СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.10.07
Справа №  22/286д-4/162д

Головуючий
колегії   Зінченко  Н.Г.

За позовом  Товариства з обмеженою
відповідальністю “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької області

До відповідача 1 Товариства
з обмеженою відповідальністю “СЕМ”, м. Запоріжжя

До відповідача 2 Приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області

До відповідача 3
Приватного підприємця ОСОБА_2, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

Про
визнання договору купівлі-продажу № 677 від 08.06.2004 р. недійсним

За зустрічним позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області

До відповідача 1
Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ”, м. Запоріжжя

До відповідача 2
Товариства з обмеженою відповідальністю “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької
області

До відповідача 3
Товариства з обмеженою відповідальністю “ВікСана”, м. Пологи Запорізької
області

Третя особа на
стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,
-Приватний підприємець ОСОБА_2, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

Треті особи на
стороні відповідача 1, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,
-              1 -Акціонерний банк
“Металург”, м. Запоріжжя

2 -Відкрите
акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі Бердянського
відділення № 3129 ВАТ “Державний ощадний банк України”, м. Бердянськ
Запорізької області

Про визнання договору про перевід боргу від 07.08.2003
р. недійсним

За зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕМ”, м. Запоріжжя

До відповідача 1
Товариства з обмеженою відповідальністю “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької
області

До відповідача 2
Товариства з обмеженою відповідальністю “ВікСана”, м. Пологи Запорізької
області

Треті особи
на стороні відповідача 1, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,
-

1 -
Приватний підприємець ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської
області

2 -
Приватний підприємець ОСОБА_2, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

Треті особи на
стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, -                        1 -Акціонерний
банк “Металург”, м. Запоріжжя

2 -Відкрите
акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі Бердянського
відділення № 3129 ВАТ “Державний ощадний банк України”, м. Бердянськ
Запорізької області

Про визнання договору про перевід боргу від 07.08.2003
р. недійсним

Колегія суддів господарського суду
Запорізької області: головуючий суддя
Зінченко Н.Г., судді Яцун О.В., Дьоміна А.В.

За участю представників сторін:

Від позивача за первісним позовом
(відповідача 2 та 1 за зустрічними позовами) -не
з'явився

Від відповідача 1 за первісним
позовом (відповідача 1 і позивача за зустрічними позовами) -не
з'явився

Від відповідача 2 за первісним
позовом (позивача і третьої особи за зустрічними позовами) -
Гатоляк М.Я. -довіреність б/н від 06.06.2005 р.

Від відповідача 3 за первісним
позовом (третьої особи на стороні відповідачів за зустрічними позовами)
-ОСОБА_2-приватний підприємець (на підставі паспорту НОМЕР_1)

Від відповідача 3 і 2 за
зустрічними позовами - не з'явився

Від третьої особи № 1 на стороні
відповідача 1 і на стороні позивача за зустрічними позовами
-не з'явився

Від третьої особи № 2 на стороні
відповідача 1 і на стороні позивача за зустрічними позовами
-не з'явився

14.07.2004 р. до господарського
суду Запорізької області звернулося ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької
області з позовною заявою до ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя про визнання недійсним
Договору купівлі-продажу за реєстр. № 677 від 08.07.2004 р. комплексу будівель
і споруд, що розташовані в м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75,
який укладений між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ПП ОСОБА_1, с. Ставчани
Пустомитівського району Львівської області і ПП ОСОБА_2, м. Сімферополь АР
Крим.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області (суддя Скиданова Ю.О.) від
14.07.2004 р. позовна заява ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької
області прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 22/286д, до
участі у справі у якості відповідачів на підставі ст. 24 ГПК України за
ініціативою суду залучені ПП ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району
Львівської області і ПП ОСОБА_2, м. Сімферополь АР Крим.

Цією ж ухвалою судом були вжиті
заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту  на об'єкт нерухомості -цілісний майновий
комплекс бази відпочинку “Бриз”, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької
області по вул. Макарова, 75.

В судових засіданнях у зв'язку із
необхідністю подання додаткових доказів оголошувалися перерви, відповідними
ухвалами суду по справі розгляд справи відкладався.

За клопотанням представників сторін
на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України процесуальний строк розгляду спору судом
продовжений.

