ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/369
18.10.07

За позовом    Київського національного університету технологій та дизайну

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю  Будівельно-

інвестиційної компанії «ПСП ЛТД»

Про                        розірвання договору оренди та повернення майна

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача           Темченко Л.Г. –по дов. № 01-09/63 від 18.01.2007

Квятковська О.Ю. –по дов. № 01-09/2208 від 09.10.2007

від відповідача             не з’явились

У засіданні брали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.10.2007 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю  Будівельно-інвестиційної компанії «ПСП ЛТД»про дострокове припинення угоди № 1 від 02.03.2000 та повернення позивачу напівпідвальних приміщень (кім.. №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9,11, 12, 13, 14, 16 гуртожитку № 8, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Л, площею 812,09 кв. м., в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе останнім зобов‘язань по Угоді, а саме відповідач не здійснив укладання договір з експлуатаційними організаціями, не здійснював контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд будівлі, не надавав позивачу інформацію про стан будівлі, чи приміщень в ній, а також інформацію про хід виконання своїх зобов‘язань за цією Угодою. Передані позивачем для виконання умов Угоди приміщення фактично передав у суборенду третім особам, що підтверджується проведеною в 2007 році перевіркою Фонду державного майна України.

Відповідач в судове засідання не з’явився,  письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 01.08.2007 та ухвалах від 14.08.2007, від 22.08.2007 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.03.2000 між Київським державним університетом технології та дизайну (правонаступником якого є Київський національний університет технології та дизайну) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП-ЛТД»було укладено угоду № 1 про співробітництво.

Відповідно до  п. 1.1. угоди від 02.03.2000 є здійснення сторонами співробітництва щодо обслуговування та утримання будівлі з прилеглою територією та всіма іншими спорудами побутового та іншого призначення з метою забезпечення її належного функціонування, підтримання будівлі в стані, придатному для її використання за призначенням та найбільш повного задоволення потреб осіб, які проживають та/чи користуються вказаною будівлею чи приміщеннями в них.

Згідно преамбули до даної угоди під будівлю розуміється будинок 2Л по вул. Марашала Тимошенка в м. Києві.

Відповідно до п.2.2.1 Київський національний університет технології та дизайну передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю прийняло у тимчасове використання в побутових, господарських та інших цілях та з метою реалізації цієї Угоди напівпідвальні приміщення № № 2,3,4,5,6,7,8,9,11,12,13,14,16, всього загальною площею 182,09 кв. м., що знаходяться  в будівлі гуртожитку № 8 Київського національного університету технології та дизайну по вул. Маршала Тимошенка, 2-Л в м. Києві, які перебувають на його балансі, є державною власністю.

Сторонами погоджено термін дії даного договору з 02.03.2000 до 02.03.2015 (п. 6.1. угоди).

Відповідно до п. 2.1.1. Угоди від 02.03.2000, відповідач зобов’язувався організувати, а в необхідних випадках здійснити самостійно укладання всіх необхідних угод та договорів, в тому числі, в разі необхідності також від імені позивача, зі всіма експлуатаційними організаціями та забезпечити здійснення заходів щодо належного виконання сторонами укладених договорів, вказаних в п. 2.1.1. цієї угоди (п.1.2.)

Відповідно до п. 2.1.4. угоди від 02.03.2000, відповідач зобов’язувався здійснювати контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд будівлі.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач свої зобов’язання за Угодою від 02.03.2000 не виконав, угоди та договори з експлуатаційними організаціями не укладені, контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд не здійснюється.

Крім того, відповідно до п. 2.5.1. угоди від 02.03.2000, позивач має право отримувати від відповідача всю необхідно інформацію про стан будівлі чи приміщень в ній, а також інформацію про хід виконання відповідачем взятих на себе за цією угодою зобов’язань.

Листами № 01-09/2843 від 07.12.2005, № 01-18/765 від 06.04.2006, № 01-09/1259 від 15.06.2006, позивач звертався до відповідача з проханням надати  інформацію про виконання відповідачем зобов‘язань згідно п. 1.1. угоди, а саме «… по обслуговуванню та утриманню будівлі з прилеглою територією та всіма іншими спорудами побутового та іншого призначення з метою забезпечення їх належного функціонування, підтримання будівлі в стані, придатному для її використання за призначенням та найбільш повного задоволення потреб осіб, які проживають чи користуються вказаною будівлею чи приміщеннями в ній.

