ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"09" січня 2007 р.
Справа №  9/277

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,при секретарі Островерхій Ю.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №277

за позовом: комунального підприємства "Міськреклама", м. Кіровоград,                вул. К. Маркса, 42а, офіс. 909,

до відповідача: Кіровоградської міської ради,  м. Кіровоград, вул. К. Маркса, 41,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 68,

про скасування рішення,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Новак А.В., довіреність № 5  від 05.12.06р.;

від відповідача - Федоренко Д.М., довіреність № 373-МР  від 12.09.06р.;

від третьої особи - Рябоконь А.С., довіреність № 2106  від 02.06.05р.;

Час прийняття постанови:     18  год. 30 хв.

Комунальним підприємством "Міськреклама"  подано позов  про  визнання незаконним  та скасування рішення Кіровоградської міської ради №138 від 19.10.2006 р. з підстав невідповідності його  нормам чинного законодавства, в тому числі: Конституції України,  Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та  Закону України "Про  засади  державної регуляторної політики  у сфері господарської діяльності".

Відповідач позовні вимоги заперечує, посилаючись на те, що спірне рішення прийняте в межах повноважень Кіровоградської міської ради  відповідно до норм чинного законодавства.

Третя особа   підтримала позицію міської ради.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням дванадцятої сесії Кіровоградської міської ради двадцять четвертого скликання від 16.03.2004 р. № 793 "Про створення комунального підприємства "Міськреклама" було створено комунальне підприємство "Міськреклама" та затверджено його статут.

Пунктом 5  цього рішення комунальне підприємство "Міськреклама" було уповноважено укладати угоди (за умови наявності дозволу, виданого управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин) та отримувати від розповсюджувачів зовнішньої реклами в м. Кіровограді оплату згідно з розрахунковими тарифами плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, які затверджуються виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради,  з яких після сплати ПДВ та податку з реклами, 50% доходу перераховується до спеціального фонду міського бюджету "Цільові фонди, створені органами місцевого самоврядування", який відкритий в відділенні Державного казначейства фінансовим  управлінням  Кіровоградської міської ради, а 50% доходу залишається на рахунку підприємства.

13.04.2005 року виконавчим    комітетом Кіровоградської міської ради було прийнято рішення  №535 "Про затвердження порядків щодо впорядкування розташування рекламних засобів",  яким були затверджені: Порядок визначення розміру плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності;  Порядок   демонтажу,   обліку,   зберігання   і   реалізації  спеціальних   конструкцій, встановлених на місцях, які перебувають у комунальній власності; Типовий договір    про надання в тимчасове  користування  місць,  які  перебувають у  комунальній  власності, для розташування  спеціальних  конструкцій.

Постановою  господарського  суду  Кіровоградської області від 17.05.2006 року по справі № 5/251 рішення виконавчого    комітету Кіровоградської міської ради  №535 від 13.04.2005 р. було визнано нечинним з дня його прийняття.

19 жовтня 2006 року четвертою сесією Кіровоградської міської ради п'ятого скликання прийнято рішення №138 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради №793 від 16 березня 2004 року „Про створення комунального підприємства "Міськреклама". Дане рішення міська рада прийняла на виконання постанови господарського суду  Кіровоградської області від 17.05.2006 року №5/251, з метою дотримання чинного законодавства, керуючись ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до прийнятого рішення міська рада:

1. Заборонила комунальному підприємству "Міськреклама"  укладати договори на тимчасове користування місцями розташування рекламних    засобів,    що    перебувають    у    комунальній    власності    та    отримувати    від розповсюджувачів зовнішньої реклами в м. Кіровограді оплату згідно тарифів.

2. Визнала таким, що втратив чинність пункт 5  рішення Кіровоградської міської ради від 16.03.2004 року № 793 "Про створення комунального підприємства  Міськреклама".

3. Доручила   управлінню   містобудування,   архітектури,   екології   та   земельних   відносин Кіровоградської   міської   ради   укладати   договори   на   тимчасове   користування   місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності.