22.02.2005 р. на адресу
господарського суду Запорізької області від ПП ОСОБА_1,               с. Ставчани Пустомитівського
району Львівської області надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ “СЕМ”, м.
Запоріжжя та ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області про визнання
недійсними Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., який укладений між ТОВ
“СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької області та ТОВ
“Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області, яка ухвалою суду по справі від
23.02.2005 р. прийнята до розгляду спільно з первісним позовом.

01.03.2005 р. на адресу
господарського суду Запорізької області від ТОВ “СЕМ”,                   м. Запоріжжя надійшла
зустрічна позовна заява до ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області
про визнання недійсними Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., який
укладений між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької
області та ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області, яка ухвалою суду
по справі від 04.03.2005 р. прийнята до розгляду спільно з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.08.2004 р. та від 16.03.2005 р. провадження у справі
№ 22/286д зупинялося на підставі ст. 79 ГПК України та поновлювалося
відповідними ухвалами суду по справі у зв'язку із усуненням підстав, що
зумовили зупинення провадження у справі.

У зв'язку із наявною виробничою
необхідністю розпорядженням Голови господарського суду Запорізької області
Немченко О.І. № 336 від 12.07.2005 р. справа № 22/286д була передана на
колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької
області: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Дроздова С.С., Гончаренко С.А.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.07.2005 р. справа № 22/286д прийнята до провадження
колегією суддів, справі присвоєно № 22/286д-4/162д, судове засідання призначено
на 01.09.2005 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.09.2005 р. за ініціативою колегії суддів на підставі
ст., ст. 24 і 27 ГПК України до участі у справі № 22/286д-4/162д було залучено
ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької області у якості відповідача № 3 за
зустрічною позовною заявою ПП ОСОБА_1 і у якості відповідача № 2 за зустрічною
позовною заявою ТОВ “СЕМ”, а також до участі у справі у якості третіх осіб № 1
і № 2 на стороні ТОВ “СЕМ”, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору, за зустрічними позовними заявами відповідно були залучені АБ
“Металург”,  м. Запоріжжя і ВАТ
“Державний ощадний банк України” в особі Бердянського відділення № 3129 ВАТ
“Державний ощадний банк України”,
м. Бердянськ Запорізької області.

Відповідними ухвалами суду по
справі розгляд справи № 22/286д-4/162д відкладався.

За клопотанням представників сторін
на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України процесуальний строк розгляду спору судом
продовжений.

Ухвалами господарського суду
Запорізької області від 05.12.2005 р., від 15.06.2006 р. і від 05.04.2007 р.
провадження у справі № 22/286д-4/162д зупинялося на підставі ст. 79 ГПК України
та поновлювалося відповідними ухвалами суду по справі у зв'язку із усуненням
підстав, що зумовили зупинення провадження у справі.

У зв'язку із наявною виробничою
необхідністю, враховуючи категорію та складність справи № 22/286д-4/162д,
розпорядженням В.о. Голови господарського суду Запорізької області Проскурякова
К.В. від 14.09.2007 р. справу № 22/286д-4/162д передано на колегіальний розгляд
у складі іншої колегії суддів господарського суду Запорізької області:
головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Яцун О.В., Дьоміна А.В.

Ухвалами господарського суду
Запорізької області від 18.09.2007 р. справа                              № 22/286д-4/162д
прийнята до розгляду колегією суддів у новому складі суддів, провадження у
справі № 22/286д-4/162д поновлено, засідання суду призначено на 02.10.2007 р.

Засідання суду відкрито 02.10.2007
р.

За ініціативою суду судовий процес
здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 02.10.2007 р.
справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України за
погодженням з представниками сторін, присутніми в судовому засіданні, вступну і
резолютивну частини рішення.

Представники ТОВ “ВікСана”, АБ
“Металург” і ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Бердянського
відділення № 3129 ВАТ “Державний ощадний банк України” в судове засідання
02.10.2007 р. не прибули, про причини можливої неявки суд не повідомили, про
дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

01.10.2007 р. на адресу
господарського суду Запорізької області від директора ТОВ “Полімекс-Агро”
Ланець С.А. надійшла телеграма № 1117 з клопотанням про перенесення судового
розгляду справи, у зв'язку із тим, що не була отримана ухвала суду по справі
про призначення слухання, директор товариства знаходиться поза межами області і
не може бути присутнім в судовому засіданні 02.10.2007 р.

Також 01.10.2007 р. до канцелярії
господарського суду Запорізької області надійшло клопотання ліквідатора ТОВ
“СЕМ” ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи                № 22/286д-4/162д у зв'язку із
неможливістю прибути в судове засідання призначене на 02.10.2007 р. в наслідок
перебування на лікарняному.

Розглянувши заявлені клопотання про
відкладення розгляду справи, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки у
відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України справи
юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень наданих їм законодавством та установчими документами, та керівники
підприємств та організацій. Крім того, представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Тобто, надання повноважень на представництво
інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким колом осіб. Отже, у разі
неможливості особистого прибуття в судове засідання директора ТОВ
“Полімекс-Агро” та ліквідатора ТОВ “СЕМ”, інтереси підприємств в судовому
процесу могли представляти інші особи на підставі відповідних доручень.

Крім того, суд вважає безпідставним
посилання директора ТОВ “Полімекс-Агро” на не отримання ним ухвали суду по
справі про призначення слухання, так, як з тексту телеграми             № 117 від 01.10.2007 р.
вбачається, що про дату, час та місце розгляду справи № 22/286д-4/162д керівник
ТОВ “Полімекс-Агро” був обізнаний. Телеграма від позивача надійшла за день до

З урахуванням викладеного, суд
вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами за
відсутністю представників ТОВ “Полімекс-Агро”, ТОВ “СЕМ”, ТОВ “ВікСана”, АБ
“Металург” і Бердянського відділення № 3129 ВАТ “Державний ощадний банк
України”.  До того ж, в матеріалах справи
містяться письмові пояснення зазначених учасників судового процесу, які
неодноразово ними надавались щодо предмету розгляду у справі.

В судовому засіданні 02.10.2007 р.
колегією суддів розглянуті первісні позовні вимоги ТОВ “Полімекс-Агро”, м.
Пологи Запорізької області, викладені в позовній заяві від   13.07.2004 р. № 5809, про визнання недійсним
Договору купівлі-продажу за реєстр. № 677 від 08.06.2004 р. комплексу будівель
і споруд, що розташовані в м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова,
75, який укладений між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ПП ОСОБА_1,                   с. Ставчани Пустомитівського
району Львівської області і ПП ОСОБА_2, м. Сімферополь АР Крим.

Спільно з первісною позовною заявою
колегією суддів розглянуті зустрічна позовна заява ПП ОСОБА_1, с. Ставчани
Пустомитівського району Львівської області (від             22.02.2005 р. за вх. № 02-5/1576)
про визнання недійсним Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., укладеного
між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької
області і ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької області, а також зустрічна
позовна заява ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя (від 25.02.2005 р. за вх. № 02-5/1842)
про визнання недійсним Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., укладеного
між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької
області і ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької області.

Обґрунтування первісних позовних
вимог ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області, які викладені у
відповідних заявах, що залучені до матеріалів справи, полягають у наступному.
ТОВ “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької області просить суд визнати
недійсним Договір купівлі-продажу від 08.06.2004 р. за № 677 посилаючись на те,
що між ТОВ “Полімекс -Агро”, ТОВ “СЕМ” і ТОВ “ВікСана” укладено Договір про
перевід боргу, який датований 07.08.2003 р. 30.06.2003 р. між тими же сторонами
укладено Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до чинного Договору про
перевід боргу від 07.08.2003 р., згідно якої сторони виправили помилку у
зазначені дати укладання договору і вважають цією датою 07.06.2003 р.
Відповідно до умов Договору про перевід боргу ТОВ “ВікСана” (первісний боржник)
перевів на ТОВ “СЕМ” (новий боржник) борг на суму 200 000,00 грн., що виник
внаслідок неналежного виконання зобов'язань перед ТОВ “Полімекс-Агро”
(кредитор). Зобов'язання, яке прийняло на себе ТОВ “СЕМ” ґрунтується на
Договорі поруки від            15.03.2002
р., який укладений між ТОВ “ВікСана” і ТОВ “Полімекс-Агро”. ТОВ “СЕМ” замість
сплати на корить ТОВ “Полімекс-Агро” боргу у грошовій формі передало у
власність останнього об'єкт нерухомості -цілісний майновий комплекс Бази
відпочинку “Бриз”, що знаходиться  в м.
Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75. Таким чином, позивач за
первісним позовом вважає, що з моменту укладання Договору про перевід боргу до
нього перейшло право власності на спірне нерухоме майно -цілісний майновий
комплекс Бази відпочинку “Бриз”, що знаходиться ся в м. Бердянськ Запорізької
області по вул. Макарова, 75. Отже,  укладаючи Договір купівлі-продажу від
08.06.2004 р. за № 677 ТОВ “СЕМ” вже не було власником спірного майна. Крім
того, ТОВ “Полімекс-Агро” посилається на ст. 215 ЦК України, яка передбачає
можливість іншої зацікавленої особи, яка не є стороною договору, визнати
недійсним оспорюваний правочин.