Як вбачається з акту перевірки, проведеною Фондом державного майна України в 2007 році, відповідач уклав договори оренди, переданих позивачем приміщень з Підприємством ритуальних послуг Київської міської спілки ветеранів Афганістану –72 кв. м., Адвокатським об’єднанням незалежної колегії адвокатів –20 кв. м., ПП «Журавель «- 68 кв. м., СПД Оксененко –21,3 кв. м., що фактично є суборендою державного майна.

За таких обставин, відповідач передані йому позивачем приміщення використовує всупереч вимогам угоди від 02.03.2000, тобто для обслуговування та утримання будівлі 2-Л по вул. Маршала Тимошенка в м. Києві.

За своєю правовою природою угоду від 02.03.2000 року можна віднести до договору доручення з елементами договору безоплатного надання послуг та найму.

Ст. 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам законодавства.

Частиною 2 статті 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачені актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором доручення  одна сторона (повірений) зобов‘язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов‘язки довірителя.

Як передбачено п.2.1.1. угоди від 02.03.2000, відповідач зобов’язувався організувати, а в необхідних випадках здійснити самостійно укладання всіх необхідних угод та договорів, в тому числі, в разі необхідності також від імені позивача, зі всіма експлуатаційними організаціями та забезпечити здійснення заходів щодо належного виконання сторонами укладених договорів, вказаних в п. 2.1.1. цієї угоди (п.1.2.).

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається  в процесі вчинення такої дії або здійснення такої діяльності, а замовник зобов‘язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 2.1.4. угоди від 02.03.2000, відповідач зобов’язувався здійснювати контроль за забезпеченням технічного обслуговування інженерних систем і споруд Будівлі.

На виконання вимог п. 2.2.1 Київський національний університет технології та дизайну передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю прийняло у тимчасове використання в побутових, господарських та інших цілях та з метою реалізації цієї угоди напівпідвальні приміщення №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 16, всього загальною площею 182,09 кв. м., що знаходяться  в будівлі гуртожитку № 8 Київського національного університету технології та дизайну по вул. Маршала Тимошенка, 2-Л в м. Києві, які перебувають на його балансі, є державною власністю.

Тобто, передані позивачем відповідачу приміщення мали використовуватися саме для обслуговування та утримання будівлі 2-Л по вул. Маршала Тимошенка в м. Києві, і відповідно могли використовуватися виключно експлуатаційними організаціями, з якими відповідач був зобов‘язаний організувати або самостійно укласти угоди та договори

За ст. 773 Цивільного кодексу України, наймач зобов’язаний користуватися річчю відповідно до її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов’язання за угодою від 02.03.2000 не виконав, переданими позивачем приміщеннями користується всупереч вимогам Угоди.

Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Пунктом 1 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пункт 2 ст. 188 Господарського кодексу України встановлює, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 188 Господарського процесуального кодексу України позивачем на адресу відповідача надіслана пропозиція № 01-09/1266 від 07.06.2007 про розірвання угоди.

Частиною 4 ст. 188 Господарського кодексу України визначено що, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З огляду на наведене вимога позивача щодо дострокового розірвання угоди про співробітництво від 02.03.2000 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З розірванням договору відповідач втрачає статус наймача і, оскільки інших доказів щодо підтвердження права користування спірним приміщенням не має, то вимога позивача про виселення підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»зайво сплачене позивачем при подачі позовної заяви державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати угоду про співробітництво від 02.03.2000, укладену між Київським державним університетом технології та дизайну та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД».

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД»(м. Київ, Андріївський узвіз, 26, ) з напівпідвальних приміщень № № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 16, всього загальною площею 182,09 кв. м., що знаходяться  в будинку 2-Л по вул. Маршала Тимошенка в м. Києві, передавши вказані приміщення за актом прийому-передачі Київському національному університету технології та дизайну (м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2, ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія «ПСП ЛТД»(м. Київ, Андріївський узвіз, 26, ) на користь Київського національного університету технології та дизайну (м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Повернути Київському національному університету технології та дизайну (м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2, ) з Державного бюджету України зайво сплачене державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн.. 00 коп. та перерахованого платіжним дорученням № 1476 від 11.06.2007. Платіжне доручення № 1476 від 11.06.2007 залишити в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 3/369.

Суддя
В.В. Сівакова