ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.01.07

Справа № 8/597-06 (8/539-06).

За
позовом: Сумського міського центру зайнятості , м. Суми до відповідача:       Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про
стягнення          297 грн. 84 коп.

СУДДЯ   КІЯШКО В. І.

Представники
сторін:

Від
позивача                     ОСОБА_2  НОМЕР_1

Від
відповідача          не прибув

За
участю секретаря судового  засідання
Моїсеєнко Т.М.

Суть
спору: Позивач просить стягнути з відповідача 297 грн. 84 коп., а саме: 297
грн. 84 коп. - заборгованості по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідач
відзиву на позовну заяву не подав, в засідання суду не з'явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому, відповідно до ст.
75 ГПК України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами

Представник
позивача подав клопотання про недоцільність ведення аудіо запису судового
засідання, тому, відповідно до ст. 81-1 ГПК України, господарський суд здійснює
ведення протоколу судового засідання в письмовій формі.

Представнику
позивача роз'яснив вимоги ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу
України щодо його процесуальних прав та обов'язків, зокрема право заявляти
відводи.

Розглянувши
матеріали справи і враховуючи що:

Законом
України “Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000р., передбачено умови, порядок, строк і
розмір страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно
ст. 22 Закону України “Про зайнятість населення”, ст. 8 Закону України  “Про загальнообов'язкове державне страхування
на випадок безробіття”, Фонд соціального страхування України на випадок
безробіття є загальнодержавним цільовим фондом, самостійною фінансовою системою
і утворюється на державному та місцевому рівнях за рахунок асигнувань
державного і місцевих бюджетів, розмір яких встановлюється Верховною Радою
України; зборів на обов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття;
коштів служби зайнятості, отриманих за надання платних послуг підприємствам та
організаціям, і частини прибутку підприємств, установ та організацій, що
створюються державною службою зайнятості. Відповідно до ст. 16 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне страхування
на випадок безробіття” джерелами формування  коштів Фонду, у тому числі є страхові внески
страхувальників. Діяльність державної служби зайнятості  населення
фінансується за рахунок коштів Фонду. Ст. 38 вищезазначеного Закону
передбачає відповідальність за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків
страхувальниками.

Відповідач
є платником страхових внесків до Фонду, але несвоєчасно сплачує  внески до Фонду.

Відповідно
до п. 2 ст. 1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування» № 1233-ІІІ від
11.01.2001р., відповідач повинен був перераховувати позивачу страхову внески в
розмірі, встановленому діючим законодавством, від суми фактичних витрат на
оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та
додаткової заробітної плати, інші компенсаційні виплати, в тому числі в
натуральній формі, що визначають згідно з нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» та підлягають
обкладенню прибутковим податком з громадян - для найманих працівників - 0,5%
суми оплати праці.

Як
свідчить з матеріалів справи, в розрахунковій відомості про нарахування та
перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття за І -ІІІ квартали
2006р., наданої відповідачем до центру зайнятості, ним самостійно відображено
розрахунок страхових внесків до Фонду.

В
довідці-розрахунку по сплаті страхових внесків до Фонду станом на 01.10.2006р.
відображено розрахунок страхових внесків, згідно якої сума недоїмки, яка
підлягає стягненню, складає 297 грн. 84 коп.

Факт
несплати відповідачем страхових внесків до Фонду загальнообовязкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття підтверджується
матеріалами справи, зокрема: розрахунковою відомістю, довідкою-розрахунком,
іншими документами.

Оскільки
відповідач не подав доказів погашення боргу, вимоги позивача правомірні,
обґрунтовані і підлягають задоволенню в розмірі 297 грн. 84 коп.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України
державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на користь Сумського міського центру зайнятості
(40009, м. Суми, вул. Баумана, 45, код 13996509) 297 грн. 84 коп. боргу.

3.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) в доход державного бюджету України (рахунок №
0002, код 23636315) 102 грн. 00 коп. держмита.

4.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на користь ДП “Судовий інформаційний центр”
(03057, м. Київ, вул.. Трутенко, 2, р/р 0001 МФО 325707 у ВАТ “Банк Універсальний”, м. Львів) 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Накази видати після набрання рішення
законної сили.

СУДДЯ
В. І. КІЯШКО