ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.

№ 12/214

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

за участю представників
сторін   позивача відповідача  розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

не з'явились, повідомлені належним чином не
з'явились, повідомлені належним чином
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок  "Тетерів"

на постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду

від

04.09.2007 року

у справі
господарського суду

12/214  Житомирської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ринок "Тетерів"

про

стягнення 11421,64грн.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок
"Тетерів" 11421, 64 грн. збитків, завданих йому у зв'язку з
виконанням договору оперативного лізингу (оренди) і надання послуг № 127/134
від 01.09.2001 року, визнаного недійсним постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 15.06.2005 року у справі № 5/17"Д".

Господарський   суд
Житомирської   області   рішенням
від   17.03.2006 року,   залишеним
без   змін   постановою
Житомирського    апеляційного

Доповідач Гоголь Т.Г.

господарського суду від 19.07.2006
року, позовні вимоги задовольнив на підставі частини 2 статті 216 Цивільного
кодексу України, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок
"Тетерів" на користь суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
11421,64грн., визнавши вимоги позивача обґрунтованими та такими, що
підтверджуються належними доказами у справі.

За касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ринок "Тетерів", Вищий господарський
суд України переглянув рішення місцевого та постанову апеляційного господарських
судів і постановою від 19.10.2006 року рішення господарського суду Житомирської
області від 17.03.2006 року та постанову Житомирського апеляційного
господарського суду від 19.07.2006 року скасував, справу направив на новий
розгляд до господарського суду Житомирської області, з посиланням на те, що в
порушення принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому
процесі обставин справи в їх сукупності спір був розглянутий не в повному
обсязі, господарські суди попередніх інстанцій не надали обставинам справи
належної оцінки. Вищий господарський суд України зазначив, що поза увагою судів
залишилися доводи позивача щодо відсутності факту сплати останнім коштів за
договором оперативного лізингу.

Господарський суд Житомирської
області рішенням від 19.03.2007 року (суддя Сичова О.П.) в задоволенні позовних
вимог відмовив, пославшись на те, що позивач не довів факти, які б свідчили про
сплату ним коштів за договором оперативного лізингу і надання послуг № 127/134
від 01.09.2001 року. Суд зазначив, що постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 15.06.2005 року у справі № 5/17"Д" не
встановлена винна  в укладені вказаного
договору особа.

Житомирський апеляційний
господарський суд постановою від 04.09.2007 року ( судді Зарудяна Л.О., Зав'язун
В.С., Ляхевич А.М.) рішення господарського суду Житомирської області від
19.03.2007 року скасував, позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 задовольнив, на підставі частини 2 статті 216, статті 1212 Цивільного
кодексу України, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок
"Тетерів" на користь позивача 11421, 64 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ринок "Тетерів" звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати
постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року,
залишивши без змін рішення господарського суду Житомирської області від
19.03.2007 року, скаржник просить провадження у справі припинити на підставі
пункту 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України посилаючись на
порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального
права, а саме: статей 216, 1212 Цивільного кодексу України, статей 35, 101, 11112
Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що
Житомирський апеляційний господарський суд порушив пункт 2 частини 1 статті 62
та пункт 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись
на рішення господарського суду Житомирської області № 5/17Д, яким вже було розглянуто
спір між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Окрім того
скаржник послався на те, що факт сплати суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 коштів на його користь є не підтвердженим.

Позивач не скористався своїм правом
на подання відзиву на касаційну скаргу.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., проаналізувавши на підставі встановлених
фактичних обставин справи правильність застосування Житомирським апеляційним
господарським судом норм матеріального та процесуального права вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду даного спору по
суті заявлених вимог Житомирським апеляційним судом встановлено, що 1 вересня
2001 року між сторонами у справі - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок "Тетерів"
укладено договір №127/134 оперативного лізингу (оренди) і надання послуг
строком до 31.12.2002 року, за умовами якого Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ринок "Тетерів" (лізингодавець) передає у
тимчасове платне користування суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1
(лізингоодержувач) торгівельне місце, що розташоване в місті Житомирі,АДРЕСА_1,
для організації торгівлі продтоварами, а лізингоодержувач, в свою чергу,
зобов'язується прийняти об'єкт та сплатити лізинговий платіж .

На виконання укладеного договору
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1. сплатив Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ринок "Тетерів" 11421,64грн. в якості
лізингового платежу.

Постановою Житомирського
апеляційного господарського суду від 15.06.2005 року у справі
№5/17"Д" задоволено позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок "Тетерів",
визнано недійсним договір №127/134 оперативного лізингу (оренди) і надання
послуг.

Статтею 35 Господарського
процесуального кодексу України визначено підстави звільнення обставин від
доказування у розгляді господарського спору.

Зокрема, відповідно до частини
другої статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського спору під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

З огляду на наведений припис
Господарського процесуального кодексу України, встановлений господарським судом
у розгляді справи факт нікчемності договору №127/134 оперативного лізингу
(оренди) і надання послуг має преюдиціальне значення для вирішення даного спору
між тими ж учасниками.

Предметом спору у даній справі є
повернення грошових коштів, набутих Товариством з обмеженою відповідальністю
"Ринок "Тетерів" без достатньої правової підстави, а саме -
сплачених позивачем за договором №127/134  у період з вересня 2001 року по березень 2002
року орендних платежів.

Загальні положення про зобов'язання
у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави
встановлені статтею 1212 Цивільного кодексу України, якою визначено: “Особа,
яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли
підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна
було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Наведені норми права встановлюють
підстави виникнення зобов'язання повернути безпідставно придбане майно, якими є
сукупність наступних умов:

- набуття (збереження) майна
(майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої;

- відсутність для цього підстав,
встановлених законом або договором.

Наявність цих умов встановлена
судом апеляційної інстанції під час перегляду прийнятого рішення в апеляційному
порядку.

Отже, апеляційний господарський суд
дійшов правомірного висновку про те, що сплачені за договором оперативного лізингу
№127/134 грошові кошти підлягають поверненню, як набуті без достатньої правової
підстави.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що Житомирським апеляційним господарським судом всебічно, повно та об'єктивно
досліджені всі матеріали і обставини справи, які він оцінює за своїм власним
переконанням.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, Вищий
господарський суд України вважає, що фактичні обставини справи встановлено
Житомирським апеляційним господарським судом на основі повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки відповідають цим обставинам і їм надана
правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливим,
оскільки зводяться до необхідності додаткової перевірки касаційною інстанцією
доказів у справі, що суперечить вимогам статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене та керуючись
статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року у справі № 12/214 залишити
без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ринок "Тетерів" - без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець