КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2007                                                                                           № 35/111

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - Чекменьов Ю.Г. (дов. від 18.09.2006 р. № 155/11-142);

від відповідача - Обєднін С.Д. – директор;

Олєйніков Є.В. (дов. від 18.06.2007 р., б/н);

третьоїї особи: не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного  підприємства "Соя"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.04.2007

у справі № 35/111 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Комунального підприємства “Київжитлоспецексплуатація”

до                                                   Приватного  підприємства "Соя"

третя особа відповідача           Головне управління комунальної власності м.Києва

про                                                  виселення та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.04.2007 року у справі № 35/111 за позовом Комунального підприємства “Київжитлоспецексплуатація” (далі – позивач, КП “Київжитлоспецексплуатація”) до Приватного підприємства “Соя” (далі – відповідач, ПП “Соя”), третя особа на стороні відповідача - Головне управління комунальної власності м. Києва (далі – третя особа, ГУКВ м. Києва) про виселення та повернення не житлового приміщення задоволено повністю.

Приватне підприємство “Соя”, не погоджуючись з рішенням суду, звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення від 03.04.2007 року та стягнути з позивача суму сплаченого державного мита.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що при прийнятті спірного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, суд не з’ясував обставини справи та не дав їм належну правову оцінку щодо продовження дії договору оренди на тих же умовах про що свідчить прийняття позивачем грошових коштів (орендної плати) протягом 2006 року та за січень – березень 2007 року.

Комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” надало письмовий відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідача, в яких спростовує наведені в ній доводи та просить залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства “Соя” без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2007 року – без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2007 року вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.06.2007 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.06.2007 року у зв’язку з неявкою представника третьої особи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 02.07.2007 року.

02.07.2007 року в судове засідання з’явились представники позивача та відповідача. Представники третьої особи в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників третьої особи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву позивача на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” (ідентифікаційний код 03366500) зареєстроване як юридична особа 26.09.1996 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією.

Приватне підприємство “Соя” (ідентифікаційний код 311725564) зареєстроване як юридична особа 02.11.2000 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією.

26.12.2003 року Комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” (Орендодавець) уклало договір оренди нерухомого майна з Приватним підприємством “Соя” (Орендар), згідно умов якого Орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 26.12.2002 року № 213/373 передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення на вулиці Тропініна, 10-А,В загальною площею 75,80 кв. м для розміщення фасувального цеху насіння.

Відповідно до ст.. 6 Договору, строк його дії встановлений з 26.12.2002 року по 26.12.2005 року. Після закінчення строку дії договору орендоване приміщення (будинок) має бути звільненим і переданим Орендодавцю за актом. За час фактичного користування об’єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом, Орендар зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Крім того, згідно п. 6.4 Договору, укладання договору оренди на вказане приміщення на новий термін дії можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (рішення київської міської Ради).

На виконання умов вказаного договору Комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” передало нежиле приміщення по вулиці Тропініна, 10-А,В загальною площею 75,80 кв. м ПП “Соя”, що підтверджується актом прийому-передачі нежилих приміщень від 10.01.2003 року.

Листом від 27.12.2005 року № 155/05-2548 Комунальне підприємство “Київжитлоспецексплуатація” повідомило відповідача про закінчення дії договору оренди № 10/0543 від 26.12.2002 року та просило звільнити вказане приміщення та передати КП “Київжитлоспецексплуатація” за актом.

Відповідно до ст.. 173 Господарського кодексу України (далі – ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст. 174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі – ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та. обов'язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату па певний сірок.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992 року № 2269-XII (далі – Закон № 2269).

Як встановлено ч. 1 ст. 2 Закону № 2269, орендою є засноване па договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.. 3 Закону № 2269, відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 26 Закону № 2269.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 2269, термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ст.. 6 Договору, строк його дії встановлений з 26.12.2002 року по 26.12.2005 року.

Таким чином, на момент звернення КП “Київжитлоспецексплуатація” з позовом до Приватного підприємства “Соя” – 22.01.2007 року, термін дії договору закінчився.

Як зазначено в п. 6.4. Договору, укладання договору оренди на вказане приміщення на новий термін дії можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (рішення Київської міської ради).

Відповідачем не надано нових розпорядчих документів щодо укладення договору оренди нежилого приміщення по вул.. Тропініна, 10-А.В на новий термін.

Посилання відповідача на рішення Київської міської ради від 02.02.2006 року № 23/3114, яким продовжено термін дії договору оренди нерухомого майна № 10/0543 від 26.12.2002 року на 364 дні, тобто до 01.02.2007 року, вірно не прийнято до уваги судом першої інстанції, оскільки вказаним рішенням Київської міської ради від 02.02.2006 року № 23/3114 Приватному підприємству “Соя” було дозволено переукласти договір оренди нежилого приміщення у будинках та спорудах, які закріплені на праві господарського відання за Комунальним підприємством “Київжиглоспецексплуаіація” на строк не більше, ніж 364 дні, проте, відповідачем не надано суду доказів переукладення укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди від 26.12.2002 року на підставі зазначеного рішення Київської міської ради від 02.02.2006 року № 23/3114.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 2269, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

За таких обставин, ПП “Соя” безпідставно займає спірне житлове приміщення.

Доводи Комунального підприємства “Київжитлоспецексплуатація”, що на виконання вимог договору від 26.12.2002 року, воно належним чином сплачувало орендну плату, а позивач її приймав, що свідчить про погодження сторін про продовження дії договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, згідно п. 6.3 Договору, за час фактичного користування об’єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом, Орендар зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Оскільки ПП “Соя” не звільнило спірне приміщення та фактично ним користувалось, то, відповідно до умов договору, зобов’язано було вносити орендну плату за користування ним.

Строк договору оренди № 100543 від 26.12.2002 року нежилого приміщення, укладеного між позивачем та відповідачем, закінчився 26.12.2005 року, правових підстав користування майном територіальної громади м. Києва у відповідача немає.

Крім того, ст.. 118 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” передбачено, що у 2007 році передача в оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах. Отже, в зазначений період нежиле приміщення, з приводу якого розглядається спір, може передаватися в оренду виключно на конкурсних засадах.

За таких обставин, у зв’язку із тим, що на момент пред’явлення позову та розгляду справи ПП “Соя” не звільнило спірне приміщення, чим порушило договірні зобов’язання та норми діючого законодавства, позовні вимоги Комунального підприємства “Київжитлоспецексплуатація” щодо виселення та повернення нежилого приміщення по вул.. Тропініна, 10-А.В підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Приватне підприємство “Соя” не надало належних та допустимих доказів в розумінні ст.. 34 ГПК України, на підтвердження апеляційних вимог щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2007 року по справі № 35/111 за позовом Комунального підприємства “Київжитлоспецексплуатація” до Приватного підприємства “Соя”, третя особа на стороні позивача – Головне управління комунальної власності м. Києва, про виселення та повернення не житлового приміщення залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Соя” –  без задоволення.

2.          Справу № 35/111 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Гарник Л.Л.

06.07.07 (відправлено)