ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2007 р.
16:15
Справа №  8/542/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Скрипник О.В.,

з участю представників:

позивача –Каменецька О.Ю., дов. № 662 від 17.11.2006 р.;

відповідача - Камалєтдінова О.В., довіреність № 531298 від 03.11.2006 р.;

третьої особи –1 - Кириченко А.М., керівник;

третьої особи –2 - Коновалов В.А., дов. № 10 від 29.10.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом підприємства комунальної власності області (ПКВО) “Фармація”,

54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 35,

до Очаківської районної державної адміністрації,

57500, м. Очаків, проспект 50 річчя Жовтня, 7-а,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Відділення земельних ресурсів у Очаківському районі Миколаївської області;

- товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Водолій –О”,

про скасування розпоряджень та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПКВО “Фармація” (далі - позивач) звернулося у господарський суд з адміністративним позовом до Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - відповідач) про скасування розпоряджень відповідача № 166 від 23.04.2007р., № 185 від 25.04.2007р., № 327 від 06.07.2007р. та зобов’язання останнього погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що своїм розпорядженням № 166 від 23.04.2007р. позивач безпідставно визнав таким, що втратило чинність розпорядження № 479 від 20.11.2003р. “Про надання підприємству комунальної власності області “Фармація” дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду для будівництва та обслуговування приміщення аптеки на Лагерній косі Очаківського району Миколаївської області”. Позивач вважає, що приймаючи оскаржуване розпорядження, відповідач не врахував, що згідно з рішенням Очаківської міської ради від 14.02.2007р. № 16 “Про забезпечення надходжень коштів до місцевих бюджетів за рахунок плати за землю на період виготовлення правовстановлюючих документів” позивач мав право на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до 14.08.2007р. –протягом 6 місяців з дати прийняття Рішення № 16.

З тих самих підстав позивач просить скасувати і розпорядження відповідача № 327 від 06.07.2007р. “Про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки …”.

Щодо скасування розпорядження відповідача № 185 від 25.04.2007р. “Про надання ТОВ “Водолій -О” дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності в оренду строком на 10 років для комерційного використання (розташування бару-кафетерію) в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області”, позивач виходить з того, що вказане розпорядження порушує його право потенційного землекористувача, адже ТОВ “Водолій-О” отримано дозвіл на розробку проекту землеустрою на ту саму земельну ділянку, що на законних підставах (Розпорядження № 479) була зареєстрована за позивачем.

Ухвалою від 09.10.2007р. суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Відділення земельних ресурсів Очаківського району та ТОВ “Водолій-О”.

Ухвалою від 30.10.2007р. суд частково задовольнив клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову і до ухвалення рішення в даній адміністративній справі зупинив дію оскаржуваних розпоряджень відповідача.

Відповідач позов не визнав; треті особи проти позову заперечують.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, господарський суд дійшов висновку про відмову у позові.

Висновок суду ґрунтується на такому:

Розпорядженням № 479 від 20.11.2003р. відповідач надав позивачу дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,02 га в довгострокову оренду для будівництва та обслуговування приміщення аптеки на Лагерній косі Очаківського району Миколаївської області. Пунктом 2 вказаного розпорядження позивачу встановлено термін подання проекту відведення земельної ділянки на розгляд райдержадміністрації –до 01.01.2004р. У встановлений термін проект позивачем не наданий.

Розпорядженням відповідача від 07.07.2004р. № 263 за клопотанням позивача від 16.03.2004р. № 233 площу земельної ділянки було зменшено з 0,02га до 0,0081га.

З витягу із протоколу № 5 від 21.03.2007р. засідання районної міжвідомчої комісії щодо здійснення державної політики в сфері регулювання земельних відносин, вбачається, що позивачем виготовлено проект землеустрою, проектні матеріали перебувають на доопрацюванні. У зв’язку із затримкою виконання розпорядження № 479 від 20.11.2003р. (термін сплив 01.01.2004р.) комісія рекомендувала голові РДА скасувати розпорядження, адже втрати бюджетів різних рівнів від несплати орендної плати складають приблизно 900 грн. щорічно.

Розпорядженням № 166 від 23.04.2007р., спираючись на рішення Очаківської районної ради від 14.02.2007р. № 16 “Про забезпечення надходжень до місцевих бюджетів за рахунок плати за землю на період виготовлення правовстановлюючих документів” та рішення районної міжвідомчої комісії від 21.03.2007р., відповідач визнав таким, що втратило чинність розпорядження № 479 від 20.11.2003р.

Як свідчать матеріали справи розпорядження № 166 від 23.04.2007р. видано відповідачем в межах наданих йому повноважень в галузі використання та охорони земель, встановлених статтею 21 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”, спрямовано на забезпечення соціально-економічного розвитку території, раціональне використання землі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що як розпорядження № 166 від 23.04.2007р., так і розпорядження № 327 від 06.07.2007р. відповідач видав цілком правомірно і законно.

Оскільки з прийняттям розпорядження № 166 від 23.04.2007р. позивача не можна вважати потенційним землекористувачем земельної ділянки, на розробку проекту землеустрою якої ТОВ “Водолій - О” надано дозвіл, немає підстав вважати, що розпорядження № 185 від 25.04.2007р. порушує права та законні інтереси позивача. Відтак, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 118 КАС України заходи забезпечення позову скасовуються.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя
Т.В.Гриньова