ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ 3/314-06

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Відкритого акціонерного товариства по

газопостачанню та газифікації "Херсонгаз"

на постанову           Запорізького апеляційного господарського суду від 22.08.2007р.

у справі                                                  № 3/314-06

господарського суду                              Херсонської області

за позовом                                                  Відкритого акціонерного товариства по

газопостачанню та газифікації "Херсонгаз"

до                                                             Приватного спеціалізованого виробничого

підприємства "Аском"

про          стягнення грошових коштів

за участю представників:

позивача –          Заремби М.В.

відповідача -                                         не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного спеціалізованого виробничого підприємства "Аском" про стягнення 19 000 грн. основного боргу та судових витрат.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 03.05.2007 року (суддя Губіна І.В.) позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 19 000 грн. основного боргу та судові витрати.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 22.08.2007 року (судді: Мойсеєнко Т.В., Коробка Н.Д., Юхименко О.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано повністю, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду від 22.08.2007 року скасувати, а рішення місцевого господарського суду від 03.05.2007 року  залишити без змін. В обґрунтування  своїх вимог скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені  норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового акту.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши  правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами у даній справі 15.05.2003 року укладено договір підряду №08/23-17, за яким відповідач зобов"язався виконати на власний ризик, власними і залученими силами та засобами будівельно-монтажні роботи по прокладці газопроводу "Щасливцево-Генічеськ", монтаж споруд на ньому, із здачею об"єкту в експлуатацію позивачу. Вартість робіт складає 600 498 грн.

Відповідно до п.5.2. договору строк його дії встановлено з моменту підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов"язань.

Згідно пп. 2.1., 3.1. цього договору передбачено, що підрядник приступає до виконання робіт у термін не пізніше 3-х днів з моменту отримання авансового платежу, замовник проводить авансові платежі згідно з графіком, а повну оплату вартості виконаних робіт –після підписання сторонами двосторонніх актів виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач в червні 2003 року перерахував відповідачу авансові грошові кошти у розмірі 19 000 грн., однак у зв"язку з невиконанням останнім обумовленим зазначеним договором робіт, звернувся до суду з позовом про їх повернення. Невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань позивач обгрунтовує відсутністю підписаних актів виконаних робіт, що підтверджується рішенням господарського суду Херсонської області від 29.09.2006 року у справі №1/68-06, яким Приватному спеціалізованому виробничому підприємству "Аском" відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" грошових коштів за виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву та ремонту газопроводу на дільниці Щасливцево - Генічеськ.

Місцевий суд, приймаючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог, виходив  з того, що відповідачем не доведено факту виконання обумовлених договором робіт, в зв"язку з чим він зобов"язаний повернути позивачу передплачені авансові кошти. При прийнятті вказаного рішення, суд першої інстанції послався на рішення господарського суду Херсонської області від 29.09.2006 року у справі №1/68-06 про відмову Приватному спеціалізованому виробничому підприємству "Аском" в задоволенні позову про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" грошових коштів за виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву та ремонту газопроводу на дільниці Щасливцево - Генічеськ.

Проте, апеляційна інстанція, скасовуючи рішення суду, вірно вказала на помилковість висновку місцевого господарського суду щодо припинення зобов"язань сторін за вказаним договором, оскільки строк його дії встановлений п.5.2. –до повного виконання зобов"язань і він не є розірваним. Встановивши, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, апеляційний господарський суд правильно дослідив усі істотні його умови, характерні для договорів даного виду. Так, суд апеляційної інстанції звернув увагу на встановлення сторонами строків виконання своїх зобов»язань, що є істотною умовою для договорів даного виду, та недотримання їх Приватним спеціалізованим виробничим підприємством "Аском".

Крім цього, апеляційний господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову про стягнення з Приватного спеціалізованого виробничого підприємства "Аском" передплачених Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" авансових грошових коштів у розмірі 19 000 грн., послався на необґрунтованість вказаного позову з підстав  скасування постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2007 року рішення господарського суду Херсонської області від 29.09.2006 року та постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 16.02.2007 року у справі №1/68-06.

Відтак, ґрунтується на вимогах закону висновок апеляційної інстанції щодо безпідставності та необґрунтованості стягнення з Приватного спеціалізованого виробничого підприємства "Аском" грошових коштів у розмірі  19 000 грн., сплачених позивачем в якості авансу на виконання умов діючого договору.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виконуючи норми статті 846 цього Кодексу, сторони у договорі передбачили строки виконання робіт.

Статтею 849 ЦК України передбачено право замовника під час виконання роботи у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Також частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник  має  право  відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Позивач при розгляді справи не довів, відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а саме факту невиконання відповідачем договірних зобов»язань та не надав доказів використання наданого йому ч.2 ст. 849 ЦК України права щодо розірвання чи відмови від договору.

Повернення авансових платежів, сплачених на виконання умов договору, можливе лише у випадку встановлення факту невиконання його умов контрагентом за договором.

Таким чином, висновок апеляційного господарського суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, сплачених останнім відповідно до умов договору в якості авансу, без розірвання та/або відмови від договору, ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд повно, всебічно дослідив надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення місцевого суду.

З даними висновками апеляційного суду повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Твердження касаційної скарги про те, що постанова апеляційного господарського суду необґрунтована, прийнята при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань позивача надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 22.08.2007р. у справі № 3/314-06 залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

О.А.Подоляк