ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"29" грудня 2007 р.
Справа №  1/692/07

Миколаїв

За позовом: Фермерське господарство “Гуліна Володимира Анатолійовича”.

/55500, Миколаївська обл., смт. Єланець, вул. 30 років Перемоги, 22/.

До відповідача: Єланецька міжрайонна державна податкова інспекція

у Миколаївській області

/55500,  Миколаївська обл., смт. Єланець, вул. Горького, 14/

про: визнання противоправним і скасування податкового повідомлення –рішення від 08.05.2007р.: № /0;  визнання противоправним і скасування рішення від 08.05.2007р.: № /0 про  застосування штрафних санкцій в розмірі 443 643, 37 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Лемле Н.В., довіреність від 25.06.2007р.

Від відповідача: Карпенко М.Д., начальник Єланецької МДПІ.

Бурденюк Н.М., довіреність від 02.04.2007р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання противоправним і скасування податкового повідомлення –рішення від 08.05.2007 року № /0 про застосування штрафної санкції по податку на додану вартість в сумі 1 667 грн.;  визнання противоправним і скасування рішення від 08.05.2007р.: № /0 про застосування штрафних санкцій за порушення порядку ведення касових операцій в сумі  443 643, 37 грн.,  мотивуючі свої вимоги тим, що податкове зобов’язання по податку на додану вартість відповідачем не визначено, отже і відсутні підстави для застосування штрафної санкції, передбаченої пунктом 17.1.3. статті 17  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” ; штрафна санкція 443 643, 37 грн. не є штрафною санкцією в розумінні пункту 1.5. статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тому посилання на вказаний закон у оскаржуваному рішенні є безпідставним;  застосована штрафна санкція є адміністративно-господарською санкцією, тому відповідно статті 250 Господарського кодексу України   відсутні підстави для визначення штрафу за період до 09.05.2006 року; відповідачем не враховані всі первинні бухгалтерські документи, тому сума штрафної санкції визначена невірно і повинна складати         3 779, 39 грн., а не 443 643, 37 грн.

Відповідач позовні вимоги не  визнає  з тих підстав, що  штрафна санкція визначена саме з донарахованого податку на додану вартість; штрафна санкція в сумі 443 643, 37 грн. розрахована на підставі  усіх первинних бухгалтерських документів, що були надані позивачем в процесі перевірки (т.1 а.с.66-71).

В процесі судового розгляду справи позивачем надані копії первинних документів, які на його думку свідчать про відсутність порушень  пункту 2.11 Положення про ведення  касових операцій у національній валюті України (том 2 а.с.14-318, том 3 а.с.32-47).

Відповідач вважає, що надані позивачем документи не можуть бути доказом відсутності порушень пункту 2.11 Положення про ведення  касових операцій у національній валюті України, оскільки вони не були надані при перевірці; документи мають підпис головного бухгалтера, який в той час не працював; поновлення документів здійснено з порушенням статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та  пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку; перевірка здійснювалась на підставі наданих оригіналів первинних документів (том 3 а.с.2-3).

Представники сторін в судовому засіданні заявили про необхідність проведення судової експертизи для з’ясування питання відповідності чинному законодавству наданих копій первинних бухгалтерських документів.

Відповідачем запропоновано крім судово-економічної експертизи провести судово-технічну експертизу для з’ясування питання  щодо дати здійснення надписів кульковою ручкою на видаткових касових ордерах позивача.

Судом клопотання щодо проведення  судово-технічну експертизу відхилено, суд вважає, що для з’ясування фактичних обставин справи достатньо проведення судово-економічної експертизи.

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши доводи представників сторін у судових засіданнях,  беручі до уваги  клопотання сторін щодо призначення судової експертизи, суд вважає, що для з’ясування обставин, що мають суттєве значення для справи, потребуються спеціальні знання в галузі економіки, тому необхідно призначити судово-економічну експертизу.

Керуючись ст. ст. 66, 81, 156, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

УХВАЛИВ:

1.          Призначити  судово-економічну експертизу, її проведення доручити Миколаївській філії Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (54000, м. Миколаїв, вул. Карпенко, 27).

2.          На вирішення експерту поставити наступні  питання:

2.1  Чи відповідають первинні бухгалтерські документи  Фермерського господарства “Гуліна  В.А.”,  зазначені в акті перевірки податкового органу від 24.04.2007 року на сторінках 21-36  за період з 09.05.2006 року по 04.12.2006 року, вимогам чинного законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність?

2.2  Які касові операції та на яку суму за період з 09.05.2006 року по 04.12.2006 року  здійснені Фермерським господарством “Гуліна  В.А.” з порушенням вимог  пункту 2.11. пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України(несвоєчасне повернення коштів, виданих під звіт та видача готівкових коштів під звіт без звітування у встановленому порядку за раніше отримані під звіт кошти)?

3.          Попередити експерта про кримінальну відповідальність згідно ст.384-385 Кримінального кодексу України.

4.          Зобов’язати позивача на вимогу експерта надати необхідні первинні документи бухгалтерського обліку.

5.          Оплату вартості  проведення  судової експертизи покласти на

позивача.

6.          Провадження у справі зупинити до одержання результатів експертизи.

Суддя
Л.I.Васильєва