ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"10" грудня 2007 р.
справа № 20-9/176

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго”

до  Комунального підприємства “Житлосервіс №  5” ,

Комунального підприємства “Енергосервіс”

про    стягнення  275052,70 грн.

суддя Рибіна С. А.

представники сторін:

позивач –Злобін А.А., довіреність № 3567/0/2-07 від 12.03.2007,

відповідач (КП “Житлосервіс №  5” ) –Марк К.П., довіреність б/н від 15.10.2007,

відповідач (КП “Житлосервіс №  5” ) –Леберянський Г.М., директор, повноваження підтверджені,

відповідач (КП “Енергосервіс”) –Кутепова Л.В., інженер, довіреність б/н від 16.04.2007.

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство “Енергетична компанія “Севастопольенерго” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом до Комунального підприємства “Житлосервіс №  5” про стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 275052,70 грн. за договором № 4124 від 01.10.2003.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем вимог укладеного між сторонами договору № 4124 від 01.10.2003, який пролонгований на 2004-2007 роки та за яким сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Ухвалою від 06.07.2007 суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Комунальне підприємство “Енергосервіс”.

Протягом розгляду спору по суті позивач в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України неодноразово надавав заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просить суд стягнути з Комунального підприємства “Житлосервіс № 5” заборгованість за перевищення фактичного споживання електроенергії понад договірні величини  у сумі 1125,44 грн., з КП „Енергосервіс”  - заборгованість за активну електроенергію у сумі 179837,50 грн., безлімітне споживання по акту про порушення Правил користування електроенергією у сумі 12337,48 грн., та штрафні санкції: пеня –63,33 грн., 3 % річних –11,76 грн., інфляційне відшкодування –26,15 грн. та перевищення фактичного споживання електроенергії понад договірні величини у сумі 8091,04 грн. (вх. № 52590  від 10.12.2007).

Відповідач (КП „Енергосервіс”) надав суду відзив (вх. № 50069), в якому проти позову заперечує, з тих підстав, що додатковою угодою від 28.12.2006 до договору № 4124 від 01.10.2003 не встановлено які саме зобов’язання прийняло КП „Енергосервіс”, в яких межах та обсязі, тому він вважає, що взагалі не повинен сплачувати будь-які суми за даним договором.

Відповідач (КП “Житлосервіс № 5”) проти уточненого позову не заперечує, позов визнає у повному обсязі, надав суду заперечення на відзив КП “Енергосервіс” (вх. № 52589), в якому проти відзиву КП “Енергосервіс” заперечує, посилаючись на умови додаткової угоди від 28.12.2006 до договору № 4124 від 01.10.2003, та виклав інші доводи та обґрунтування.

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засідання оголошувалася перерва з 08.12.2007 по 10.12.2007. Після перерви представник КП “Енергосервіс” в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

В порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору продовжений ухвалою суду від 03.09.2007 за клопотанням сторін.

Згідно до ст. ст. 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях представникам  сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.99 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.02  № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.96 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.02  № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії   можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

01.10.2003 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та КП „Житлосервіс № 5”  укладений договір № 4124 на постачання електричної енергії строком дії з дня підписання по 31.12.2004, який діє на теперішній час, так як вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору.

Цей договір не був розірваний, натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало КП „Житлосервіс № 5” електроенергією, а КП „Житлосервіс № 5” користувалося нею і частково оплачувало спожиту електроенергію.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” суд вважає, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а КП „Житлосервіс № 5” користувалась електроенергією на підставі Договору № 4124 від 01.10.2003 (далі –Договору).

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати  Споживачу електричну енергію в обсягах  у відповідності з договірними  квартальними (місячними) величинами спожитої електричної енергії, вказаними в Додатку № 1 до Договору. Споживач, в свою чергу, зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію  та здійснювати інші платежі згідно умов Договору.

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії за тарифами та в строки відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 (далі - Правила) встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

Пунктом 4.2.2 Договору встановлено, що споживач несе відповідальність за перевищення договірних величин споживання електроенергії.

Пункт 4.3 Договору встановлює, відповідальність сторін за порушення вимог Договору.

Позивач встановив, що КП „Житлосервіс № 5” здійснено перевищення договірної величини споживання, яка встановлена договором, тому ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” звернулося до суду із вимогою про стягнення з КП „Житлосервіс № 5” перевищення договірної величини споживання електроенергії в розмірі 1125,44 грн.

28.12.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”, КП „Житлосервіс № 5” та                      КП „Енергосервіс” укладена додаткова угода до договору № 4124, відповідно до якої КП „Енергосервіс”  здійснює платежі за спожиту КП „Житлосервіс № 5” електроенергію.

Відповідно до показань розрахункових приладів, які надавались щомісячно відповідачем - КП „Житлосервіс № 5”, позивач здійснював нарахування електричної енергії та виставляв відповідні рахунки.

Відповідачем КП „Енергосервіс” зобов’язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконувались, в результаті чого за період січня по серпень 2007 року у нього  утворилася заборгованість перед позивачем, по оплаті за активну електричну енергію, споживання електроенергії понад встановлену Договором величину, у розмірі                              200 266,02 грн., яку позивач просить стягнути із штрафними санкціями.

Позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.04.  Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, положення цих Кодексів застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ними законної сили.

Правовідносини між сторонами виникли до 01.01.04, не перепинені в порядку, встановленому ст.ст. 216-223 Цивільного кодексу Української РСР, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України  зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених  законом.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії     зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про  постачання енергії.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору, відповідач зобов’язався дотримуватись режиму споживання електричної енергії, який встановлений розділом 5 Договору.

Додатком № 1 до Договору відповідачем узгоджений обсяг відпуску електричної енергії на  2006  рік.

Але, відповідно до звітів КП „Житлосервіс № 5” про витрати електроенергії обсяг використаної електроенергії, встановлений договором, був споживачем перевищений. На підставі викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлений рахунок на суму 1125,44 грн.

Пунктом 7 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку  діяльність  з постачання   електричної   енергії   на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати  її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на   поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

На підставі вищевикладеного, суд визнає вимоги в частині стягнення з КП „Житлосервіс № 5”  1125,44 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з КП „Енергосервіс” заборгованість за активне споживання за період з  січня по серпень 2007 року  у сумі 179837,50 грн., безлімітне споживання по акту про порушення ПКЕЕ у сумі 12337,48 грн. та перевищення фактичного споживання понад договірні величини у сумі 8091,04 грн.

Враховуючи укладену між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”, КП „Житлосервіс № 5” і КП „Енергосервіс” додаткову угоду № б/н від 28.12.2006, суд, керуючись ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, визнає вимоги позивача в цієї частині такими, що підлягають задоволенню.

Не можуть бути прийняті судом доводи відповідача - КП „Енергосервіс” стосовно того, що у нього не  виникли зобов’язання за додатковою угодою, так як в неї не вказані обсяги та межі зобов’язань, що прийняті ним за додатковою угодою, в якій КП „Енергосервіс” визначений як платник спожитої КП „Житлосервіс № 5” електроенергії.

На підставі вищевикладеного,  у відсутності в додатковій угоді обмежень та обсягів оплати КП „Енергосервіс”  платежів за спожиту КП „Житлосервіс № 5” енергію, суд вважає, що уся спожита КП „Житлосервіс № 5” після 28.12.2006 електроенергія підлягає сплаті саме КП „Енергосервіс”.

Таким чином, суд визнає вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” в частині стягнення з КП „Енергосервіс” заборгованості за активне споживання у сумі 179837,50 грн., безлімітне споживання по акту про порушення ПКЕЕ у сумі 12337,48 грн. та  перевищення фактичного споживання понад договірні величини у сумі 8091,04 грн., такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача - КП „Енергосервіс”  пеню, 3 % річних та інфляційне відшкодування.

Суд вважає вказані  вимоги позивача  підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  та  3 % річних  за весь час прострочки.

Згідно ст. 546, ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нараховані позивачем санкції, а саме: пеня –63,33 грн., 3 % річних –11,76 грн., інфляційне відшкодування –26,15 грн. стосуються періоду, в якому обов’язок сплати був покладений на КП „Енергосервіс”, перевірені судом, відповідають вищезазначеним нормам, тому  стягнення санкцій з КП „Енергосервіс” суд вважає правомірним.

Таким чином, вимоги ВАТ “ЕК “Севастопольенерго”  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Комунального підприємства “Житлосервіс № 5” (99045, м. Севастополь, вул. Дм. Ульянова, 16, код в , р/р 7701 в УСБ м. Севастополь, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в ) на рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027 заборгованість у сумі 1125,44 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Комунального підприємства “Житлосервіс № 5” (99045, м. Севастополь, вул. Дм. Ульянова, 16, код в , р/р 7701 в УСБ м. Севастополь, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) судові витрати в розмірі  12,00 грн., в тому числі: витрати по сплаті державного мита у сумі 11,30 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 0,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Комунального підприємства “Енергосервіс” (99003, м. Севастополь, вул. І.Голубца, 5, код в , р/р 5722 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в ) на рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027  заборгованість у сумі 200 266,02 грн., з яких: :  заборгованість за активне споживання -  у сумі 179837,50 грн., безлімітне споживання по акту про порушення ППЕЕ у сумі 12337,48 грн. та перевищення фактичного споживання понад договірні величини у сумі 8091,04 грн.

5.          Стягнути з Комунального підприємства “Енергосервіс” (99003, м. Севастополь, вул. І.Голубца, 5, код в , р/р 5722 в СФ АКБ УСБ, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) 2222,24 грн. грн., в тому числі: витрати по сплаті державного мита у сумі 2003,70 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117,30 грн., пеню –63,33 грн., 3 % річних –11,76 грн., інфляційне відшкодування –26,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                              С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84  Господарського процесуального

кодексу України і підписано 27 12.2007.

Розсилка:

1. позивач - ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

2. відповідач - КП “Житлосервіс № 5” ( 99045, м. Севастополь, вул. Дм. Ульянова, буд. 16)

3. відповідач - КП “Енергосервіс”( м. Севастополь, вул. І. Голубця, 5)

4. справа

5.  наряд