ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.07 р.                                                                               Справа № 3/533

Господарський суд Донецької області у складі судді О. В. Гассій

При помічнику (секретарі судового засідання) І.В.Костюк

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства  “Західенерго”, м. Львів

до   Державного підприємства “Красноармійськвуглезбут”, м. Димитров

про  стягнення штрафу в сумі 23 579,56 грн.

За участю представників сторін:

від позивача  Маценко О.В. - представник

від відповідача Не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство  “Західенерго” м. Львів звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача – Державного підприємства “Красноармійськвуглезбут” м. Димитрів про стягнення суми штрафу за поставку продукції неналежної якості у розмірі 23 579,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 28 від 15.01.2003 р. з додатками, акти відбору проби № 317 від 07.02.2004 р., №№ 322, 331, 332 від 08.02.2004 р., акти хіманалізу № 317 від 07.02.2004 р., №№ 322, 331 від 08.02.2004 р., № 332 від 09.02.2004 р., акти про фактичну якість № 317 від 07.02.2004 р., № 322 від 08.02.2004 р., №№ 331, 332 від 09.02.2004 р., залізничні накладні № 50400882, № 50400903, № 50400898, № 458254, протокол № 100204 від 10.02.2004 р., посвідчення про якість № 6 від 05.02.2004 р., № 7 від 05.02.2004 р., № 5 від 04.02.2004 р., рахунки,  копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач надав до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечував, посилаючись на наступне:

В позовній заяві позивач посилається на те, що позивачем не можуть бути доказані обставини, які мають значення для справи, а саме не доказано вину відповідача щодо поставки продукції неналежної якості.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України підставою для цивільно-правової відповідальності є наявність вини (намір або необережність). Однак, якщо, як стверджує позивач, отримана вугільна продукція виявилася неналежної якості, то вина в цьому ДП „Красноармійськвуглезбут” виключається, оскільки випробування вугілля перед відправкою здійснювалося відправником вантажу – ЦЗФ „Торезька”, ним же оформлялися посвідчення на відвантажену продукцію та, оскільки по специфіці договірних відносин постачальник у даному випадку не є відправником вантажу і не здійснює хімічний аналіз вугільної продукції, яка поставляється, то і не може нести відповідальність за внесення до посвідчення якості недостовірних відомостей, якщо такий факт мав місце, то виключно з вини відправника вантажу  - ЦЗФ „Дзержинська”.

Таким чином,  одне з обов’язкових умов цивільно-правової відповідальності наявність вини – в діях ДП „Крсаноарміськвуглезбут” відсутня, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Ухвалою від 06.12.2004 р. провадження по справі було зупинено до отримання результатів розгляду касаційної скарги Вищим господарським судом України справі № 4/345.

10.05.2005 р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою від 06.07.2005 р. провадження по справі було зупинено до отримання результатів розгляду справи № 3/21пд за позовом Державного підприємства „Красноармійськвуглезбут”, м. Димитров до Відкритого акціонерного товариства „Західенерго”, м. Львів про визнання угод недійсними.

24.11.2006 р. провадження по справі було поновлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

15 січня 2003 року між Державним підприємством „Красноармійськвуглезбут” м. Димитров та відкритим акціонерним підприємством „Західенерго” м. Львів, від імені якого виступала Ладижиньска ТЕС, укладено договір № 28 на поставку вугільної продукції на Ладижиньску ТЕС (далі – Договір). Строк дії договору до 31.12.2003 р.

На умовах зазначеного договору 7 лютого 2004 року та 8 лютого 2004 року  за залізничними накладними № 50400882, № 50400903, № 50400898, № 458254 на Ладижинську ТЕС було поставлено вугілля енергетичне марки ГСШ 0-13 загальною кількістю 6790000 кг, відправником якого зазначене ДП „Шахтарськантрацит”.

У пункті 4. 1 договору поставки № 28 від 15.01.2003 р. передбачено, що приймання вугілля по кількості та якості здійснюється постачальником при відвантаженні та покупцем при прийманні у відповідності з вимогами Інструкції Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 р. № П-6 та від 25.04.66 р. № П-7 з подальшими змінами і доповненнями, Положенням про поставки продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 25.07.88 р. № 888, ДСТУ 10742-71 „Метод відбору і обробки проб для лабораторних іспитів”.

Спірна вугільна продукція була поставлена в період 7-8.02.2004 р., коли строк дії договору № 28 від 15.01.2003 р. закінчився, а додатком № 7 до договору передбачено, продовження терміну дії договору № 28 від 15.01.2003 р. до 31.12.2004 р., починаючи з 01.03.2004 р.

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.2006 р. по справі № 3/21пд було визнано недійсними Додаткові угоди № 4 від 21 жовтня 2003 року, № 5 від 01 листопада 2003 року, № 5 від 08 січня 2004 року до договору № 28 від 15 січня 2003 року, укладеного між  державним підприємством „Красноармійськвуглезбут” та відкритим акціонерним товариством „Західенерго”.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Таким чином, мала місце поставка вугільної продукції марки ГСШ 0-13 загальною кількістю 679000 кг за умови відсутності договору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Західенерго”, м. Львів задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 33, 34, 43, 49, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

У задоволенні вимог Відкритого акціонерного товариства „Західенерго”, м. Львів до Державного підприємства “Красноармійськвуглезбут” м. Димитрів про стягнення штрафу за поставку продукції неналежної якості у розмірі 23 579,56 грн. - відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Гассій О.В.

Вик. Костюк І.В.

Надруковано в 4 примірниках:

2 прим. – позивачу (в дві адреси)

1 прим. – відповідачу

1 прим. – до справи