ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.07 р.                                                                               Справа № 45/375

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Святогірський завод мінеральних вод”, , м. Донецьк

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Виробничо – торгова фірма „Пассаж”, , м.Горлівка

про стягнення 4 130 грн. 04 коп.

Суддя Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: не з’явились

Від відповідача: Манько Т.М. – гол.бух.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Святогірський завод мінеральних вод”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Закритого акціонерного товариства „Виробничо – торгова фірма „Пассаж”, м.Горлівка про стягнення заборгованості у сумі 4 130 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 3 985 грн. 80 коп. та пеня – 144 грн. 24 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання  відповідачем зобов’язань по договору купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2005р. в частині оплати поставленого товару та видаткові накладні.

Представник позивача у судове засідання не з’явився.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 18.01.2007р. (вх.№02-41/1982 від 18.01.2007р.) позовні вимоги у сумі 4 130 грн. 04 коп. визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарським судом встановлено наступне:

Між позивачем та відповідачем був підписаний договір купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2006р.

За умовами вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю “Святогірський завод мінеральних вод”, м.Донецьк зобов’язане передати у власність Закритого акціонерного товариства „Виробничо – торгова фірма „Пассаж”, м.Горлівка мінеральну воду та продукти харчування.

В свою чергу, відповідач повинен прийняти та сплатити вартість товару.

На виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, позивачем відповідно до видаткових накладних №Б-01918 від 27.07.2005р. та №Б-02072 від 10.08.2005р. був переданий відповідачу товар на загальну суму 3 985 грн. 80 коп.

Відповідачем товар, що зазначений у вказаних видаткових накладних, був отриманий, про що свідчить підпис уповноваженої особи про отримання та печатка підприємства.

Пунктом 5.2 договору купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2005р. визначено, що віповідач повинен розрахуватись за отриманий товар протягом п’яти банківських днів.

Проте, як стверджує позивач, вартість товару у сумі 3 985 грн. 80 коп. відповідачем не сплачена.

За умовами п.6.3 договору купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2005р. у випадку несвоєчасної оплати відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченої продукції за кожен день прострочки платежу.

На підставі п.6.3 спірного договору купівлі-продажу позивачем нарахована пеня у сумі 144 грн. 24 коп.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 4 130 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 3 985 грн. 80 коп. та пеня – 144 грн. 24 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 18.01.2007р.  (вх.№02-41/1982 від 18.01.2007р.) позовні вимоги у сумі 4 130 грн. 04 коп. визнав у повному обсязі.

Згідно з ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позовних вимог господарський суд приймає рішення про задоволення позову.

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наступного:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. При цьому, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом, позивачем був поставлений відповідачу товар на суму 3 985 грн 80 коп.

Факт поставки з боку відповідача не заперечується та підтверджується видатковими накладними №Б-01918 від 27.07.2005р. та №Б-02072 від 10.08.2005р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Всупереч умовам договору купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2006р. та ст.526, 530 Цивільного процесуального кодексу України відповідачем були порушені зобов’язання в частині оплати поставленого товару у встановлені строки, тобто протягом п’яти банківських дні (п.5.2 договору).

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає випадки, коли боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час укладання договору купівлі-продажу №Д-25/07-01 від 25.07.2005р., зокрема п.6.3, сторонами були обумовлені випадки несвоєчасної оплати, при наявності яких відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченої продукції за кожен день прострочки платежу.

Оскільки відповідачем своєчасно та у повному обсязі не була сплачена вартість отриманого товару, господарський суд вважає правомірним нарахування та пред’явлення позивачем до стягнення пеню у сумі 144 грн. 24 коп.

Розрахунок суми санкцій є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи та з боку відповідача не заперечується.

За таких підстав, господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем пені.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач позовні вимоги визнав, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 4 130 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 3 985 грн. 80 коп. та пеня – 144 грн. 24 коп., підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, ч.5 ст.78, ст.ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Святогірський завод мінеральних вод”, м.Донецьк до Закритого акціонерного товариства „Виробничо – торгова фірма „Пассаж”, м.Горлівка про стягнення заборгованості у сумі 4 130 грн. 04 коп., в тому числі основний борг – 3 985 грн. 80 коп. та пеня – 144 грн. 24 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Виробничо – торгова фірма „Пассаж”, м.Горлівка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Святогірський завод мінеральних вод”, м.Донецьк основний борг у сумі 3 985 грн. 80 коп. та пеню у сумі 144 грн. 24 коп., а всього у сумі 4 130 грн. 04 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 18.01.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.