ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 квітня 2007 р.

№ 8/91пн

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів :

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.

розглянувши

касаційну скаргу

Виконавчого комітету Донецької
міської ради

на рішення

господарського суду Донецької
області від 12.02.2007 року.

у справі

№8/91пн

за позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

1.Ворошиловської районної в місті
Донецьку ради 2. Виконавчого комітету Донецької міської ради

про

визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Виконавчого комітету Донецької
міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2007
року у справі №8/91пн подана до Вищого господарського суду України  з порушенням вимог розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з  частиною 4 статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до скарги, зокрема, додаються докази сплати
державного мита. Поряд з цим статтею 46 названого Кодексу визначено, що
державне мито сплачується в доход державного бюджету України в
порядку і розмірі встановленому Законодавством.

З вимогами наведеної норми статті
46 цього Кодексу кореспондуються приписи пункту 14 Інструкції про порядок
обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом  Головної державної податкової інспекції України
№15 від 22.04.1993 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.05.
1993р. за №50, відповідно до яких при перерахуванні мита з рахунку платника до
документа, щодо якого вчиняється відповідна дія додається останній примірник
платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту “Зараховано
в доход бюджету ______ грн.(дата). Цей напис скріплюється першим і другим
підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою
дати виконання платіжного доручення.

Додане до касаційної скарги
платіжне доручення від 05.03.2007 року НОМЕР_1
не містить відповідного напису, тобто скаржником не дотримані вимоги
вищенаведеного законодавства стосовно порядку сплати державного мита, що  справляється
при зверненні до касаційної інстанції, тому  вказане доручення не приймається судовою
колегією як належний доказ сплати державного мита.

Вказана обставина є підставою для
повернення поданої касаційної скарги відповідно до пункту 4 частини першої  статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Поряд із наведеним касаційна
інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 1113
Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі
має право повторно подати касаційну скаргу у загальному порядку з  урахуванням вимог статті 109 щодо порядку
подання касаційної скарги та  статтей 53,
110 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, повторно звертаючись до
касаційної інстанції після виправлення недоліків зазначених у даній ухвалі та
дотримавшись при цьому всіх приписів статті 111 Господарського процесуального
кодексу України щодо форми і змісту скарги, скаржник повинен подати клопотання
про відновлення пропущеного строку, встановленого для подання касаційного
скарги, із зазначенням причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом
4  частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого
комітету Донецької міської ради на рішення господарського суду Донецької
області від 12.02.2007 року у справі №8/91пн повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.