ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  13/207

12.12.07

За позовом
Приватного підприємства „СІ-ТРАНС”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтехніка-Україна”

про
стягнення 5 213,36 грн.

Суддя Демидова А.М.

Представники:

від позивача
Косинська Т.М. –представник

від відповідача
не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство „СІ-ТРАНС” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтехніка-Україна” про стягнення 5 213,36 грн., у тому числі основний борг у розмірі 4 905,76 грн., пеня у розмірі 261,46 грн., 3% річних у розмірі 46,14 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2007 р. (суддя –Євдокимов О.В.) порушено провадження у справі за  № 13/207.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2007 р. розгляд справи відкладено на 14.09.2007 р.

За Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. від 26.10.2007 р. судді Демидовій А.М. справу № 13/207 доручено прийняти до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 р. справу № 13/207 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 28.11.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2007 р. розгляд справи відкладено на 12.12.2007 р.

У судове засідання, призначене на 12.12.2007 р., з’явився представник позивача.

Позивач позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання 12.12.2007 р. вдруге не з‘явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить відмітка на зворотній стороні ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2007 р., вимог ухвали суду від 28.11.2007р. не виконав, відзив на позовну заяву та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа слухається за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2006 р. між Приватним підприємством „СІ-ТРАНС” (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Спецтехніка-Україна” (відповідач) було укладено договір-доручення № 30 на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1 вищезазначеного Договору предметом договору є порядок взаємовідносин, що виникають між сторонами при організації, здійсненні і розрахунках за транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п. 3.1 Договору перевезення вантажів здійснюється на підставі заявок, що пред’являються експедитору (позивачу).

Відповідно до п. 4.4.2 та п. 4.4.5 Договору позивач зобов’язався прийняти вантаж до перевезення у відповідності з Заявкою та забезпечити доставку вантажу за маршрутом узгодженим сторонами і його передачу.

На підставі п. 4.2.13 Договору відповідач зобов’язався своєчасно сплачувати роботи та послуги, що надаються позивачем.

Відповідно до п. 4.3.1 Договору позивач має право обирати на свій розсуд субпідряників, засоби транспорту та маршрут, якщо інше не передбачено договором або інструкціями відповідача.

Позивачем було отримано Заявку відповідача на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Гродштейн (Німеччина) –Київ (Україна) (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Позивачем, на виконання вимог Договору, на підставі Заявки відповідача було здійснено автомобільне перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною транспортною накладною СМR А № 0241331 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Вантаж було отримано відповідачем 13.12.2006 р., про що стоїть відмітка в міжнародній транспортній накладній.

Таким чином, позивач свої зобов’язання виконав належним чином.

Відповідно до п. 6.1 договору вартість послуг, що надаються за цим договором, є договірною, визначається по кожному конкретному транспортному замовленню та фіксується в разовій Заявці.

В Заявці відповідача на перевезення вантажу зазначено, що вартість перевезення становить 18000 євро по курсу НБУ на день розвантаження товару, оплата повинна бути здійснена протягом 4-х банківських днів з моменту вручення оригіналів документів.

Згідно п. 6.2 договору відповідач проводить повну оплату в національній валюті шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок позивача після надання оригіналів рахунку та товарно-транспортної накладної (СМR), акта виконаних робіт протягом 7 банківських днів, з моменту їх надання, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до рахунку-фактури № 462 від 18.12.06 вартість експедиторських послуг згідно Заявки № б/н від 01.12.2006 р. складає 12 138,76 грн. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, сплатив позивачу 7 233,00грн., що підтверджується:

- банківською випискою від 18.12.2006 р., згідно з якою відповідач сплатив за транспортно-експедиційні послуги згідно рахунку-фактури № 462 від 18.12.2006 р. 5 950,00 грн.;

- банківською випискою від 21.12.2006 р., згідно з якою відповідач перерахував за транспортно-експедиційні послуги згідно рахунку-фактури № 462 від 18.12.2006 р. 83,00 грн.;

- банківською випискою від 18.01.2007 р., згідно з якою відповідач перерахував за транспортно-експедиційні послуги згідно рахунку-фактури № 462 від 18.12.2006 р. 600,00 грн.;

- банківською випискою від 02.02.2007 р., згідно з якою відповідач перерахував за транспортно-експедиційні послуги згідно рахунку-фактури № 462 від 18.12.2006 р. 600,00 грн. (належним чином засвідчені копії банківських виписок містяться в матеріалах справи).

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем станом на день подачі позову складає 4 905,76 грн.

16.02.2007 р. позивачем було направлено відповідачу претензію № 1 від 09.02.2007 р. з вимогою перерахувати позивачу заборгованість за транспортно-експедиційні послуги у сумі 4 905,76 грн. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав зазначену претензію 19.02.2007 р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до п. 6.3 Договору при затримці оплати рахунків, відповідач сплачує позивачу пеню, яка нараховується з суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню, яка за його розрахунком, доданим до позовної заяви,  складає 261,46 грн.

Позивач, згідно ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 46,14 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає  виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона  доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання. Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов‘язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтехніка-Україна” (юрид. адреса: 02002, м. Київ, вул. Каховська, 64-а, факт. адреса: 03170, м. Київ, вул. Тулузи, 5, оф. 141, р/р 6980 у Банку “Фінанси та кредит” м. Києва, МФО 300131, ) на користь Приватного підприємства „СІ-ТРАНС” (юрид. адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, факт. адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 14, оф. 1, р/р 260061429 в “Райффайзен Банк Аваль” м. Київ, МФО 300335, ) основний борг у розмірі 4 905,76 грн., пеню у розмірі 261,46 грн.,  3% річних у розмірі 46,14 грн., державне мито в розмірі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          А.М.Демидова