СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

27 листопада 2007 року
Справа № 2-11/10185-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Тагільцева А.В. дов. № 25-17/677 від 14.09.2007 року;

розглянувши апеляційні скарги Головного контрольно-ревізійного управління України та Контрольно-ревізійного управління в АР Крим на ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 03 серпня 2007 року та від 27 серпня 2007 року у справі № 2-11/10185-2007А

за позовом Гаспринської селищної ради (вул. Н. Тамарли, 6/24, смт.Гаспра, м. Ялта, АР Крим, 98660)

до Головного контрольно-ревізійного управління України (вул. П. Сагайдачного, 4, м.Київ, 04070)

за участю Контрольно-ревізійного управління в АР Крим (бул. Леніна, 5/7 м.Сімферополь, 95006)

про визнання вимоги нечинною

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 03.08.2007 року у справі № 2-11/10185-2007А господарський суд АР Крим застосував заходи забезпечення позову та зупинив до розгляду справи по суті дію Акту від 12.06.2007 року № 8/22/22 "Ревізії формування та використання бюджету Гаспринської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансуються з Гаспринського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.05.2006 року по 01.05.2007 року", а також зупинив дію вимоги від 25.06.2007 року № 08-14/912 "Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією".

Ухвалою від 27.08.2007 року господарський суд АР Крим зупинив провадження у справі № 2-11/10185-2007А, призначив судово-економічну експертизу.

Не погодившись з ухвалами господарського суду АР Крим, Головне контрольно-ревізійне управління України та Контрольно-ревізійне управління в АР Крим звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвали суду першої інстанції про застосування заходів забезпечення позову та про зупинення провадження у справі і призначення експертизи скасувати.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.10.2007 року апеляційне провадження по апеляційних скаргах Головного контрольно-ревізійного управління України та Контрольно-ревізійного управління в АР Крим було об`єднано в одне.

Представник позивача у судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв, хоча про час та місце слухання справи сповіщався належним чином ухвалами та повістками від 26.10. та 14.11.2007 року. Факт належного сповіщення підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представника Гаспринської селищної ради.

З причини зайнятості в іншому судовому процесі судді Прокопанич Г.К., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Ткаченка М.І. З причини зайнятості судді Ткаченка М.І., у складі судової колегії також було здійснено заміну на суддю Лисенко В.А.

Переглянувши ухвали суду першої інстанції від 03.08. та від 27.08.2007 року в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних ухвал суду першої інстанції виходячи з наступного.

Гаспринська селищна рада звернулась до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Головного контрольно-ревізійного управління України про визнання протиправними дій Головного Контрольно-ревізійного управління України по визначенню порушень та про скасування результатів перевірки, викладених в Акті від 12.06.2007 року за №08-22/22 „Ревізії формування та використання бюджету Гаспринської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансується з Гаспринського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.05.2006 року по 01.05.2007 року”, а також про скасування вимоги від 25.06.2007 року № 08-14/912 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією”.

Гаспринська селищна рада також заявила клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного Акту від 12.06.2007 року за № 08-22/22 „Ревізії формування та використання бюджету Гаспринської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансується з Гаспринського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.05.2006 року по 01.05.2007 року” та вимог від 25.06.2007 року № 08-14/912 „Про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією”.

Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, за клопотанням позивача або з власної ініціативи суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Відповідною ухвалою суд може зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Згідно з пунктом 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акту ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до статті 15 Закону України „Про контрольно-ревізійну службу в Україні”, законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Таким чином, за умови не задоволення клопотання Гаспринської селищної ради про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та відмови у зупиненні дії Акту ревізії від 12.06.2007 року № 8/22/22, вказаний акт, в силу наведених вище норм законодавства, підлягає обов`язковому виконанню.

