ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.01.07                                                                                           Справа  № 6/141

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді                                                  Гнатюк Г.М.

суддів                                                                      Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства „Кварц” від 27.10.2006р. №247/108

на рішення Господарського суду Чернівецької  області  від 19.10.2006р.

у справі  №6/141

за позовом  Відкритого акціонерного товариства „Кварц”, м.Чернівці

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „ЦКБ Ритм”, м.Чернівці

про розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача: Крушельницькій І.А. – представник (дов. від 15.01.07р.)

від відповідача: Годованюк В.М. –директор

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 19.10.2006р. (суддя А.Д.Паскарь) по справі №6/141  за позовом Відкритого акціонерного товариства „Кварц”, м.Чернівці до Відкритого акціонерного товариства „ЦКБ Ритм”, м.Чернівці про розірвання договору про співробітництво від 20.12.1991року та додаткової угоди до нього від 20.02.1994р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням звернувся із апеляційної скаргою на вищевказане рішення до Львівського апеляційного господарського суду, просить переглянути його в порядку апеляційного провадження та  зазначає, що рішення прийняте при неповному з”ясуванні всіх обставин по справі,  з порушенням норм права і  просить його скасувати та позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні 05.12.2006р. оголошувалась перерва до 26.12.2006р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду розгляд справи відклався з підстав викладених в ухвалі суду.

Скаржник в засіданні суду повністю підтримує вимоги апеляційної скарги і наполягає на їх задоволенні.

Позивач вимоги апелянта заперечує з мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу та з підстав наведених у засіданні суду. Рішення суду першої інстанції вважає законним і правові підстави для його скасування відсутні.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Чернівецької області слід скасувати, а  апеляційну скаргу задоволити.

При цьому колегія виходила з наступного:

Між сторонами по справі 20.12.1991р., укладено договір про співробітництво, а 20.02.1994року угоду про сумісну діяльність без визначеного строку дії. За укладеними між сторонами по справі договорами позивачем передано у тимчасове безоплатне користування ЦКБ „Ритм” виробничі приміщення секцій №№1, 2, 3, а відповідачем на аналогічних умовах передано заводу „Кварц” допоміжні приміщення „стилобат”, за адресою м.Чернівці, вул.Головна,244.

Виробничі приміщення позивачем передано відповідачу на виконання наказу Мінмашпрому України №21 від 31.01.1994р. з метою створення дослідно-випробувальної бази відповідача та для забезпечення можливості здійснення його статутної діяльності, 01.02.1994р. ВО „Кварц” йому було передано приміщення загальною площею 8578 кв.м. Проте Мінмашпромом України встановлено, що дані приміщення є придатним для здійснення статутної діяльності відповідача і прийняте рішення про виділення відповідача на самостійний баланс з правом юридичної особи з дослідно-експериментальним виробництвом було враховано.  Приміщення №1,2, та 3 секцій передано до статутного фонду позивача з моменту його створення і відповідно, перебуваючи у договірних відносинах він їх передав відповідачу для здійснення спільної діяльності.

Як вбачається із матеріалів  справи сторони перебували у договірних відносинах  за укладеним договором про співробітництво. Предметом укладеного договору є сумісна діяльність по задоволенню потреб ринку в товарах і продукції, вдосконаленню виробництва, освоєнню передових технологій, розробці і випуску нових вдосконалених і високоефективних товарів і продукції, забезпеченню на взаємовигідних умовах комплектуючими, деталями, оснасткою, енергоносіями, наданню службових приміщень, виробничої плащі, а витрати по будівництву і фінансуванню об”єктів соціально-культурного призначення за щорічно погодженого сторонами переліком сторони несуть спільно –тобто це договір про спільну діяльність.

Укладена додаткова угода до договору  містить ознаки договору підряду та безоплатного користування майном, які і керуються відповідними розділами чинного законодавства. Однак щодо посилання на договір найму та підряду,  то для даного роду договорів істотною умовою є ціна, а дана умова сторонами не погоджена.

Згідно ст.ст.1130,1131 ЦК України істотною умовою необхідною для укладення договору про спільну діяльність є наявність певної спільної господарської мети сторін за договором, та координація спільних дій учасників або ведення спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій. Основою умовою даного роду договорів є мета у здійсненні спільної діяльності.

