КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2007                                                                                           № 9/344

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                     Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача -Харькова М.Д. (дов. № 13-ню від 03.01.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДТГО “Південно-західна залізниця” № НЮ-17/377/06 від 06.02.2007р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.11.2006

у справі № 9/344

за позовом                               відкритого акціонерного товариства науково-виробничого комплексу “Курс”

до                                                   Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

про                                                  стягнення 15971,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.11.2006 р. (суддя Шабунін С.В.) задоволено позов ВАТ “Курс” та стягнуто з ДТГО “Південно-західна залізниця” 9 800 грн. вартості поставленого товару за договором № ПЗ/НХ-032823/НЮ від 09.07.2003р., 3401грн. 58 коп. збитків від інфляції за період жовтень 2003р. – червень 2006р., 1 124 грн. 77 коп. – 3% річних за період з 19.09.2003р. по 01.08.2006р. та 1 644 грн. 78 коп. пені за період з 01.08.2005р. по 01.08.2006р. Рішення суду мотивоване наявністю відповідного боргу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач просить його скасувати, в позові відмовити. Заявник скарги вважає що строк оплати поставленого товару ще не настав, оскільки виникнення обов’язку оплати згідно п. 7.2., 9.5. договору пов’язується з підписанням сторонам акту приймання-передачі товару, а позивач з проханням підписання такого акту до відповідача не звертався. Відповідач також вказує, що штрафні санкції нараховані позивачем з порушенням вимог закону, однак контррозрахунок позову не надав.

Представники сторін в засідання суду апеляційної інстанції не викликались, сторони були повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги. Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не з’явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги, тому постанова приймається за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

09.07.2003р. між ДТГО “Південно-західна залізниця” (далі – відповідач) та ВАТ НВК “Курс” (далі – позивач) було укладено договір поставки №ПЗ/НХ-132823/НЮ, за умовами якого позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію, а відповідач прийняти та оплатити її.

Відповідно до п. 7.2. договору замовник здійснює оплату поставлених приладів протягом 15-ти банківських днів з дня їх отримання. Днем отримання вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі.

Судом встановлено і відповідачем не заперечується, що 19.08.2003р. позивач передав відповідачу, а відповідач за довіреністю через Чижму І.Ю. отримав по рахунку-фактурі № 53/03 від 14.08.2003р. 40 шт. вимірювальних приладів на загальну суму 9 800 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що претензій щодо якості поставлених приборів відповідач немає та використовує їх у своїй господарській діяльності, однак, оскільки акт приймання-передачі приладів сторонами не підписувався, то й строк оплати поставленого товару ще не настав.

Така позиція відповідача суперечить закріпленому у ч. 3 ст. 509 ЦК України принципу добросовісності, розумності і справедливості як одній з основних засад виконання зобов’язання.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідач отримання приладів не заперечує, прийняв їх по рахунку-фактурі, більше трьох років використовує на своєму виробництві, то сам факт непідписання сторонами акту приймання-передачі як додаткового документу не звільняє відповідача від обов’язку оплатити отриману продукцію, а тому рішення суду першої інстанції про стягнення з ДТГО “Південно-західна залізниця” 9800грн. її вартості є правомірним.

Враховуючи наявність заборгованості по оплаті з урахуванням договірних 15 днів на оплату продукції, правомірним є також стягнення з відповідача 3401грн. 58 коп. збитків від інфляції за період жовтень 2003р. – червень 2006р., 1 124 грн. 77 коп. – 3% річних за період з 19.09.2003р. по 01.08.2006р. та 1 644 грн. 78 коп. пені за період з 01.08.2005р. по 01.08.2006р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що мотивація апеляційної скарги є надуманою, рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 15.11.2006 р. у справі №9/344 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-західна залізниця” – без задоволення.

2. Справу № 9/344 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.