Однак, приймаючи до уваги той факт, що Акт від 12.06.2007 року № 8/22/22 "Ревізії формування та використання бюджету Гаспринської селищної ради та використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансуються з Гаспринського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.05.2006 року по 01.05.2007 року" є предметом оскарження, правомірність його складання являється предметом дослідження в рамках даної справи, суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням позивача на те, що, за умови незупинення дії оскаржуваного акту ревізії, подальше можливе скасування судом оскаржуваного акту спричинить такі наслідки, на відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат а саме:  можливе необгрунтоване притягнення осіб до відповідальності без належних на те правових підстав.

На підставі викладеного, судова колегія не може погодитись з посиланням відповідача в апеляційній скарзі про те, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали від 03.08.2007 року не містить обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. У даному випадку, клопотання позивача та оскаржувана ухвала господарського суду АР Крим від 03.08.2007 року мотивовані посиланням на конкретні можливі наслідки незастосування заходів забезпечення позову та такі посилання суд апеляційної інстанції вважає цілком обгрунтованими та достатніми. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що оскаржуваною ухвалою суд фактично вирішив спір по суті, судовою колегією також не приймаються до уваги, оскільки умовою вжиття заходів забезпечення позову в будь-якому разі є обгрунтоване саме припущення про майбутнє можливе ускладнення чи неможливість виконання рішення суду.

На підставі викладеного, підстави для скасування ухвали господарського суду АР Крим від 03.08.2007 року про вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Судовою колегією також встановлено, що Гаспринською селищною радою було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі та призначення судово-економічної експертизи.

Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначаються судом. Суд повинен вмотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

У даному випадку, суд, призначивши у справі судово-економічну експертизу, поставив на вирішенн експерта такі запитання:

-  чи підтверджуються документально висновки, вказані в акті Головного контрольно-ревізійного управління України від 12.06.2007 року за № 08-22/22 „ревізії формування та виконання бюджету Гаспринської селищної ради та використання бюджетних коштів га утримання  установ, що фінансуються з Гаспринського селищного бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна за період з 01.05.2006 року по 01.05.2007 року”, а саме щодо встановлення ряду порушень земельного законодавства, що призвели до втрат бюджету на загальну суму 961711,22 грн.

Перевіряючи правомірність винесеного на вирішення експерта запитання, судовою колегією встановлено, що в оскаржуваному акті ревізії Головного контрольно-ревізійного управління України від 12.06.2007 року за № 08-22/22 йдеться про допущення Гаспринською селищною радою порушень земельного законодавства, а саме: невірне використання бюджетних коштів на утримання  установ, що фінансуються з Гаспринського селищного бюджету, не дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна.

Пунктом 5 статті статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків  експертів.

Таким чином, призначення експертизи є правом суду, яким він може користуватись при виникненні питань, що потребують спеціальних знать, а також з метою збору доказів, наявність яких дозволить правильно вирішити питання про обгрунтованість чи необгрунтованість позовних вимог.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, в апеляційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи  неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення збоку господарського суду АР Крим норм матеріального права, не зазначає, в чому саме являються невірними дії суду з приводу саме призначення експертизи – безпідставно призначено експертизу, на вирішення експерта поставлено невірне запитання, проведення експертизи доручено не тій експертній установі та інше.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу належним чином не мотивованою, а також приходить до висновку про відсутність в діях суду порушень норм матеріального права, вважає необхідним застосування спеціальних знань для вирішення виниклих питань та правомірність поставленого судом на вирішення експерта запитання. У зв`язку з цим, підстави для скасування ухвали господарського суду АР Крим від 28.08.2007 року про зупинення провадження у справі та призначення експертизи також відсутні.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 199 п.1, 200, 205, 206,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного контрольно-ревізійного управління України та Контрольно-ревізійного управління в АР Крим залишити без задоволення.

Ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 серпня 2007 року про вжиття заходів забезпечення позову та від 27 серпня 2007 року у справі № 2-11/10185-2007А про зупинення провадження у справі та призначення експертизи залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді