ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.02.07 р.                                                                               Справа № 6/11

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді ___Подколзіной Л.Д.

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:   Товариства з обмеженою відповідальністю “МІТЕК” м.Київ

до відповідача:  Приватного підприємства “Мультифарм” м.Донецьк

третьої особи ________________________________________________________________

про стягнення _  16 460грн. 08коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Глоба В.В. - представник по довіреності від  07.02.2007р. №11

від відповідача – не з”явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “МІТЕК” м.Київ,   звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства “Мультифарм” м.Донецьк  боргу у сумі 14 503грн.11коп., пені у сумі               1 666грн. 12коп. та 3% річних у сумі 290грн. 85коп.  відповідно договору  купівлі-продажу №69 від 22.01.2003р.  (Усього 16 460грн. 08коп.).

Справа слуханням відкладалася у зв”язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та непредставленням ним відзиву на позов.

28 лютого 2007р. відповідач у засідання суду не з”явився, відзив на позовну заяву не надав. Ухвала про порушення справи від  18.01.2007р. була направлена  відповідачу 22.01.2007р. рекомендованим листом з повідомленням, ухвала про відкладення справи від 12.02.2007р. була надіслана йому рекомендованим листом  з повідомленням 13.02.2007р. за адресою вказаною у позові  та  довідці  головного управління статистки у Донецькій області №22-15/190 від 24.01.2007р., про що свідчать штампи канцелярії господарського суду. Поштовий конверт з повідомленням про вручення рекомендованого листа, надісланий у адресу відповідача, був повернутий з поштового відділення, у зв”язку з відсутністю організації за вказаною адресою. Суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд  справи відповідно діючого законодавства, але вимог суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив. Враховуючи вищевикладене справа розглядається  відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника  позивача, суд –

в с т а н о в и в :

22 січня 2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “МІТЕК” м.Київ та Приватним підприємством “Мультифарм” м.Донецьк  був укладений договір №69, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання  поставити та передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов”язався прийняти та своєчасно оплатити  його вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов укладеного договору 28.03.2006р. по рахункам-накладним №М-03577 та №М-03595 за довіреністю серії ЯЛТ №147078 від 28.03.2006р. здійснив поставку товару у адресу відповідача на загальну суму                 26 420грн. 68коп. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки товару, а саме: рахунки-накладні, податкові накладні та довіреність  і переконав суд у факті його відвантаження у адресу Приватного підприємства “Мультифарм” м.Донецьк.

Пунктом  4.3.2 договору №69 від 22.01.2003р. сторони встановили, що відпуск товару проводиться на умовах відстрочки оплати, при цьому термін між відпуском товару і його оплатою не повинен перевищувати десяти банківських днів. Термін оплати, обумовлений в накладних та у п. 4.3.2 даного договору сплинув 27.04.2006р.

Відповідач договірні зобов’язання перед позивачем виконав частково, в результаті чого у Приватного підприємства “Мультифарм” м.Донецьк перед позивачем виникла заборгованість у  сумі  14 503грн. 11коп., яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.  (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України  свої зобов’язання   по оплаті   поставленого товару  своєчасно  не виконав.

Пунктом 6.1 укладеного договору сторони передбачили, що у випадку прострочення узгоджених термінів оплати товару, відповідач повинен оплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, на день розрахунку від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочки.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання  зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення виконання. Оскільки відповідач порушив умови договору №26 від22.01.2003р. і своєчасно не розрахувався за товар, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі  1 666грн. 12коп. обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону              відповідачу нараховані  3% річних у сумі 290грн. 85коп., які також підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу поставлений позивачем товар не оплачений, то суд вважає вимоги позивача  обґрунтованими  та підлягаючими задоволенню повністю.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита  та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82,  84, 85  ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю “МІТЕК” м.Київ до Приватного підприємства “Мультифарм” м.Донецьк   про стягнення 16 460грн. 08коп.  задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Мультифарм” (83048, м.Донецьк, пр.Визволення Донбасу, 8Б, п/р № 0128 у філії ГУ ПІБ в Донецькій області м.Донецьк, МФО 334635, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МІТЕК” (03151, м.Київ, пров. Очаківський,3,  п/р № 8001 в КРУ КБ “Приватбанк” м.Київ, МФО 321842, )  борг у сумі 14 503грн.11коп., пеню у сумі  1 666грн. 12коп., 3% річних у сумі 290грн. 85коп., витрати по сплаті держмита у сумі 165грн. та  витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні    28.02.2007р.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.