СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2007 року
Справа № 2-30/8329-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

представник позивача - Національного виробничо-аграрного об'єднання "Масандра" - Чмарова Людмила Олександрівна, довіреність №  412/1   від 09.01.07;

представник відповідача - Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим - Степанова Ірина Володимирівна, довіреність №  15753/с/100   від 03.09.07;

представник відповідача - Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим - не з'явився;

представник відповідача - Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим -  Володькін Сергій Анатолійович, довіреність №  2285/9/10-0   від 04.05.06;

прокурор - не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим та Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Ловягіна Ю.Ю.) від 10.10.2007 по справі № 2-30/8329-2007А

за позовом           Національного виробничо-аграрного об'єднання "Масандра" (вул. Мира, 6, Масандра, м. Ялта, 98650)

до           Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16, Ялта, 98600)

Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (вул. Севастопольська, 19, Сімферополь, 95015)

3-тя особа  Прокурор Автономної Республіки Крим  (вул. Севастопольська, 21, Сімферополь, 95000)

про стягнення з державного бюджету 1129010,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національне виробничо-аграрне об’єднання „Масандра”,  звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції в місті  Ялта та Головного управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим про відшкодування з державного бюджету суми податку на додану вартість  в розмірі 1129010,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що  підприємство на підставі підпунктів 7.7.5, 7.7.6 пункту 7 статті  7 Закону України «Про податок на додану вартість»має право на одержання бюджетного відшкодування протягом встановленого законом строку від дня отримання податковим органом податкової декларації. Задекларована була  сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 1147699,0 грн., перевіркою податковий орган зменшив суму до 1129010,0 грн., позивач погодився з розміром відшкодування і просить стягнути зазначену суму в судовому порядку.

Постановою господарського суду  Автономної Республіки Крим  від 10.10.2007 (суддя Ловягіна Ю.Ю.) позов задоволено:  з Державного бюджету України стягнуто на користь позивача суму податку на додану вартість в розмірі 1129010,00 грн. та у відшкодування сплаченого судового збору в сумі 3,40 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачі - Державна податкова інспекція в місті Ялта та Головне управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим –звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга податкового органу мотивована тим, що сума бюджетного відшкодування має бути підтверджена, але результатів  зустрічних перевірок, проведених у зв’язку з перевіркою правильності нарахування сум бюджетного відшкодування позивачу, на даний час немає. Таким чином, на думку апелянта,  немає підстав для бюджетного відшкодування заявленої позивачем суми податку на додану вартість.

Головне управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, оскаржуючи постанову суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, зазначає, що  бюджетним законодавством не передбачено відшкодування судових витрат  з бюджетних рахунків, відкритих для зарахування податків, зборів та інших платежів.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу податкового органу без задоволення з мотивів, викладених у запереченні на апеляційну скаргу.

Представники відповідача - Державної податкової інспекції в місті  Ялта Автономної Республіки Крим –апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим –та прокурор у судове засідання не з’явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнала такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

За результатами проведеної податковим органом перевірки з питань дотримання позивачем податкового законодавства України по відшкодуванню податку на додану вартість, заявленого згідно з декларацією за січень 2007 року (акт № 945/00411890/23-4 - а.с. 6 - 9) встановлено, що сума податку на додану вартість, заявлена до бюджетного відшкодування за січень 2007 року, підлягає зменшенню на суму 18689,00 грн.

На підставі даних перевірки податковим органом було винесене податкове повідомлення - рішення від 17.04.2007 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування на 18689,00 грн. У апеляційному порядку дане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось.

Таким чином, бюджетному відшкодуванню підлягає 1129010,0 грн. (1147699,0 -18689,0).

На вимогу частини  1 та 2 підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті  7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий орган шляхом проведення перевірок підтвердив достовірність нарахування бюджетного відшкодування та був зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно підпункту 7.7.6 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з Державного бюджету на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Встановлено, що позивачу до теперішнього часу суму 1129010,0 грн. податку на додану вартість з державного бюджету не відшкодовано.

Судова колегія вважає хибними доводи Державної податкової інспекції в місті Ялта стосовно того, що підтвердити заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування неможливо, оскільки це пов'язано з відсутністю документів, які підтверджують сплату податку на додану вартість постачальниками, а тому, для відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість необхідно проведення зустрічних перевірок щодо надходження даних сум до бюджету.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, законодавець не пов'язує відшкодування з бюджету податку на додану вартість з проведенням податковим органом зустрічних перевірок щодо надходження сум до бюджету. Проведення зустрічних перевірок - це обов'язок податкових органів, і вони самостійно визначають обов'язковість їх проведення в даному випадку. Крім того, для відшкодування з бюджету податку на додану вартість закон не передбачає в якості  обов'язкової умови фактичне надходження таких сум до бюджету.

У випадку невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податків до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Неналежне виконання контрагентами платника податків вказаних зобов'язань не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування в разі, якщо останній виконав всі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і є документальне підтвердження податкового кредиту (у даному випадку - податкова накладна).

Відповідно частини  2 статті  71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає правильним вирішення місцевим господарським судом питання щодо стягнення саме із Державного бюджету України судових витрат на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постановленої у повній відповідності до вимог чинного законодавства постанови місцевого господарського суду.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

3. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим  від 10.10.2007 у справі № 2-30/8329-2007А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

В.М. Плут