном Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт»(замовник) було укладено Договір № 122-С на постійне та обов’язкове профілактичне обслуговування об’єктів та окремих територій Державною аварійно-рятувальною службою (далі –Договір).

Відповідно до Указу Президента України від 10.10.2005р. № 1430/2005 була проведена реорганізація Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби та Східного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону, на базі якого було утворено Державне підприємство «Спеціальна воєнізована аварійно-рятувальна частина»Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по попередженню виникнення газонафтоводопроявлень, відкритих газових і нафтових фонтанів, ліквідації нафтових і газових фонтанів, інших аварійних випадків, ситуацій при будівництві, експлуатації, капітальному ремонті свердловини та установок збору і комплексної підготовки нафти, газу та газового конденсату до транспортування.

Пунктами 3.1.1. та 3.1.3. Договору передбачено, вартість профілактичного обслуговування потенційно небезпечних об’єктів визначається калькуляціями, які є невід’ємною частиною Договору; вартість виконання робіт згідно умов Договору та інших додаткових робіт визначається на підставі окремих калькуляцій по фактичних витратах на їх виконання.

Акти здавання-приймання виконаних робіт складаються на підставі довідок, завізованих представниками замовника та затверджених калькуляцій згідно Договору (п. 3.2.1.).

Пунктом 3.2.6. Договору сторони узгодили, що оплата здійснюється замовником шляхом щомісячного перерахування коштів на протязі 5 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Факт надання послуг підтверджується Актом виконання умов Договору за січень 2006 р. від 31.01.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за лютий 2006 р. від 28.02.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за березень 2006 р. від 31.03.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за квітень 2006 р. від 30.04.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за травень 2006 р. від 31.05.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за червень 2006 р. від 30.06.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за липень 2006 р. від 31.07.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за серпень 2006 р. від 31.08.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за вересень 2006 р. від 30.09.2006 на суму 1700,18 грн., Актом виконання умов Договору за листопад 2006 р. від 30.11.2006 на суму 1700,18 грн. –на загальну суму 16188,34 грн. (копії яких, належним чином засвідчені, знаходиться у матеріалах справи).

Відповідач в порушення умов Договору за надані послуги не розрахувався. Станом на день розгляду справи сплата за надані послуги в повному обсязі не відбулась і таким чином на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 188,34 грн. (згідно наданого розрахунку позивача).

Як визначено частиною 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1. ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 16 188,34 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 16 188,34 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов’язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством та договором відповідальності.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що за порушення терміну оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,3 % простроченої суми проплати за кожен день прострочки.

Як зазначив вірно позивач, що оскільки розмір пені при обчисленні від суми заборгованості перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, то розмір пені потрібно обчислювати відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

Враховуючи, що відповідальність відповідача у вигляді пені передбачена п. 4.3 Договору, вимоги позивача про стягнення пені визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 1 370,71 грн.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні витрати в розмірі 1456,06 грн. та три проценти річних в сумі 387,02 грн.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавства не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього, на підставі статті 625 ЦК України, підлягають стягненню інфляційні витрати в розмірі 1 456,06 грн. та 3 % річних в сумі 387,02 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем були надані суду належні докази на підтвердження обставин, викладених ним в позові.

Між тим, відповідачем суду не надано доказів щодо виконання зобов’язань перед позивачем або неможливості їх виконання в повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно частини 2 цієї ж статті Закону відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Між тим, всупереч згаданій нормі Закону відповідачем не доведено відсутність своєї вини в порушенні зобов’язання щодо сплати позивачу коштів за надані послуги в розмірі 16188,34 грн. за Договором № 122-С на постійне та обов’язкове профілактичне обслуговування об’єктів та окремих територій Державною аварійно-рятувальною службою від 14 березня 2005 року.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 194,02 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610-612, 614, 625-626, 664 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт» (03191,       м. Київ, вул. Лятошинського, 4-А/2, , р/р 1941 в філії ПІБ м. Кременчук у Полтавській області, МФО 331114, або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення), на користь Державного підприємства «Спеціальна воєнізована аварійно-рятувальна частина»Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 53, р/р 5251 в ПОФ АППБ «Аваль»МФО 331605) 16 188 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят вісім)грн. 34 коп. основного боргу, 1 456 (одна тисяча чотириста п’ятдесят шість)грн. 06 коп. –інфляційні витрати, 387 (триста вісімдесят сім)грн. 02 коп. –3 відсотка річних, 194 (сто дев’яносто чотири)грн. 02 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник