ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/337

03.10.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Агні»

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийархбуд»

Про                              стягнення 11 488,05 грн.

Суддя  Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                     Жовноватюк О.М. – юрист (дов. №126 від 24.04.07 р.)

Від відповідача          не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийархбуд»про стягнення 11 488,05 грн. (6687,20 грн. –основний борг, 323,57 грн. –збитки від інфляції, 564,38 грн. –3% річних , 33,34 –пеня, 3879,56 грн. - збитки), заборгованості, яка виникла в наслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №12-3 від 12.03.2004 р.

Ухвалою суду від 24.07.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/337 та призначено розгляд справи на 18.09.07 р.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представника в судове засідання 18.09.07 р. не направив.

Ухвалою суду від 18.09.07 р. розгляд справи відкладено на 03.10.07 р. в зв’язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача, зобов’язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 24.07.07 р. про порушення провадження у справі № 12/337.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалах від 24.07.07 р. та від 18.09.07 р., не виконав.

Представник відповідача в судове засідання 03.10.07 р. знову не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97р. № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами укладено договір підряду № 12-3 (далі –Договір) від 12.03.2004р.

Відповідно до п. 1 договору відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов’язання  провести робоче проектування, виготовлення і монтаж на об’єкті визначених сторонами договору металоконструкцій.

Згідно п. 3.1 Договору сторонами було визначено строк виконання робіт - 20 квітня 2004р., за умови внесення авансового платежу не пізніше 16.03.2004 р. .

Згідно п. 3.2 Договору сума Договору складає 56 412,20 грн.

Згідно п.3.3 Договору сума авансового платежу становить 75% від суми Договору.

Згідно п 3.4 Договору інша частина суми договору сплачується по закінченню робіт на протязі 3-х днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Відповідач здійснив внесення авансового платежу у розмірі 44 425,00 грн. 23.03.2004 р., на 7 днів пізніше, з порушенням встановлених сторонами умов договору.

Враховуючи неможливість внесення позивачем авансового платежу у строки, встановлені умовами договору, сторонами було досягнуто згоди про перенесення строку виконання позивачем робіт, визначених у п.1 Договору №12-3 на підставі п.4.2 Договору.

01.06.2004 р. між сторонами було складено Акт № 750 здачі-прийняття робіт. Цим актом сторони визначили загальну вартість робіт у розмірі 54 112, 20 грн.

З урахування суми авансового платежу, загальна сума послуг наданих позивачем відповідачу складає 9687,20 грн.

04.06.2004 р. відповідач мав перерахувати на рахунок позивача 9687,00 грн.

Станом на день розгляду спору заборгованість відповідача становить 9687,00 грн.

Крім суми основного боргу, позивач ставить вимоги про стягнення пені, що згідно розрахунку становить - 33,34 грн., індексу інфляції –323,57 грн.; 3% річних –564,38 грн.; збитків –3879,56.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами, згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ч. 7 зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 6687,20 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, збитків, індексу інфляції, 3% річних, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п. 4.3 Договору зазначено, що в разі невчасної оплати відповідачем виконаних позивачем робіт, відповідач несе відповідальність в якості штрафної неустойки у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день..

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 33,34 грн., індекс інфляції - 323,57 грн., 3% річних –564, 38 грн., збитки 3879,56 грн.(розрахунок в матеріалах справи). Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано. Розрахунки пені та штрафу відповідають матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 33,34 грн.;323,57 грн. - індексу інфляції; 564,38 грн. –3% річних;3879,56 грн. –збитків підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 526, 625, 549, 610, 611, 612 , 614,623-625 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кийархбуд” (03056, м. Київ, проспект Перемоги, 37, корп. 4, кв. 131, ідентифікаційний код –20074733, р/р 26004779 в ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 300335, а у випадку відсутності коштів з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агні” (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 20, ідентифікаційний код –24725713, р/р 5910 в філії “Московське відділення Промінвестбанку в м. Києві, МФО 322175) 6 687,20 гри. основного боргу, 323,57 грн.  індексу інфляції 564,38 грн.  трьох відсотків річних, 33,34 грн.  пені, 3 879,56 грн. збитків, 115,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко