ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 р.
№ 4/24б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                          Полякова Б.М.

Суддів -                                                        Ткаченко Н.Г.

Катеринчук Л.Й.

За участю : представника ДПІ у м. Рівне –Кулініча А.О.; ліквідатора ВАТ "Рівненський комбінат хлібопродуктів" –Загривого М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну  скаргу  Державної податкової інспекції у м. Рівне

на  ухвалу   господарського суду Рівненської області від 21.09.2006 р.   по справі №4/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова компанія "Магістр" до Відкритого акціонерного товариства  "Рівненський комбінат хлібопродуктів" про банкрутство., -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Рівненської області   від  21.06.2002  р. було порушено провадження по справі № 4/24 про банкрутство  Відкритого акціонерного товариства  "Рівненський комбінат хлібопродуктів",  введено мораторій  на задоволення  вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Рівненської області   від 11.08.2003 р. по справі № 4/24,  боржника -  ВАТ "Рівненський комбінат хлібопродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Загривого М.М.

09.08.2006 р. на засіданні комітету кредиторів "Рівненський комбінат хлібопродуктів" затверджено звіт ліквідатора та прийнято рішення про прийняття пропозиції ТОВ  "Кратос"  щодо придбання ним пакету акцій,  власником якого є боржник, в статутному фонді  ЗАТ "Рівне-Борошно" в кількості 1900 штук,  ціною 170536,00 грн., а також про уповноваження ліквідатора ВАТ "Рівненський комбінат хлібопродуктів"  Загривого М.М. продати ТОВ "Кратос" даний пакет акцій.

Кредитор –ДПІ у м. Рівне 20.09.2006 р. звернувся з позовом до господарського суду Рівненської області   про   визнання частково недійсним вищезазначеного протоколу №09-08 засідання  комітету кредиторів.

Ухвалою господарського суду  Рівненської області   від 21 вересня 2006 р. по справі №4/24  /суддя Похильчук О.О./  відмовив ДПІ у м. Рівне в прийнятті позовної заяви про визнання частково недійсним протоколу           № 09-08 засідання комітету кредиторів ВАТ "Рівненський комбінат хлібопродуктів"  на підставі ст.12 ГПК України та п. 1 ст.62 ГПК України.

В касаційній скарзі Державна податкова інспекція у м. Рівне  просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області   від 21.09.2006 р.,    посилаючись на те, що вона  винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Господарсько-процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” не передбачено  окремого  розгляду  повноважності зборів кредиторів, рішень та  протоколу  зборів кредиторів.

При проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляють збори кредиторів або обраний ними комітет кредиторів                       (ч. 9 ст.7 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

В справі про банкрутство питання щодо проведення зборів кредиторів і утворення комітету кредиторів регулюються ст.16 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про вибори членів комітету кредиторів, визначення кількісного складу комітету кредиторів, визначення його повноважень, дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів, інші питання, передбачені цим Законом (ч. 5 ст. 16 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про вибори голови комітету, скликання зборів кредиторів, підготовку та укладення мирової угоди, внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість, а також інші питання, передбачені цим Законом (ч. 8 ст. 16 Закону).

Рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів є способом волевиявлення кредиторів і не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу.

Також, Законом не передбачено визнання зборів (комітету) кредиторів такими, що не відбулися, або визнання їх недійсними у справі про банкрутство.

Питання щодо правомірності зборів (комітету) кредиторів та легітимності прийнятих на них рішеннях слід вирішувати господарському суду при прийнятті судових актів у справі про банкрутство,  надаючи таким рішенням правову оцінку відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України та беручи їх до уваги, якщо вони не суперечать чинному законодавству. Зокрема, під час розгляду клопотання комітету кредиторів відносно переходу до наступної судової процедури, ухвала за результатами розгляду якого  може бути оскаржена.

При цьому, ці обставини мають зазначатися лише в мотивувальній частині вказаного процесуального акта.

За таких обставин, господарський  суд  першої інстанції перевіривши матеріали справи,  прийшов   до обґрунтованого висновку, що вимога ДПІ  у м. Рівне про визнання частково недійсним протоколу №09-08 засідання комітету кредиторів ВАТ "Рівненський комбінат хлібопродуктів"  не підлягає задоволенню, так як рішення комітету кредиторів не може бути предметом окремого судового розгляду в господарському суді.

Таким чином, ухвала господарського суду Рівненської області від 21.09.2006 р.   по справі № 4/24 постановлена у відповідності до фактичних обставин справи  та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені в  оскаржуваній ухвалі суду  першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115,1117-11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 21.09.2006 р. по справі № 4/24 залишити без змін.

Головуючий -                                   Поляков Б.М.

Судді-                                                Ткаченко Н.Г.

Катеринчук Л.Й.