Позивач вважає, що дане рішення не відповідає вимогам чинного законодавства,  зокрема,  п.14 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки прийняте з порушенням регламенту роботи Кіровоградської міської ради п'ятого скликання, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради № 1 від 16.05.2006 року, а саме: пунктів 34, 35, 36, 56, 58, 61, 117.

За висновком позивача  оспорюване рішення №138 від 19.10.2006 року прийняте поза межами повноважень відповідача визначених законодавством України, а відтак - з порушенням вимог ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; даним рішенням відповідач в порушення ст.6  Господарського кодексу України незаконно та безпідставно втручається в господарську діяльність позивача.

Крім того, позивач вважає, що  рішення №138 від 19.10.2006 року є  регуляторним актом, при прийнятті якого відповідачем не дотримано вимог  Закону України "Про  засади  державної регуляторної політики  у сфері господарської діяльності".

У зв'язку з чим відповідач наполягає на визнанні  незаконним та скасуванні рішення Кіровоградської  міської ради №138 від 19.10.2006 р.

Вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ст. 1 Закону України "Про  засади  державної регуляторної політики  у сфері господарської діяльності" дано визначення поняття  регуляторного акту.   До таких актів відноситься      прийнятий       уповноваженим       регуляторним      органом нормативно-правовий   акт,   який   або   окремі  положення  якого спрямовані  на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних  відносин  між  регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; а також  прийнятий уповноваженим  регуляторним органом інший офіційний письмовий документ,  який встановлює,  змінює  чи  скасовує  норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і  який  або  окремі  положення  якого   спрямовані   на   правове регулювання   господарських  відносин,  а  також  адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами  державної влади   та  суб'єктами  господарювання,  незалежно  від  того,  чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Рішення четвертої сесії Кіровоградської міської ради п'ятого скликання  №138  від 19 жовтня 2006 року "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради №793 від 16 березня 2004 року „Про створення комунального підприємства "Міськреклама" не відповідає вищезазначеним вимогам, а тому не є регуляторним актом.

Викладеним спростовуються вимоги позивача щодо невідповідності  спірного рішення  вимогам  Закону України "Про  засади  державної регуляторної політики  у сфері господарської діяльності".

Згідно  пунктів 1, 3 ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього закону; органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим — також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до вимог п. 14 ст. 46 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" рішенням Кіровоградської міської ради №1 від 16.05.2006 року затверджено регламент роботи Кіровоградської міської ради п'ятого скликання (надалі - регламент), яким  визначено порядок скликання сесії, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії.

Питання, які  врегульовано  спірним  рішенням  №138 від 19.10.2006 р. носять організаційний характер, підготовка внесення на розгляд міської ради яких включає, зокрема, підготовку проекту рішення міськради та інших документів і матеріалів, що характеризують зміст питання   (ст.52, 53 регламенту).

Частиною 1 статті  56 регламенту передбачено обов'язкове  попереднє погодження проекту рішення з профільними постійними комісіями міськради. Проте в частині 2  цієї статті  зазначено, що висновки виконкому, постійних комісій міськради, пропозиції депутатських груп та фракцій  щодо попереднього розгляду проектів рішень міськради носять рекомендаційний характер і можуть враховуватись  міським головою при формування проекту порядку денного сесії.

За поясненням представника відповідача  проект  спірного рішення внесений на розгляд сесії в ході роботи сесії, що відповідає вимогам  ст. 66  регламенту.

За викладених обставин господарський суд прийшов до висновку, що недотримання відповідачем процедури, передбаченої  ст. ст. 35, 36 регламенту, щодо  доведення до відома   територіальної громади рішення про скликання сесії,  не може  бути підставою  для  визнання   незаконним рішення  сесії, проект якого було внесено до розгляду в ході роботи сесії.

Посилання  позивача на недотримання відповідачем ст.117 регламенту є безпідставними оскільки, спірне рішення не носить нормативно-правового характеру.

При вирішенні даного спору господарський суд  враховує  те,  що відповідно до ч. 2 ст. 169 Цивільного кодексу України  територіальні  громади  можуть  створювати  юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у  випадках  та  в  порядку,  встановлених   Конституцією  України  та законом.

