донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2007 р.                                                                            справа №39/45

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Шахова А.О. дов. № Н-01/470 від 13.02.2007р.,

від відповідача 1:

від відповідача 2:
Співак О.Є. дов. № 0109/1525 від 02.08.2006р.
Семенова Г.В. дов. № 0109/11 від 12.02.2007р.
не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
22.01.2007 року

по справі
№39/45 (суддя Н.С.Морщагіна)

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

до
1. Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" м.Макіївка Донецької області
2. Відкритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний комбінат” м.Макіївка Донецької області

про
стягнення 38953грн. 68коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області 38953грн.68коп. плати за користування вагонами (в т.ч. ПДВ –6492грн.28коп.).

Господарський суд Донецької області ухвалою від 09.01.2007р. (т.2 а.с. 2) з власної ініціативи, в порядку ст.24 ГПК України, до участі у розгляді справи у якості другого відповідача залучив Відкрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний комбінат” м.Макіївка Донецької області.

Господарський суд Донецької області рішенням від 22.01.2007р. по справі №39/45 відмовив Державному підприємству „Донецька залізниця” м.Донецьк у задоволенні позовних вимог про стягнення з ЗАТ „Макіївський металургійний завод” та ВАТ „Макіївський металургійний комбінат” плати за користування вагонами у сумі 38953грн.68коп.

Господарський суд відмовляючи позивачу у задоволенні позову визнав, що позивач безпідставно нарахував відповідачу плату за користування вагонами за час знаходження вантажу під митним контролем на станції Ясинувата в очікуванні видачі вантажу, виходячи з того, що час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Так, суд встановив факт видачі відповідачу вантажів після закінчення митного оформлення.

Державне підприємство “Донецька залізниця”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. у справі №39/45 скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.

Заявник скарги вважає, що господарським судом при винесенні рішення неправильно застосовані норми матеріального права – ст.ст.71, 119 Статуту залізниць України, ст.ст.1, 43 Митного Кодексу України, п.13 Правил користування вагонами та контейнерами (які затверджені наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.1999р.), п.п.2.3, 2.4, 3.13 Порядку взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон України товарів (вантажів) залізничними вантажними поїздами, а також норми процесуального права – ст.43 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправильного вирішення спору.

Закрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний завод” м.Макіївка Донецької області просить рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. у справі №39/45 залишити без змін,  апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відкрите акціонерне товариство “Макіївський металургійний комбінат” м.Макіївка Донецької області вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. у справі №39/45 прийняте при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, при повному, всебічному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, тому просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що враховуючі обсяг та зміст зобов’язань щодо здійснення операцій з митного оформлення вантажу, покладених на залізницю, затримка вагонів під час митного оформлення безпосередньо залежить від залізниці, а тому, згідно чинного законодавства, не може бути врахована при визначенні плати за користування вагонами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України  у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Державне підприємство “Донецька залізниця” свої позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами обґрунтувало затримкою вагонів на станції Ясинувата в очікуванні митного оформлення та прийому вантажу одержувачем, розрахунком плати за користування вагонами.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надані копії відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ №051205, 051208, 051211, 052215, 052216, 052219, 053223, 053224, 054226, 054229, 055232, 055233, 055235, 056237, 056238, 056239, копії перевізних документів №№12028, 12029, 12038-12045, 12036, 12064, 12074-12087, 12131-12134, 12157-12160, 12168, 12169, 12199-12202, 12204-12207, копії актів загальної форми №№366, 374, 373, 412, 426, 431, 437, 448, 449, 477, 486, 498 та додатково наданий договір № 1/102/507/06 від 28.02.2006р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ЗАТ “ММЗ” при станції Ясинувата Донецької залізниці, договір № 511/06 від 02.03.2006р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, витяг з Єдиного технологічного процесу роботи станції Ясинувата, пам’ятки про користування вагонами (контейнерами) на подавання вагонів (контейнерів) під навантаження (вивантаження) вантажовласником ЗАТ “ММЗ”.

Дослідивши дані документи, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

У період з 26 квітня по 23 травня 2006року на станцію Ясинувата ДП “Донецька залізниця” на адресу ЗАТ “Макіївський металургійний завод” надходили імпортні вантажі за перевізними документами №№12028, 12029, 12038-12045, 12036, 12064, 12074-12087, 12131-12134, 12157-12160, 12168, 12169, 12199-12202, 12204-12207, про що надавались повідомлення.

Вантаж надійшов у вагонах, що належали Українській залізниці.

Зазначені вагони з вантажем були подані на станцію Ясинувата, але –не були прийняті відповідачем для здійснення вивантаження, у зв’язку з необхідністю проведення митного оформлення.