В свою чергу, мотивуючи заявлені
позовні вимоги ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя посилається на таке. ТОВ “СЕМ” заперечує
проти факту укладання і взагалі існування Договору про перевід боргу, який
датований 07.08.2003 р., і Додаткової угоди до нього від 30.06.2003 р. В
обґрунтування своєї позиції посилається на те, що оригінал вказаного Договору
про перевід боргу жодного разу не був наданий для огляду суду, до матеріалів
справи залучено лише нотаріально посвідчені фотокопії Договору і Додаткової
угоди. Крім того, ТОВ “СЕМ” вказує на те, що 04.07.2003 р. між АБ “Металург” і
ТОВ “СЕМ” було укладено Договір застави № 08-03/0211-МП/К, який посвідчений
нотаріально 04.07.2003 р. і зареєстровано в реєстрі за            № 528. Відповідно до умов Договору
застави № 08-03/0211-МП/К від 04.07.2003 р. ТОВ “СЕМ” поручилося перед АБ
“Металург” всім своїм майном, належним йому на праві власності, за                 ПП ОСОБА_4 по виконанню
останнім грошових зобов'язань за Кредитним договором № 08-03/0211-К від
04.07.2003 р., який укладений між АБ “Металург” і ПП ОСОБА_4. Предметом застави
за вказаним договором виступив також і спірний комплекс будівель і споруд Бази
відпочинку “Бриз”. Пункт 1.6 Договору застави № 08-03/0211-МП/К передбачав пряму
заборону для ТОВ “СЕМ” щодо розпорядження заставленим майном. Таким чином, ТОВ
“СЕМ” посилається на те, що відчуження ним у період дії Договору застави                                           №
08-03/0211-МП/К комплексу будівель і споруд бази відпочинку “Бриз”, у тому
числі і за Договором про перевід боргу від 07.08.2003 р., суперечить чинному
цивільному законодавству, тому не могло мати місця взагалі. Згідно довідки АБ
“Металург” від 28.02.2005 р. за                         вих. № 08-11/1363
(л.с. 61, том 2) 08.06.2004 р. Кредитний договір № 08-03/0211-К від 04.07.2003
р. був виконаний у повному обсязі і припинив свою дію разом із Договором
застави № 08-03/0211-МП/К від 04.07.2003 р. Також, ТОВ “СЕМ” посилається на те,
що 30.01.2003 р. між ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Бердянського
відділення № 3129 і підприємством укладено Договір застави, який посвідчений
нотаріально і внесений у реєстр за № 135. Згідно умов Договору застави від
30.01.2003 р. ТОВ “СЕМ”, у забезпечення виконання ТОВ “Агро-Дружба” зобов'язань
за Договором кредитної лінії № 1 від 29.01.2003 р., що був укладений ТОВ
“Агро-Дружба” з ВАТ “Державний ощадний банк України” в особі Бердянського
відділення № 3129, передало у заставу ВАТ “Державний ощадний банк України” в
особі Бердянського відділення № 3129 12/13 частин комплексу будівель і споруд,
які знаходяться у м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75. Таким
чином, на момент укладення між ТОВ “Полімекс -Агро”, ТОВ “СЕМ” і ТОВ “ВікСана”
спірного Договору про перевід боргу, який фактично укладений 07.06.2003 р.,
спірне майно Бази відпочинку “Бриз” знаходилося у заставі ВАТ “Державний
ощадний банк України” в особі Бердянського відділення № 3129 і не могло бути
відчужено будь-яким способом без отримання дозволу заставодержателя -ВАТ
“Державний ощадний банк України” в особі Бердянського відділення № 3129.

Позиція у даній справі ТОВ
“ВікСана”, м. Пологи Запорізької області викладена у письмовому Відзиві від
26.10.2005 р. на позовні заяви. Згідно вказаного відзиву ТОВ “ВікСана”,
пояснює, що спірний Договір про перевід боргу від 07.08.2003 р. і Додаткову
угоду від 30.06.2003 р. до Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., які
нібито укладалися між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи
Запорізької області і ТОВ “ВікСана”, м. Пологи Запорізької області,
підприємство ніколи не укладало. Оригінали вказаних угод у ТОВ “ВікСана”
відсутні. На підставі викладеного ТОВ “ВікСана” просить суд в задоволені
позовних вимог ТОВ “Полімекс -Агро” про визнання недійсним Договору
купівлі-продажу комплексу будівель і споруд за реєстр. № 677 від 08.07.2004 р.,
що розташовані в м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75
відмовити, а позовні вимоги ТОВ “СЕМ”,                         м. Запоріжжя і ПП
ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області про визнання
недійсним Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., укладений між ТОВ
“СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької області і ТОВ
“ВікСана”,                       м.
Пологи Запорізької області задовольнити.

ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2вважають,
що матеріали справи № 22/286д-4/162д
свідчать про те, що Договір про переведення боргу, на який посилається
ТОВ “Полімекс-Агро” в обґрунтування заявлених позовних вимог, був укладений саме
07.08.2003 р. Цей факт також підтверджується тим, що прокуратурою м. Запоріжжя
проведено перевірку щодо факту підроблення Договору про перевід боргу, який
датований 07.08.2003 р., Додаткової угоди від 30.06.2003 р. про внесення змін і
доповнень до чинного Договору про перевід боргу від 07.06.2003 р. і Дозволу від
02.06.2003 р. на відчуження нерухомого майна, за результатами якої 26.01.2006
р. винесено Постанову про відмову в порушені кримінальної справи за відсутністю
події злочину. В зв'язку із цим Додаткова угода до Договору про перевід боргу
не була укладена 30.06.2003 р. і не могла бути укладена раніше 07.08.2003 р.
Підприємці вважають, що Договір про переведення боргу, укладений між ТОВ
“Полімекс-Агро”, ТОВ “ВікСана” і ТОВ “СЕМ” є недійсним у відповідності до
приписів ч. 3 ст. 62 ЦК Української РСР, який був чинним на момент укладення
договору. Договір про переведення боргу було підписано тим самим представником
-Міросем С.Е. від імені особи, яку він представляв, - первісного боржника ТОВ
“ВікСана” у відношенні другої особи, представником якої він перебував
одночасно, -нового боржника ТОВ “СЕМ”. Тому договір про переведення боргу не
відповідає ч. 3 ст. 62 ЦК Української РСР. Крім того, посилаються на те, що на
час укладення Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р. був чинним Договір
застави від 04.07.2003 р., укладений між ТОВ “СЕМ” і АБ “Металург” щодо того ж
самого комплексу будівель і споруд, який був відчужений за Договором про
перевід боргу від 07.08.2003 р. АБ “Металург” не надавав своєї згоди на
відчуження заставленого майна. З огляду на викладене, просять суд відмовити ТОВ
“Полімекс-Агро” в задоволені позовних вимог про визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 677 від 08.06.2004 р., задовольнити зустрічну позовну заяву
ПП ОСОБА_1 та визнати недійсним договір про перевід боргу від 07.08.2003 р.

Згідно пояснень по суті спору АБ
“Металург”, м. Запоріжжя, судом встановлено, що 04.07.2003 р. між АБ
“Металург”, м. Запоріжжя і ПП ОСОБА_4, смт. Комиш-Зоря Куйбишевського району
Запорізької області укладено кредитний договір № 08-03/0211-К. В забезпечення
виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між АБ “Металург”,
м. Запоріжжя і ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя 04.07.2003 р. укладено договір застави №
08-03/0211-МП/К, згідно умов якого ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя (заставодавець) як
майновий поручитель передав в заставу комплекс будівель і споруд бази
відпочинку “Бриз”, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул.
Макарова, 75. У зв'язку із припиненням кредитного договору 08.04.2004 р. після
дострокового погашення кредиту позичальником, дія договору застави №
08-03/0211-МП/К від 04.07.2003 р. також припинилася, після чого банком було
ініційоване зняття заборони  на
відчуження заставленого майна. АБ “Металург”, м. Запоріжжя не має відомостей
щодо звернення ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя протягом дії договору застави №
08-03/0211-МП/К від 04.07.2003 р. з проханням надати дозвіл на відчуження
заставленого комплексу будівель і споруд.

