ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/37
12.04.07

За первісним позовом                     Товариства з обмеженою відповідальністю "БІС                                                   плюс"

До                                                  Закритого акціонерного товариства "Дарна"

Про                                                   зобов’язання вчинити дії

Та за зустрічним позовом           Закритого акціонерного товариства "Дарна"

До                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "БІС плюс"

Про                                                  розірвання договору оренди та  зобов’язання повернути орендовану територію

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

від позивача          за первісним позовом          Савелов Д.Є. (за дов. б/н від 09.01.2007)

від відповідача за первісним позовом           Забіяка Ю.Л. (за дов. № 6 від 01.02.2007)

Обставини справи:

Рішення приймається 12.04.2007, оскільки у судовому засіданні 15.03.2007, 29.03.2007, 04.04.2007 оголошувались перерви на підставі ст. 77 ГПК України.

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю "БІС плюс" до закритого акціонерного товариства "Дарна" про зобов’язання припинити порушення взятих на себе зобов’язань за договором оренди території № 01/03 від 02.01.2003 в частині надання позивачеві, відповідно до погодженого 02.01.2003 плану-схеми проїзду на орендовану територію, можливості безперешкодного проїзду на орендовану територію та виїзду з неї його автотранспорту, автотранспорту його клієнтів, а також безперешкодного проходу на територію та виходу з неї персоналу позивача.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. За твердженням позивача (орендаря), відповідач (орендодавець), у порушення умов вказаного вище договору, за допомогою охоронної структури (товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-щит») застосував блокування в’їзду автотранспорту позивача та його клієнтів, а також проходу персоналу позивача на орендовану територію.

Ухвалою суду від 17.01.2007 було порушено провадження у справі № 6/37.

Відповідач у наданих суду запереченнях позовні вимоги не визнав. Зокрема, закрите акціонерне товариство «Дарна»вважає свої дії не чим іншим, як припиненням несанкціонованого доступу третіх осіб на власну територію. Крім того, сторона  вказала на відсутність у орендодавця спеціальних перепусток, які повинні надаватися відповідачу згідно з умовами спірного договору. Крім того, за твердженням відповідача, акт від 02.01.2003, яким нібито погоджено схему проїзду автотранспорту позивача на орендовану територію, підписаний невідомою особою,  примірник останнього відсутній у закритого акціонерного товариства "Дарна", він не значиться серед додатків до договору та не містить нумерації.

Під час розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-щит», за допомогою якого було застосовано блокування в’їзду автотранспорту, проходу персоналу та клієнтів позивача на орендовану територію. Клопотання було відхилено судом як необґрунтоване.

За клопотанням позивача судом було напалено запит на адресу Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві щодо витребування додаткових доказів.

Закрите акціонерне товариство "Дарна" подало зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю "БІС плюс" про розірвання договору оренди № 01/03 від 02.01.2003 та зобов’язання повернути орендовану територію. Оскільки вказані позови є пов’язаними, суд прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним в порядку ст. 60 ГПК України.

Позовні вимоги, викладені в зустрічному позові ґрунтуються на наступному. 20.12.2006 постановою господарського суду міста Києва № 10/285 закрите акціонерне товариство "Дарна" було визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, наслідком чого, відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є припинення будь-якої підприємницької діяльності особи, а отже, позбавляє сторону права надавати майно (територію) в оренду. З викладеного сторона робить висновок про те, що вона не може бути учасником орендних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІС плюс" зустрічні позовні вимоги відхилило повністю, оскільки визнання судом закритого акціонерного товариства "Дарна" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури не є кінцевою стадією припинення діяльності підприємства. Крім того, строк дії вказаного договору сторонами визначено у шість років з моменту підписання акту приймання-передачі.

До прийняття рішення у справі закрите акціонерне товариство "Дарна" подало суду заяву про зміну предмету та підстав позову. Зазначена заява не прийнята судом до розгляду, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову. Отже, нормами чинного законодавства не передбаченого право сторони на одночасну зміну предмету та підстав позову.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

02.01.2003 між закритим акціонерним товариством "Дарна" (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "БІС плюс" (орендарем) було укладено договір оренди території № 01/03 (далі –Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) орендодавець здає, а орендар приймає в орендне користування ділянку території, визначену у додатку № 1 (1100 кв. м.).

Згідно з п. 2.1 Договору орендодавець зобов’язаний передати орендарю об’єкт оренди після підписання Договору згідно з актом приймання-передачі (додаток № 2), що підписується сторонами.

02.01.2003 сторонами було підписано додаток № 2 до Договору, яким є акт приймання-передачі території за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-а, загальною площею 600 кв. м.

Додатково сторонами було підписано додаток № 3 до Договору (про пропускний режим), акт погодження порядку проїзду на територію закритого акціонерного товариства «Дарна», а також погоджено схему проїзду.

З викладеного вище вбачається, що об’єктом оренди є земельна ділянка, розташована по вул. Магнітогорській, 1-а, в місті Києві.

Загальні засади набуття, реалізації і припинення права на оренду земельної ділянки визначаються Законом України "Про оренду землі" (далі - Закон).

Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що об’єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб України, територіальних громад сіл, селищ, міст (комунальній власності), держави.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи України, у власності яких перебувають земельні ділянки (ч. 1 ст. 5 Закону).

Закрите акціонерне товариство "Дарна" користується земельною ділянкою на підставі рішення № 1208 виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів трудящих від 10.06.1952 "Про додатковий відвід земельної ділянки для Дарницького Шовкового комбінату під розширення промислової території по 802 вулиці в Дарницькому районі".

Право власності на земельну ділянку, передану за Договором у користування товариству з обмеженою відповідальністю «БІС плюс", закрите акціонерне товариство "Дарна" не набуло. Вказаний факт визнається останнім і не спростовано ТОВ "БІС плюс".

За таких обставин, дії закрите акціонерне товариство "Дарна" щодо передачі у користування за Договором земельної ділянки, власником якої воно не є, суперечить нормам чинного законодавства, зокрема ст. 4 Закону, що свідчить про невідповідність Договору вказаній нормі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п’ятою та шостою статі 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, що передбачено частиною 1 статті 83 ГПК України.

Враховуючи наведену норму законодавства, оскільки вимоги первісного і зустрічного позовів пов’язані з захистом прав за Договором, який суперечить законодавству, суд вважає за необхідне з власної ініціативи визнати Договір недійсним та, відповідно до ч. 2 ст. 236 ЦК України, припинити його на майбутнє.

Оскільки згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю, підстави для задоволення первісного позову відсутні.

У зв’язку з визнанням судом Договору недійсним, вимоги про розірвання останнього, викладені у зустрічному позові, задоволенню також не підлягають.

Таким чином, правові підстави для задоволення первісного та зустрічного позовів відсутні. Договір оренди території № 01/03 від 02.01.2003, укладений між сторонами, підлягає визнанню недійсним, а його дія –припиненню на майбутнє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом покладаються на товариство з обмеженою відповідальністю "БІС плюс", а за зустрічним позовом –на закрите акціонерне товариство "Дарна".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК  України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Визнати недійсним договір оренди території № 01/03 від 02.01.2003, укладений між закритим акціонерним товариством "Дарна" та товариством з обмеженою відповідальністю "БІС плюс", припинивши його дію на майбутнє.

Суддя                                                            С.А. Ковтун

Рішення підписано 13 квітня 2007 року.