ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2007 р.
Справа №  9/280

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні  справу

за позовом:  відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк", м. Кіровоград, вул. Декабристів, 9,

до відповідача: приватного сільськогосподарського підприємства "Сальково", Кіровоградська область, Гайворонський район, смт. Сальково, вул. Радгоспна, 7,

про визнання правочину дійсним,

Представники сторін:

від позивача - Озірний А.Г., довіреність № 700  від 30.10.06 р., представник;

від відповідача - Рудницька Н.В., довіреність № б/н  від 15.08.07 р.,  представник;

Подано позов про визнання  дійсним договору застави без номера від 06.11.2005 р., укладеного між відкритим акціонерним товариством  "Державний ощадний банк України" в особі Гайворонського відділення №5429 та приватним сільськогосподарським підприємством "Сальково" на підставі   ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України.

Відповідач  позов не визнав, посилаючись на те, що нерухоме майно, яке було предметом застави згідно договору застави від 06.11.2005 р., на  даний час є власністю інших осіб.

В судовому засіданні  11.10.2007 р. оголошено перерву  до 12 год. 00 хв. 15.10.2007 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.03.2003 р. між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Гайворонського відділення №5429 та приватним сільськогосподарським   підприємством "Сальково" було укладено договір кредитної лінії  №7-ю. За умовами цього договору, з урахуванням  додаткових угод до нього, банк зобов"язався  надати    відповідачу кредит в обсязі 200000 грн. на цілі зазначені в договорі, а відповідач зобов"язався повернути  отриманий кредит  в термін до 30.11.2004 р.

В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором №7-ю, сторонами 06.11.2005 р.  укладено договір застави. Предметом застави згідно п.2.1.  договору є: критий тік - оціночною вартістю 87909 грн.;  обладнання ЗАВ-40 - оціночною вартістю 54150 грн.;  зерносклад з ДКУ - оціночною вартістю 49176 грн.;  бурякозбиральний комплекс - оціночною вартістю 35000 грн.;  шкаф пекарський - оціночною вартістю  2000 грн.;  гичкозбиральна машина - оціночною вартістю 2200 грн.;  бурякопогрузчик з трактором МТЗ-80 - оціночною вартістю 27000 грн.; склад ПММ з ємкостями на 50 м.куб. - оціночною вартістю 20000 грн.;  зернопогрузчик  ЗПС-100 - оціночною вартістю 3100 грн.;  зернопогрузчик ЗПС-100 - оціночною вартістю 2750 грн.; майстерня (слюсарний цех, кузня, плотня з обладнанням) - оціночною вартістю  23079 грн.; майстерня ( кран-балка,  сверлильний та станочний станки, зварювальний апарат, компресор) - оціночною вартістю 55350 грн.; навіс для сільгоспмашин - оціночною вартістю 3015 грн.;  та криниця з башнею - оціночною вартістю 10700 грн.

Відповідно до п.2.2. договору сторони оцінили заставлене майно  на загальну  суму 365429 грн.

Господарський суд враховує  положення ст. 577 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

1. Якщо  предметом застави є нерухоме майно,  а також в інших випадках,   встановлених   законом,   договір   застави   підлягає нотаріальному посвідченню.

2. Застава  нерухомого  майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.

3. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви  заставодержателя  або  заставодавця  з  внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

4.  Моментом  реєстрації  застави  є  дата  та  час  внесення відповідного   запису  до  Державного  реєстру  обтяжень  рухомого майна.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про заставу" передбачено, зокрема, що у  випадках,   коли   предметом  застави  є  нерухоме  майно,   договір  застави  повинен  бути  нотаріально посвідчений  на  підставі  відповідних правоустановчих документів.

Однак, в порушення вимог вимог  ст.577 Цивільного кодексу України та  ст. 13 Закону України "Про заставу"   укладений сторонами договір застави без номера від 06.11.2005 р., предметом якого були в тому числі об"єкти нерухомості, не було посвідчено нотаріально.

Відповідно до  вимог ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами,  і  відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У  цьому  разі  наступне  нотаріальне  посвідчення   договору   не вимагається.

Посилаючись на вимоги зазначеної статті, а також на те, що  ПСП "Сальково" ухилилось від нотаріального посвідчення договору, позивач просить визнати  договір застави без номера від 06.11.2005 р. дійсним.

Вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Договір може бути визнано  дійсним за рішенням суду  за умови  дотримання таких умов: сторони домовились щодо всіх істотних умов договору;  така домовленість підтверджується письмовими доказами;  відбулось повне або часткове виконання умов договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд враховує положення  постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними",  абзацом 3 пункту  4 якої передбачено, щоб не допускати неправильного визнання дійсними угод суд повинен  перевірити,  чи підлягала виконана  угода  нотаріальному  посвідченню,  чому  вона  не  була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Враховуються також  умови ст. 55 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої  угоди   про   відчуження   та   заставу  майна,  що  підлягає реєстрації,  посвідчуються  за  умови   подання   документів,   що підтверджують  право  власності  на  майно,  що  відчужується  або заставляється.  У разі застави  майбутнього  майна  або  створення забезпечувального   обтяження   в   майбутньому   майні  нотаріусу надаються документи,  що підтверджують наявність прав  на  набуття такого  майна у власність у майбутньому.

Перелік  правовстановлювальних документів, на підставі   яких проводиться реєстрація прав власності    на об'єкти нерухомого майна,  визначені  Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002  № 7/5 (в редакції з 30.05.2005),  зокрема, в додатку  №1 до п.2.1.

Із матеріалів  справи та пояснень сторін вбачається, що  спірний договір застави не було посвідчено нотаріально  не із-за ухилення відповідача від нотаріального посвідчення цього договору,  а у зв"язку з відсутністю у відповідача станом на  дату укладення договору  правовстановлюючих документів, що підтверджують право в власності на об"єкти нерухомості, які  є предметом застави.

Крім того, господарському суду не подано жодного доказу на підтвердження  виконання  укладеного сторонами договору застави від 06.11.2005 р.

Господарський суд враховує, що  станом на  дату вирішення  цього спору, об"єкти нерухомого майна, які зазначені в  спірному договорі застави,  не є власністю  відповідача, оскільки вони були передані  за мировою угодою, затвердженою господарським судом ухвалою від 27.07.27 р. у справі №7/31,  фізичній особі-підприємцю Погорєльському Ю.М., який, в свою чергу продав зазначене майно фізичним особам Богдану С.Г. та Кошель Ю.В.

Враховуючи викладені обставини у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічних послуг  відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського  суду  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття .

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його прийняття до Дніпропетровського  апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                               О.Б.Шевчук