Позиція Бердянського відділення №
3129 ВАТ “Державний ощадний банк України” ґрунтується на тому, що банк
заперечує проти факту надання ТОВ “СЕМ” Дозволу від 02.06.2003 р. на відчуження
нерухомого майна бази відпочинку “Бриз”, що знаходиться в м. Бердянську
Запорізької області по вул. Макарова, 75. Мотивуючи це банк послався на те, що
у Журналах вихідної кореспонденції Бердянського відділення № 3129 ВАТ
“Державний ощадний банк України” за 2002 -2003 роки відсутні відмітки щодо
реєстрації такого дозволу. Крім того, для отримання такого дозволу, відповідно
до пояснень представника Банку, необхідно рішення Кредитного комітету Банку з
приводу цього питання. Кредитний комітет Банку з приводу відчуження 12/13
частин комплексу будівель і споруд, які знаходяться у м. Бердянськ Запорізької
області по вул. Макарова, 75, не збирався і відповідного рішення не приймав.

Матеріалами справи встановлено, що
08.06.2004 р. між ТОВ “СЕМ” (продавець),                 ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2
(покупці) був укладений Договір купівлі-продажу, який 08.06.2004 р. був
нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі за
№ 677 (далі за текстом -Договір купівлі-продажу).

Згідно умов Договору
купівлі-продажу продавець продає та зобов'язується передати у власність, а ПП
ОСОБА_1 купує та зобов'язується прийняти у власність 4/5 частини комплексу
будівель і споруд і ПП ОСОБА_2 купує і зобов'язується прийняти у власність 1/5
частини комплексу будівель і споруд, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької
області по                   вул.
Макарова, 75.

Відповідно до п.,п. 2 і 3 Договору
купівлі-продажу вказаний комплекс будівель і споруд належить ТОВ “СЕМ” на
підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 13.05.2003
р. Виконкомом Бердянської міської ради Запорізької області, та зареєстрованого
в Бердянському КП ТІ за реєстраційним № 77034, і знаходиться на земельній
ділянці розміром  24 539,0 кв.м.

Умовами Договору купівлі-продажу, а
саме пунктом 6, сторони підтвердили, що покупці сплатили визначену п. 4
договору суму (470 000,00 грн.) продавцю до підписання сторонами договору.

Пунктом 7 Договору купівлі-продажу
продавець підтвердив, що комплекс будівель і споруд до моменту його продажу
нікому іншому не проданий, не подарований, ніде раніше не заставлений, не
знаходиться в оренді, вільний від боргів, під забороною та арештом не
перебуває.

У відповідності до п. 11 Договору
купівлі-продажу сторони узгодили, що право власності на комплекс будівель і
споруд виникає у покупців з моменту проведення державної реєстрації договору.

Право власності за ПП ОСОБА_1 ( 4/5
частки) та ПП ОСОБА_2 (1/5 частки) на нерухоме майно комплексу будівель і
спору, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75,
зареєстровано Бердянським КПТІ 15.07.2004 р. за реєстраційним № 381, що
підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно                 № 4151007, копія якого
залучена до матеріалів справи (л.с. 114, ІІ том), а оригінал досліджувався
судом в судових засіданнях.

Таким чином, на час проведення
судового засідання право власності на комплекс будівель і спору, що знаходиться
в м. Бердянську Запорізької області по вул. Макарова, 75, зареєстровано за ПП
ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 і, згідно пояснень представників сторін наданих в судовому
засіданні, фактично спірний об'єкт нерухомості знаходиться в спільному
користуванні зазначених приватних підприємців.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні,
колегія суддів дійшла висновку, що первісні позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

ТОВ «Полімекс-Агро»обґрунтовуючи
заявлені позовні вимоги  посилається на
те, що він є власником спірної бази відпочинку “Бриз”, що знаходиться у
м.Бердянську, на підставі Договору про перевід боргу від 07.08.2003р. та
додаткової угоди до нього від 30.06.2003р. А тому оспорюваний договір
купівлі-продажу від 08.06.2004р. укладений особою, яка не мала права на продаж
майна, і порушує право власності позивача на цей об'єкт.

Колегія суддів вважає, що
зазначений висновок позивача не знайшов свого підтвердження в ході судового
розгляду справи.

Так, позивач за первісним позовом
не довів суду належними доказами факт укладення договору про перевід боргу від
07.08.2003 між ТОВ “ВікСана” (Первісний боржник), ТОВ “СЄМ” (Новий боржник) та
ТОВ “Полімекс Агро” (Кредитор) та додаткової угоди до нього від 30.06.2003р.

В ході судового розгляду справи ні
позивачем як стороною за вказаним договором, ні іншими сторонами договору,  не був наданий суду оригінал цього договору
та  додаткової угоди до нього.

