ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.                                                           Справа № 2/1373

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:                                                                        Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі                                                            Гаврилюк Т.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Круківська С.А. (довіреність №1 від 05.09.2006 року),             Сіра А.В. (довіреність №1 від 05.09.2006 року),

від відповідача: Слівінський О.В. (довіреність №01 від 05.11.2007 року),

розглянувши апеляційну скаргу торговельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення господарського суду Житомирської області

від "12" жовтня 2007 р. у справі № 2/1373

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" (м. Житомир)

до торговельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

(м. Житомир)

про стягнення 22 950,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з  торговельної компанії  "ОРТ"  у  формі   товариства   з   обмеженою  відповідальністю  22 950,00 грн. зайво сплачених коштів за оренду торговельної площі.

06 лютого 2007 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача вищевказану суму та зазначив, що спірні правовідносини виникли з договору оренди від 01 січня 2004 року, а договори оренди від 01 квітня 2004 року та від 01 лютого 2005 року є нікчемними.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року у справі №2/1373 позов задоволено частково.

Стягнуто з торговельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю  на  користь  товариства  з  обмеженою  відповідальністю  "Стандарт"   18 787,50 грн. боргу, 187,88 грн. витрат по оплаті державного мита, 96,60 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відмовлено в позові в частині стягнення 4 162,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, торговельна компанія "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський  суд визнав встановленими.

Відповідач не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що договір оренди від 01 лютого 2005 року мав юридичну силу лише до 31 січня       2006 року, оскільки предметом договірних відносин між сторонами була лише частина торговельної площі, а не об'єкт нерухомості і тому такий договір оренди не потребує  нотаріального посвідчення.

Вказує, що станом на 01 січня 2006 року позивач авансував сплату орендної плати в сумі 22 950,00 грн., але оскільки згідно ст. 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань за договором не допускається і ТОВ "Стандарт" у встановленому порядку достроково не зупинило дію договору, не повернуло орендоване майно за актом приймання - передачі, останнє зобов'язане сплачувати орендну плату в порядку та розмірі, передбачених договором.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує.

Представники позивача в засіданні суду заперечують проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

При цьому виходить з наступного.

01 січня 2004 року, 01 квітня 2004 року та 01 лютого 2005 року між  товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт" та торговельною компанією "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю укладені договори оренди, які за своєю правовою природою є договорами найму, згідно з якими відповідач надавав позивачу в строкове платне користування окрему частину нежитлового приміщення - торговельного залу по вул. Львівській, 11 в місті Житомирі.

Пунктом 9.1. договору оренди від 01 лютого 2005 року строк дії договору визначено до 01.04.2008 року і встановлена орендна плата в розмірі 4 162,50 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Ч.3 ст. 763 вищевказаного Кодексу передбачено, що законом можуть  бути  встановлені  максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна.

Якщо до спливу  встановленого  законом  максимального  строку найму  жодна із сторін не відмовилася від договору,  укладеного на невизначений строк,  він  припиняється  зі  спливом  максимального строку договору.

Договір найму, строк якого перевищує встановлений законодавством максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

Згідно ст. 793 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній до 10 січня       2007 року) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої  капітальної  споруди  (їх окремої частини) строком на один рік  і  більше  підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно роз'яснень Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 01 грудня 2006 року "Щодо визначення термінів  житлових та нежитлових приміщень" нежитлове приміщення -  приміщення  в  структурі  житлового будинку,  що не  належить  до  житлового  фонду  і  є  самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Враховуючи вищезазначене, договір найму окремої частини торговельного залу, укладений між сторонами, підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки його укладено строком понад один рік.

З огляду на вищезазначені вимоги законодавства, останнім днем дії договору оренди від 01 лютого 2005 року є 31 січня 2006 року.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 січня 2006 року позивачем сплачено відповідачу 22 950,00 грн. орендної плати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем згідно договору оренди від 01 лютого          2005 року переплачено відповідачу 18 787,50 грн., які підлягають поверненню ТОВ "Стандарт" згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Довід відповідача про те, що договір оренди від 01 лютого 2005 року не потребує нотаріального посвідчення, не є переконливим з огляду на вищевказане.

За таких обставин, рішення господарського суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року у справі №2/1373 відповідає обставинам справи та прийнято відповідно до чинного законодавства, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року у справі №2/1373 залишити без змін, а апеляційну скаргу торговельної компанії "ОРТ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю   - без задоволення.

2. Справу №2/1373 повернути до  господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя                                                                 Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам;

4 - в наряд.