Згідно Роз”яснення Вищого господарського суду України договір про сумісну діяльність вважається укладеним коли між сторонами в письмовій формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах необхідних для його виконання –мета договору, порядок та умови ведення спільних справ, види та обсяг внесків кожної з сторін, умови використання результатів сумісної діяльності.

З тверджень сторін і з поданих для огляду в суд документів вбачається, що спільна діяльність за договором практично не здійснюється. Передані за договором приміщення  секцій №№1, 2, 3 є придатними для використання і використовуються ВАТ „ЦКБ Ритм”  для здійснення його статутної діяльності. Передані відповідачем приміщення „стилобат” позивачем у здійсненні його діяльності не використовується, так як вони для використання не придатні.

Посилання відповідача, що у зв”язку із не вивільненням приміщень „стилобату”, він втрачає можливість у отриманні прибутку від здачі в оренду приміщень є свідченням про розбіжності щодо умов договору, так як між сторонами відсутні орендні правовідносини. І для врегулювання таких розбіжностей позивач звертався до відповідач про укладення орендних договорів, однак пропозиція позивачем залишилась відповідачем без реагування.

При укладені договору сторони розраховували на інші  майнові і виробничі інтереси при його виконанні, обсяг виробництва продукції за договором сторонами знижується і крім того з метою відновлення платоспроможності на ВАТ „Кварц” введено процедуру санації та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Процедуру санації 13.04.2005р. було достроково припинено у зв”язку з відновленням платоспроможності підприємства.

Оскільки, із моменту укладення договору і на сьогоднішній день  фінансове і виробниче становище сторін за договором змінилося і позивач не взмозі виконувати взяті на себе по договору зобов’язання, то і він звертався до відповідача з письмовими пропозиціями про розірвання договору про спільну діяльність і укладення договорів на оренду приміщень, що дало б можливість відповідачу займати приміщення на підставі договору оренди.

Відповідно до  статті 526 ЦК України   передбачені загальні умови  виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог  законодавства , а за відсутності таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому під істотним розуміють таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивач посилається на істотне порушення контрагентом умов договору . Крім того, згідно із ст. 652 ЦК України договір може бути змінений або розірваний у зв'язку з істотною зміною обставин, але лише за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами належним чином не виконуються умови договору про спільну діяльність і відповідно порушуються істотні умови договору, так як  підтвердження належного виконання договору про спільну діяльність сторонами не надано, тільки лише вбачається необхідність перебування відповідача у приміщеннях, переданих позивачем за договором.

Щодо викладеного в рішення суду, що позивачем не наведено жодних підстав для розірвання договору в односторонньому порядку, до уваги колегією суддів не приймається, так як відсутність спільної господарської  мети при виконанні договору є основним твердженням і спростуванням викладеного у рішенні суду.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Скаржник належним чином спростував твердження суду першої інстанції і підтвердив  належними аргументами викладене у апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене,  колегія суддів  Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Чернівецької області слід скасувати і прийняти нове рішення яким позовні вимоги задоволити, оскільки  останнє не відповідає матеріалам справи, не ґрунтується на чинному законодавстві і наявні підстави для його скасування. Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника документально обґрунтовані, базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому визнаються такими, що можуть бути підставою, згідно ст.104 ГПК України для скасування оскаржуваного рішення.

Судові витрати по розгляду справи  слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Кварц” від 27.10.2006р. №247/108 задоволити.

2.          Рішення господарського суду Чернівецької області від        19.10.2006 р. по справі №6/141 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення. Позовні вимоги задоволити.

4.          Договір укладений між ВАТ „Кварц” та ВАТ „ЦКБ Ритм” про співробітництво від 20.12.1991р. та додаткову угоду від 20.02.1994р. розірвати.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          На виконання постанови місцевому господарському суду видати відповідний наказ на стягнення держмита за розгляд апеляційної скарги та позовної заяви і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Матеріали справи №6/141  повернути в господарський суд Чернівецької  області.

Головуючий-суддя                                            Г.Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                          О.Мирутенко