Нотаріально посвідчені  фотокопії договору про перевід боргу  від 07.08.2003р та додаткової угоди від
30.06.2003р. до договору про перевід боргу від 07.06.2003р. не приймаються як
належний доказ факту їх укладення з огляду на таке.

Згідно  зі ст.33 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК
України  обставини справи, які
відповідно  до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими  засобами доказування.

Статтею 36 ГПК України передбачено
письмові докази  подаються суду в
оригіналі  або належним чином засвідченій
копії.  Коли обставини справи відповідно
до законодавства  мають бути  засвідчені тільки оригіналами, а також в
інших випадках на вимогу суду, сторони повинні подати суду оригінали письмових
доказів.

Колегія суддів вважає, що факт
укладення договору між сторонами може бути підтверджений лише його оригіналом,
і лише оригінал може бути належним письмовим доказом цього.

Такий висновок суду також
ґрунтується на тому, що інші сторони за договором про перевід боргу від
07.08.2003р.(фотокопія якого міститься в матеріалах справи), а саме ТОВ “СЕМ”,
ТОВ “ВікСана” заперечують проти факту укладення як самого договору так і
додаткової угоди до нього, та пояснюють,
що оригіналів зазначених документів
в них не має. Вказане зокрема підтверджується,  оригіналом заяви  директора
ТОВ “СЕМ” Мирося  С.Е., в якій він
заперечує проти підписання ним договору про перевід боргу від 07.08.2003р. (
1т., а.с.49), оригіналом відгуку ТОВ “ВікСана”, за підписом директора Мірось
С.Е  (том 3  а.с.12-14), в яких останній заперечує проти
факту укладення такого договору, оригіналом пояснень директора ТОВ “Віксана”
Мирося С.Е. від 05.08.2006р. аналогічного змісту (т.3, а.с.127) .

Щодо наданої позивачем  суду нотаріально посвідченої фотокопії
договору про перевід боргу від 07.08.2003р. суд зауважує наступне.  Вказана фотокопія була посвідчена  12.07.2004р. приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального  округу
ОСОБА_6 , реєстр.№ № К-1687 --1691. Згідно  письмових пояснень ОСОБА_6 (т.1, а.с.121-126)
, наданих на запит суду, за посвідченням вірності фотокопій договору про
перевід боргу від 07.08.2003р. між ТОВ “ВікСана”, ТОВ “СЕМ”, ТОВ
“Полімекс-Агро” до неї звертався громадянин який представився Міросем С.Е
1962р. (мешканець Запорізької області, Бердянський район с.Луначарське), особа
якого була нею встановлена відповідно до вимог Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно висновку експерту  НІЕКЦ УМВС в Запорізькій області від
02.04.2007р. № 168, зробленого в ході розслідування кримінальної справи по
факту підробки договору про перевід боргу між
ТОВ “ВікСана”, ТОВ “СЕМ”, ТОВ “Полімекс-Агро”, підпис в графі  “Розписка про одержання оформленого документу
“ в графі нотаріальних записів  №№ к
1687-к1691 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій  “К” приватного нотаріуса  ОСОБА_6 , виконана не Міросем С.Е., а іншою
особою.

Отже, колегія суддів  вважає, що висновок експерта в даному випадку
має  силу переважного доказу того, що
Мірось С.Е. не звертався за посвідченням копій договору про перевід боргу від
07.08.2003р., а тому нотаріально посвідчена фотокопія зазначеного договору та
додаткової угоди не може бути прийнята судом як належний письмовий доказ факту
укладення договору про перевід боргу та додаткової угоди до нього

З огляду на вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позивач не довів належними письмовими доказами факту
укладення договору про перевід боргу  від
07.08.2003р. між ТОВ “Віксана”, ТОВ “СЕМ”, ТОВ “Полімекс-Агро” та додаткової
угоди до нього від 30.06.2003р. Не надав позивач суду і інших доказів свого
права власності на базу відпочинку “Бриз “ , що розташована по вул..Макарова 75
в м.Бердянську Запорізької області.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України
підприємства, установи організації, інші юридичні особи, громадяни , які
здійснюють підприємницьку діяльність  без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу  суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатись до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом
своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних Законом інтересів.

Отже, відсутність порушеного права
позивача унеможливлює його захист в судовому порядку, а тому , керуючись
ст.ст.33,34 ГПК України  первісні позовні
вимоги  є безпідставними  та такими , що не підлягають
задоволенню.