Статтею 143 Конституції України  передбачено, зокрема,  повноваження  територіальної громади міста безпосередньо або через утворені нею органи місцевого самоврядування щодо утворення, реорганізації та ліквідації комунальних підприємств, організацій  і  установ,  а також здійснення контролю за їх діяльністю.

Таким чином, Кіровоградська міська рада, приймаючи оспорюване рішення діяла в тому числі, як засновник  комунального підприємства "Міськреклама", який має право контролювати діяльність цього підприємства. Викладеним спростовуються доводи  позивача щодо  порушення міською радою вимог ст.6 Господарського  кодексу  України в частині незаконного втручання в  господарську діяльність підприємства.

Крім того, слід зазначити, що пунктом 5 рішення дванадцятої сесії Кіровоградської міської ради двадцять четвертого скликання від 16.03.2004 р. № 793 "Про створення комунального підприємства "Міськреклама", який визнано  таким, що втратив чинність, комунальне підприємство "Міськреклама" було уповноважено укладати угоди (за умови наявності дозволу, виданого управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин) та отримувати від розповсюджувачів зовнішньої реклами в м. Кіровограді оплату згідно з розрахунковими тарифами плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, які затверджуються виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради,  з яких після сплати ПДВ та податку з реклами, 50% доходу перераховується до спеціального фонду міського бюджету "Цільові фонди, створені органами місцевого самоврядування", який відкритий в відділенні Державного казначейства фінансовим  управлінням  Кіровоградської міської ради, а 50% доходу залишається на рахунку підприємства.

Відповідно до п.13  Типових правил розміщення зовнішньої реклами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р., протягом строку,  зазначеного у  пункті  11  цих  Правил, заявник  оформлює  обидва  примірники дозволу та подає їх робочому органу  разом  із  супровідним  листом,   в   якому   зазначається реєстраційний номер заяви.

У разі  прийняття  керівником  робочого  органу  рішення  про встановлення пріоритету заявника на місце розташування  рекламного засобу,  яке  перебуває в комунальній власності,  заявник протягом трьох днів укладає договір на тимчасове користування цим місцем.

Згідно п. 2, п. 5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, місце розташування рекламного засобу надається розповсюджувачу зовнішньої реклами у тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою); для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами міською радою може утворюватися відділ, управління або уповноважена установа, організація (робочий орган).

Але як встановлено постановою господарського суду від   17.05.2006 р. у справі №5/251, що набрала законної сили,  комунальне підприємство  "Міськреклама" не є ні власником, ні органом, ні робочим органом, ні власником місць розташування рекламних засобів на території м. Кіровограда у розумінні названих Типових правил. Дана обставина не підлягає доведенню в силу  ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж постановою  встановлено,  що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, не є тарифом  щодо оплати побутових, комунальних, транспортних або інших послуг, які надаються КП "Міськреклама" рекламодавцям - суб'єктам господарювання, і не може бути прибутком такого комунального підприємства. У  КП "Міськреклама" відсутні правові підстави одержувати 50 відсотків від плати, здійсненої рекламодавцями за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, як прибутку.

Таким  чином,  постановою господарського суду від   17.05.2006 р. у справі №5/251 встановлено  відсутність  правових підстав у  комунального підприємства "Міськреклама"  для укладення  угод  та отримання від розповсюджувачів зовнішньої реклами в м. Кіровограді плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності.

За викладених обставин прийняте, на виконання  вищезазначеної постанови господарського суду у справі №5/251,   четвертою сесією Кіровоградської міської ради п'ятого скликання  рішення №138 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради №793 від 16 березня 2004 року „Про створення комунального підприємства "Міськреклама" від 19 жовтня 2006 року, відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, за результатами розгляду даного спору, господарський суд прийшов до  висновку, що спірне рішення прийняте в межах повноважень  Кіровоградської міської ради,  відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстав для  визнання його не чинним та скасування у господарського суду немає.

В задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись  ст. 71,  ст. 160, ст. 162, ст. 163, 167, 186, ст. 254, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення  апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня виготовлення  її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата виготовлення постанови

в повному обсязі: 15.01.2007 р.