Після здійснення митного оформлення вагони з вантажем були прийняті відповідачем, про що свідчать відмітки станції Ясинувата.

Облік часу перебування зазначених вагонів проводився станцією Ясинувата за відомостями плати користування вагонами форми  ГУ–46 №№ №051205, 051208, 051211, 052215, 052216, 052219, 053223, 053224, 054226, 054229, 055232, 055233, 055235, 056237, 056238, 056239.

Позивачем за користування зазначеними вагонами на підставі ст.119 Статуту та Правил користування вагонами і контейнерами заводу була нарахована плата за користування вагонами у сумі 38953грн.68коп., (в т.ч. ПДВ –6492грн.28коп.).

Відповідач від оплати плати за користування вагонами, нарахованої за час затримки, відмовився, посилаючись на те, що вагони із вантажами видані після проведення митних операцій.

Залізниця, вважаючи нарахування плати за користування вагонами за час затримки здійсненим правильно, звернулась до господарського суду з заявою про примусове стягнення нарахованої плати у сумі 38953грн.68коп.

Виходячи з вимог частин 1, 3 ст.119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами –суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Вищевказані вагони були затримані з причин, пов‘язаних з митним оформленням.

Відповідно статті 76 Статуту залізниць України час знаходження вагонів на залізничних під'їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях. Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію залізничної під'їзної колії.

Згідно статті 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором.

Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

Між ДП “Донецька залізниця” та ЗАТ “Макіївський металургійний завод” було укладено договір №1/102/507/06 від 28.02.2006р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ЗАТ “Макіївський металургійний завод” при станції Ясинувата Донецької залізниці.

Пунктом 4 договору сторони встановили, що подача вагонів на під’їзну колію та зарахування їх в користування власнику під’їзної колії здійснюється за інтервалами. Порожні вагони подаються на під’їзну колію поза інтервалом із зарахуванням їх в користування власнику під’їзної колії через 0,5 години після виставлення їх на приймально-здавальну колію.

Згідно п.п. 4 пункту 15 договору час знаходження вагонів на під’їзній колії визначається з моменту закінчення приймально-здавальних операцій при передаванні вагонів залізницею власнику під’їзної колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Відповідно пункту 13 даного договору власник під’їзної колії сплачує залізниці збори за подавання та забирання вагонів, плату за користування вагонами, інші збори та плати.

Розділом 5 Єдиного технологічного процесу роботи під’їзної колії Макіївського металургійного комбінату і станції Ясинувата Донецької залізниці, затвердженого Донецькою залізницею та Макіївським металургійним комбінатом 28.11.1983р., передбачено складення приймально-здавальних відомостей при передачі вагонів  між сторонами.

Вагони, які прибули на приймально-здавальні колії станції Ясинувата за залізничними накладними №№12028, 12029, 12038-12045, 12036, 12064, 12074-12087, 12131-12134, 12157-12160, 12168, 12169, 12199-12202, 12204-12207 не були прийняті вантажоодержувачем в зв’язку з необхідністю здійснення митного оформлення, представником заводу про причини неприйняття вагонів у приймально-здавальних відомостях та відомостях користування вагонами (контейнерами) були зроблені відмітки “митниця”, та “прийнято часом розмитнення”.

Відповідно статті 1 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Статтею 43 Митного кодексу України встановлено, що у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ст.140 Митного кодексу України порядок та строки проведення митного контролю на залізничному транспорті визначаються спільними технологічними схемами, які затверджуються начальниками залізничних станцій, керівниками митних органів та органів охорони державного кордону України.

З метою узгодження дій посадових осіб митних органів і залізниць України, визначення їх прав, функціональних обов'язків і відповідальності під час проведення ними операцій із контролю і оформлення вантажів, що переміщуються через митний кордон України залізничними вантажними поїздами Державною митною службою України та Міністерством транспорту України розроблено Порядок взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах (далі —Порядок), затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001 р. №231/174 (зі змінами від 28.05.2004 р. №399/442).

Відповідно до п. 2.3 Порядку залізниці зобов'язані доставити в митний орган, у зоні діяльності якого розташовано станцію призначення, товари (вантажі) без будь-яких змін упаковки або стану з непошкодженим митним забезпеченням, запірно-пломбу вальним пристроєм або пломбами, а також документи контролю за доставкою, супровідні й перевізні документи на ці товари (вантажі).

Відповідно до п. 2.4 Порядку залізниці здійснюють перевезення товарів (вантажів) між митними органами як митні перевізники та гарантують обов'язкову доставку в митницю призначення товарів (вантажів), що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3.10 Порядку визначено, що транспортні засоби з товаром (вантажем), що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці. Про прибуття товару (вантажу) посадова особа станції призначення повідомляє митницю призначення та вантажоодержувача. За відсутності на станції призначення такого підрозділу митниці митниця призначення та залізнична станція погоджують окремий порядок повідомлення й передання документів залежно від місцевих умов, який відображається в Технологічному процесі роботи станції.

Відповідно до п. 3.13 Порядку після проведення митного оформлення товарів (вантажів) перевізні документи з відповідними відмітками, підписом і відбитками особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення повертаються на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів (вантажів) вантажоодержувачу. Видача вантажів до закінчення митного оформлення забороняється (п. 3.12).

Частиною 3 ст.23 Статуту залізниць України визначено, що в разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Обов’язками ЗАТ “ММЗ” на протязі процесу митного оформлення є отримання супровідних й перевізних документів на товари (вантажі) від залізниці та надання їх до відділу КДВ ДРМ та повернення їх залізниці після митного оформлення, що підтверджують п.п.2.2, 2.5 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, якій затверджений Наказом Донбаської регіональної митниці та Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці за №466/106 від 03.08.2004р. Повернення вантажоодержувачем після митного оформлення перевізних документів є підставою для видачі вантажів.

Згідно п.п.2.1, 2.1.1 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці транспортні засоби з товаром, що прибули на станцію і перебувають під митним контролем розміщуються на станції призначення та перебувають під охороною залізниці, подача таких транспортних засобів з товарами без проставляння на перевізних документах підпису та відбитків особистої номерної печатки особи митниці призначення допускається за зверненням вантажоодержувача.

ЗАТ “Макіївський металургійний завод” не звертався до залізниці з проханням про подачу транспортних засобів з товарами, які прибули за залізничними накладними №№12028, 12029, 12038-12045, 12036, 12064, 12074-12087, 12131-12134, 12157-12160, 12168, 12169, 12199-12202, 12204-12207.

Тобто, слід визнати, що дії представників заводу по відмовленню від приймання транспортних засобів, які не пройшли митне оформлення, у зв’язку з чим залізницею складено акти загальної форми №№366, 374, 373, 412, 426, 431, 437, 448, 449, 477, 486, 498 є обґрунтованими.

Відповідно п.2.6 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці забороняється видача вантажів, що прибули на станцію й перебувають під митним контролем, з місць загального користування до закінчення митного оформлення.

Транспортні засоби, які знаходились під митним контролем, були прийняті ЗАТ “ММЗ” після закінчення митного оформлення.

Оскільки відповідно частини 3 статті 23 Статуту залізниць України у разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій, то ця дата є часом, з якого ЗАТ “ММЗ” повинно сплачувати плату за користування вагонами за відомостями плати за користування вагонами №№051205, 051208, 051211, 052215, 052216, 052219, 053223, 053224, 054226, 054229, 055232, 055233, 055235, 056237, 056238, 056239.

Відповідно до п.7 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. №644, видача імпортних вантажів провадиться після митного оформлення. На станціях, де підрозділи митних органів відсутні, перевізні документи для оформлення в митниці тимчасово передаються працівниками станцій одержувачу під розписку в спеціальній книжці, у якій фіксується дата й час одержання документів, а також зобов'язання одержувача передати перевізні документи в митний орган і повернути їх станції.

При поверненні станції перевізних документів після митного оформлення працівник товарної контори зобов'язаний перевірити наявність відповідних штемпелів і відміток митного органу на всіх екземплярах перевізного документа; звірити проставлені в перевізних документах печатки та штемпелі митних органів із зразками, наданими в товарну контору митним органом, у регіоні діяльності якого знаходиться станція. У разі невідповідності печаток наданим раніше зразкам видача вантажів затримується до одержання дозволу митного органу.

На підставі наведеного, слід визнати, що господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що відсутність митниць на станціях призначення у зоні діяльності підрозділів Донбаської регіональної митниці не звільняє залізницю від виконання свого зобов'язання доставити вантаж у митницю призначення.

Відповідно до ст.13 Правил користування вагонами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Згідно ч.5 п.4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р.  N113, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. N165/3458 час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника

Таким чином, враховуючі вищенаведені норми права та враховуючі встановлений факт видачі ЗАТ “ММЗ” вантажів після закінчення митного оформлення, слід визнати, що плата за користування вагонами у сумі 38953грн.68коп. безпідставно нарахована залізницею за час знаходження вантажу під митним контролем  в очікуванні видачі вантажу.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що плата за користування вагонами у сумі 38953грн.68коп. є нарахованою безпідставно і не підлягає стягненню з відповідача – ЗАТ “Макіївський металургійний завод”.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. по справі №39/45 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. по справі №39/45 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 22.01.2007р. по справі №39/45 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС