КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2007                                                                                           № 32/499

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Омельчук С.В. (дов. б/н від 29.05.2007р.);

Барабаш Г.В. (дов. б/н від 11.05.2007р.);

від відповідача : Петренко І.А. (дов. № М-442 від 01.10.2007р.);

Бойко К.В. (дов. № 19-07/07 від 03.07.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівна корпорація "Місто"

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.11.2007

у справі № 32/499

за позовом                               Українського консорціум "Екосорб"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівна корпорація "Місто"

про                                                  розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 32/499 від 07.11.2007р. повністю задоволено позовні вимоги Українського консорціуму “Екосорб”, розірвано договір купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ від 26.07.2006р., розірвано договір про бронювання об’єкта нерухомого майна № 1-090-КЛ від 26.07.2006р., зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” повернути отримані у власність облігації на підставі договору купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ від 26.07.2006р., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” на користь Українського консорціуму “Екосорб”              3 750,00 грн. штрафу, 272,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” не виконано належним чином зобов’язання, взяті за договором купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ, оскільки оплата вартості облігацій була здійснена несвоєчасно та двома частинами, що порушує умови зазначеного договору і відповідно умови договору про бронювання об’єкта нерухомого майна № 1-090-КЛ, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 та п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання зазначених договорів, повернення отриманих облігацій та стягнення штрафних санкцій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі              № 32/499 від 07.11.2007р. та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Українського консорціуму “Екосорб”.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки позивачем не дотримано передбачений ст. 188 Господарського кодексу України порядок розірвання договорів.

Апелянт також зазначає, що на час подання Українським консорціумом “Екосорб” позовної заяви договір купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ припинений, так як всі зобов’язання за цим договором сторонами виконані.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” договір про бронювання об’єкту нерухомості № 1-090-КЛ не може бути розірваний у зв’язку з прострочкою оплати облігацій, оскільки згідно   п. 7.1. зазначеного договору його дія починається лише після оплати облігацій.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

26.07.2006р. між Українським консорціумом “Екосорб” (Емітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ (надалі – Договір купівлі-продажу).

Згідно п. 2.1. Договору купівлі-продажу Український консорціум “Екосорб” зобов’язався продати, а ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” купити пакет облігацій.

Відповідно до п. 3.3. зазначеного договору загальна вартість пакета облігацій становить 750 000,00 грн., кількість облігацій – 150 штук, строк повної оплати вартості облігацій – 26.08.2006р.

Пунктом 5.2.2. Договору купівлі-продажу Український консорціум “Екосорб” зобов’язався в день укладення цього договору укласти із ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” договір про бронювання.

26.07.2006р. між Українським консорціумом “Екосорб” (Емітент) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” (Власник) укладено договір про бронювання об’єкта нерухомого майна   № 1-090-КЛ, відповідно до умов якого емітент зобов’язався закріпити за власником облігацій об’єкт інвестування і передати його у власність власнику облігацій в рахунок погашення пакету облігацій, а власник облігацій зобов’язався оплатити вартість пакета облігацій по договору купівлі-продажу цінних паперів № 1-090-КЛ від 26.07.2006р. і пред’явити такий пакет облігацій до погашення емітенту у порядку, в строки та на умовах, що визначені цим договором та інформацією про випуск.

Згідно п. 3.1. зазначеного договору умовою бронювання об’єкта інвестування за власником облігацій є наявність договору купівлі-продажу цінних паперів           № 1-090-КЛ, у відповідності до умов якого власник зобов’язався оплатити 100 відсотків від пакету облігацій, у строки та в порядку, що визначені договором купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ.

17.09.2007р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Українського консорціуму “Екосорб”, в якій позивач просив місцевий господарський суд розірвати договір купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ від 26.07.2006р. та договір про бронювання об’єкта нерухомого майна № 1-090-КЛ          від 26.07.2006р., стягнути штраф та зобов’язати ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” повернути всі отримані ним у власність облігації на підставі договору купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ від 26.07.2006р.

В обґрунтування своїх позовних вимог Український консорціум “Екосорб” посилався на неналежне виконання ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” умов договору купівлі-продажу облігацій № 1-090-КЛ від 26.07.2006р., а саме – прострочення відповідачем строку проведення розрахунків з позивачем.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду повністю задоволено позовні вимоги Українського консорціуму “Екосорб”.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає зміні, з огляду на наступне:

Як зазначалось вище, п. 3.3. Договору купівлі-продажу сторони передбачили, що загальна вартість пакета облігацій становить 750 000,00 грн., строк повної оплати вартості облігацій – 26.08.2006р.

З наявних в матеріалах справи виписок Київської міської філії                           АКБ “Укрсоцбанк” (а.с. 23-25) вбачається, що ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” прострочено строк повної оплати вартості облігацій, перший платіж у розмірі 255 000,00 грн. здійснено 22.09.2006р., другий у розмірі 495 000,00 грн. - 25.09.2006р.

Таким чином повну оплату вартості облігацій у розмірі 750 000,00 грн.          ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” здійснено 25.09.2006р.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Пропозиція щодо розірвання договору має бути викладена письмово.

Пунктом 7.2. Договору купівлі-продажу сторони погодили, що його дія може бути припинена достроково за взаємною згодою сторін та в інших випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України. Сторона яка є ініціатором дострокового припинення дії Договору купівлі-продажу зобов’язана попередити про це іншу сторону за 10 днів до моменту припинення його дії шляхом складання письмового повідомлення і його направлення на адресу другої сторони.

В силу ст. 11 Господарського процесуального кодексу України вказується на те, що підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором, підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції, а у разі якщо підприємства чи організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, Український консорціум “Екосорб” до пред’явлення позову не звертався до ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” з пропозицією щодо розірвання оспорюваного Договору купівлі-продажу внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем вартості облігацій.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивачем не дотримано обумовлений сторонами у п. 7.2. Договору купівлі-продажу порядок припинення його дії та порушено встановлений статтею 188 Господарського кодексу України порядок розірвання договорів.

Оскільки, законодавством встановлено обов’язок досудового врегулювання спору для розірвання договору, у позивача на день пред’явлення позову не було порушеного права, що є обов’язковою умовою при зверненні з позовом в силу          ст. 1 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що розірвання договору визнається правомірним способом припинення зобов’язань та припиняє ті зобов’язання, що були невиконані до моменту розірвання договору, тобто достроково припиняє дію тих зобов’язань, строк виконання яких не настав.

Як зазначалось вище, 25.09.2006р. відповідач у повному обсязі розрахувався за передані йому позивачем облігації.

Таким чином, станом на день подання позовної заяви – 17.09.2007р. між зазначеними сторонами не існувало жодних зобов’язань щодо оплати вартості облігацій, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для розірвання оспорюваних договорів внаслідок прострочення відповідачем строку розрахунків.

Разом з тим, договір № 1-090-КЛ від 26.07.2006р. є договором купівлі-продажу, а ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як слідує із позовної заяви і не заперечується відповідачем у відзиві на позов, Український консорціум “Екосорб” в серпні 2006 року передав Інвестиційно-будівельній корпорації “Місто” пакет акцій за договором купівлі-продажу, а покупець оплатив пакет акцій в повному обсязі, що в силу ст. 655 Цивільного кодексу України та п. 7.1 договору купівлі-продажу акцій стверджує про завершення цього договору та припинення його дії шляхом виконання і діюче законодавство не передбачає можливості дострокового розірвання договору, який припинив свою дію.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання місцевого господарського суду на частину 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, оскільки з норм вказаної статті вбачається, що підставою для зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору є істотне порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В матеріалах справи не міститься жодного доказу в підтвердження того, що внаслідок прострочення відповідачем строку оплати вартості облігацій, позивачу було завдано шкоду, у зв’язку з чим він значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору.

Крім того, згідно п. 7.1 договору про бронювання об’єкта нерухомого майна термін дії цього договору починається з моменту повної оплати пакета акцій, а тому несвоєчасна оплата пакета акцій не може бути істотним порушенням умов цього договору.

Разом з тим, слід зазначити, що п. 6.2. Договору купівлі-продажу сторони передбачили, що у випадку прострочення виконання ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” обов’язків зі сплати вартості пакета облігацій згідно п. 3.3. ст. 3 зазначеного договору, ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” сплачує Українському консорціуму “Екосорб” штраф у розмірі 0,5 відсотків від загальної вартості пакету облігацій. Сторони за взаємною згодою погоджують трирічний строк позовної давності для вимог про стягнення штрафу відповідно до цього пункту договору.

З огляду на те, що ТОВ “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” прострочено виконання обов’язків зі сплати вартості пакета облігацій, то колегія суддів вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача            3 750,00 грн. штрафу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 32/499 від 07.11.2007р. підлягає зміні.

ПОСТАНОВИВ:

1. Частково задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою

відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 32/499 від 07.11.2007р.

2. Змінити рішення Господарського суду м. Києва у справі № 32/499 від 07.11.2007р.

3. Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції : Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, к. 709, , рахунок № 01 в АБ “Банк регіонального розвитку”, МФО 300540), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Українського консорціуму “Екосорб” (03170, м. Київ, бульвар Ромена Роллана, буд. 7, , рахунок № 2891 у Печерському відділенні Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 322012) 3 750 (три тисячі сімсот п’ятдесят) грн. штрафу, 37 (тридцять сім) грн. 50 коп. державного мита та 56 (п’ятдесят шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Українського консорціуму “Екосорб” (03170, м. Київ, бульвар Ромена Роллана, буд. 7, , рахунок № 2891 у Печерському відділенні Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 322012), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційно-будівна корпорація “Місто” (02002,          м. Київ, вул. М. Раскової, 11, к. 709, , рахунок                        № 01 в АБ “Банк регіонального розвитку”, МФО 300540) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита за подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

7. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 32/499.

Головуючий суддя

Судді

24.12.07 (відправлено)