ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2007
Справа №2-29/11157-2007

За позовом – Сімферопольського учбово – виробничого об’єднання «Кримпласт» Українського товариства сліпих (м.Сімферополь, вул. Родіонова,11).

До відповідача – Бахчисарайської міської ради (м.Бахчисарай, вул..Сімферопольська,14).

Про визнання недійсним рішення.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Заводовський А.А., Лутов І.Ж. – представники, довіреність від 08.10.07р. №727.

Від відповідача – Головчак О.Є. – провідний спеціаліст – ю/к, довіреність від 01.03.07р. б/н.

Сутність спору: Сімферопольське учбово – виробниче об’єднання «Кримпласт» Українського товарищества сліпих звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Бахчисарайської міської ради про визнання недійсним рішення Бахчисарайської міської ради №10 сесії 5-го скликання від 30.03.2007р. про відмову в розробці проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для виробничих потреб по вул. Н.Спаі,24 у м.Бахчисарай Сімферопольському УВО «Кримпласт» УТС та зобов’язання прийняти рішення про надання дозволу на розробку проектної документації по відводу земельної ділянки площею 478 кв.м. по вул..Н.Спаі,24 у м.Бахчисарай для виробничих потреб Бахчисарайській виробничій дільниці УВО «Кримпласт» УТС.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у спірному рішенні не надав належного обґрунтування причин відмови у наданні земельної ділянки в постійне користування площею 478 кв.м., розташованої по вул. Н. Спаи,24 в м. Бахчисарай, та не прийняв до уваги тривалість строку експлуатації будівель, споруд та земельної ділянки, здійснення виробничої діяльності на цій території більше 50-ти років.

Відповідач у відзиві на позов, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, при цьому посилається на положення ст.ст. 123,151 Земельного Кодексу України, вважає, що спірне рішення прийнято в межах та у спосіб передбачених законом.

За клопотанням сторін, строк вирішення спору продовжувався в порядку ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бахчисарайського міськвиконкому № 8 від 28.05.1955р. задоволено клопотання Кримського обласного відділу товариства сліпих про передачу Бахчисарайському товариству сліпих домоволодіння № 20 по вул. Міліцейській (нині вул. Н. Спаи, 24), для створення учбово-виробничого підприємства. При створенні Сімферопольського учбово-виробничого об’єднання Постановою ЦП УТОС № 10-4 від 25.04.1989 р. в його склад була включена Бахчисарайська виробнича ділянка як виробнича одиниця без права юридичної особи. Постановою ЦП УТОС № 1-6р від 18.01.2003р. Сімферопольському УВО УТОС було привласнена додаткова назва Сімферопольське УВО «Кримпласт» УТОС, без зміни структури виробництва.

24.05.2005р. УВО Кримпласт» УТОС зробило замовлення Сімферопольському міжміському бюро реєстрації та технічної інвентаризації про проведення поточної інвентаризації будівель і споруд Бахчисарайської виробничої ділянки для оформлення в подальшому права власності на цей об'єкт. Роботи по технічній інвентаризації були виконані, проте, для реєстрації прав власності об'єкту нерухомості необхідні документи підтверджуючі відведення земельної ділянки, на якій він розташований. У момент передачі будинку в 1955р. з балансу 9-го домоуправління на баланс Бахчисарайського товариства сліпих з балансовою вартістю 6 700 крб. питання передачі земельної ділянки, на якій він розташований, не було вирішене.

Такими відомостями не володіють ні Бахчисарайський міськвиконком, ні Сімферопольське УВО «Кримпласт» УТОС.

За даними державного архіву АРК, куди зверталося УВО «Кримпласт» УТОС, крім архівної довідки про передачу з балансу на баланс вказаного будинку інших документів по відведенню земельної ділянки не має.

У своїх відповідях: відділ архітектури і містобудування № 89 від 16.05.2006р., райвідділ земельних ресурсів № 1008 від 06.06.2006 р., представництво фонду майна № 01-15/163 від 22.05.2006р., комунальне підприємство № 69 від 01.06.2006р. повідомили, що право державної або комунальної власності на виробничу будівлю і земельну ділянку по вул. Н. Спаї, 24 в м. Бахчисараї не значиться.

15.09.2006р. позивач звернувся до Бахчисарайської міськради з клопотанням про відведення земельної ділянки площею 478 кв.м. під виробничу ділянку об'єднання, що діяла, по вул. Н. Спаї, 24 в м. Бахчисарай в постійне землекористування відповідно до ст.ст. 92, 120 ЗК України.

Рішенням № 173 від 30.03.2007р. Бахчисарайська міськрада відмовила позивачу у наданні згоди на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки (а.с. 39).

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти тільки з підстав, в межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування діють в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою – це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного  користування  земельною  ділянкою  із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи  та  організації,  що  належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Стаття 120 ЗК України, передбачає, що до особи, яка придбала житловий  будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не  визначено, до набувача переходить  право  власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

У разі  переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Відповідно до ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється  на  підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами  відведення цих ділянок.

Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Згідно ч. 15 ст. 151 ЗК України, матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно  вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Суд встановив, що позивач не додав до свого клопотання (а.с. 38) документи передбачені ч. 15 ст. 151 ЗК України, чи м порушив вимоги ст. 123 ЗК України.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002р. № 7/5, передбачена обов'язкова реєстрація прав власності на нерухоме майно фізичних і юридичних осіб шляхом внесення відповідного запису в реєстр прав власності на нерухоме майно (п. п.1.4., 1.5. Положення).

Дана реєстрація здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, перелік яких міститься у Додатку №1 до вказаного Положення.

Позивач не представив суду правовстановлюючі документи на нерухоме майно, розташоване по вул. Н.Спаі,24 у м.Бахчисарай, та докази реєстрації права власності на це майно в органах БТІ, що у свою чергу спростовує посилання позивача на ст.ст. 92 та 120 ЗК України.

За викладених обставин, суд вважає, що спірне рішення прийнято відповідно до закону, та відсутні підстави для зобов’язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проектної документації по відводу земельної ділянки площею 478 кв.м. по вул. Н.Спаі,24 у м.Бахчисарай для виробничих потреб Бахчисарайській виробничій дільниці УВО «Кримпласт» УТС.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні – 29.10.2007р.

Повний текст рішення оформлений відповідно до ст. 84 ГПК України 02.11.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.