Крім того, статтею ст.203 ЦК
України передбачено, що зміст угоди не може суперечити  вимогам цивільного законодавства, а також
моральним принципам суспільства.

Згідно зі ст.216 ЦК України  за
недійсною угодою  кожна з сторін  зобов'язана повернути іншій  стороні все одержане за угодою, а у разі
неможливості  повернути одержане в натурі
відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди  не передбачені Законом.

Статтею 388 ЦК України встановлено, що якщо
майно за плату придбано у особи, яка не мала права його відчужувати, про що
набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) , то власник вправі
витребувати  це майно від набувача  лише в разі коли майно  загублене власником або особою, якій майно
було передане власником  у володіння, або
викрадене у власника або особи, у якої воно знаходилось у володінні,  або вибуло з їх володіння іншим шляхом
поза їх волею.

Законодавець визначив, що  захист прав особи, яка вважає себе власником
майна можливий  шляхом пред'явлення  віндикаційного  позову
, якщо є підстави встановлені ст.388 ЦКУ.

Права такої особи не
підлягають  захисту  шляхом
задоволення позову  про визнання
угоди недійсною , стороною  в якій така
особа не є, незалежно від того  чи
відповідає спірна угода вимогам закону, оскільки задоволення заявленого
позову  вимагає  застосування судом  наслідків
недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на  права
позивача, який вважає  себе
власником  майна, відчуженого за спірним
договором.

Також колегія суддів вважає, що не
підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ПП ОСОБА_1  та ТОВ “СЕМ”
про визнання недійсним Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р.,
укладеного між ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс -Агро”, м. Пологи
Запорізької області і ТОВ “ВікСана”, м.Пологи Запорізької області.

Зустрічні позовні вимоги
обґрунтовані невідповідністю угоди вимогам Закону.

Статтями 41--47 Цивільного Кодексу
УРСР, ст.203 ЦК України, передбачений ряд
вимог, які необхідні для дійсності угоди.

Отже, в спорах про визнання угоди недійсною
, суд , крім оцінки  відповідності  змісту
угоди  вимогам Закону, повинен
встановити, чи додержано сторонами встановленої форми угоди, правоздатність
сторін за угодою, чи була направлена угода на реальне настання  правових наслідків, обумовлених нею.

Таким чином, лише укладена угода
може бути  визнана недійсною.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду
справи належними доказами не було доведено факту укладення Договору про перевід
боргу від 07.08.2003 р. та додаткової угоди до нього від 30.06.2003р. між ТОВ
“СЕМ”, м. Запоріжжя, ТОВ “Полімекс -Агро”, м. Пологи Запорізької області і ТОВ
“ВікСана”, м.Пологи Запорізької області, зустрічні позовні вимоги про визнання
його недійсним не підлягають задоволенню.

З урахуванням  викладеного, зважаючи на необґрунтованість
заявлених первісних позовних вимог, колегія суддів вважає за доцільне разом з
постановленням судового рішення
скасувати заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою господарського суду
Запорізької області         № 22/286д від
14.07.2004 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати залишаються за позивачами.

Керуючись ст., ст. 44, 49, 68,
82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

1. В
задоволенні первісного позову ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької
області про визнання недійсним Договору купівлі-продажу за реєстр. № 677 від
08.07.2004 р. комплексу будівель і споруд, що розташовані в м. Бердянську
Запорізької області по вул. Макарова, 75, який укладений між ТОВ “СЕМ”, м.
Запоріжжя, ПП ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області і
ПП ОСОБА_2, м. Сімферополь АР Крим відмовити.

2.
В задоволенні зустрічних позовів ПП ОСОБА_1, с. Ставчани Пустомитівського
району Львівської області та ТОВ “СЕМ”, м. Запоріжжя про визнання недійсним
Договору про перевід боргу від 07.08.2003 р., який укладений між ТОВ “СЕМ”, м.
Запоріжжя, ТОВ “ВікСана”,
м. Пологи Запорізької області та ТОВ “Полімекс-Агро”, м. Пологи Запорізької
області відмовити.

3.
Заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою господарського суду Запорізької
області         № 22/286д від 14.07.2004
р., скасувати.

Головуючий
Н.Г.Зінченко

Судді
О.В. Яцун

А.В.Дьоміна

Рішення підписано в
повному обсязі  05 жовтня 2007р.

Головуючий
колегії   Зінченко  Н.Г.