донецький апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.03.2007 р.                                                                                 справа №26/356а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Малюкова В.І. - за дов. № 3/16 від 13.03.2006р.,

від відповідача:
Попова О.В. - за дов. № 9 від 10.02.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державна податкова інспекція у Київському районі м.Донецьк

на постанову господарського суду

Донецької області

від
16.01.2007 року

по справі
№26/356а

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Мега" м.Донецьк

до
Державної податкової інспекції у Київському районі м.Донецьк

про
визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

14.11.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми “Мега” м. Донецьк звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 29.05.2006р. № /0/8166/10/23-413, від 23.06.2006 р. № /1, від 01.09.2006р. № /2 13125/10/23-413 та підтвердити бюджетне відшкодування позивача за лютий 2006 р. у розмірі 42107 грн..

Ухвалою від 14.11.2006р. відкрите провадження в адміністративній справі.

Позивач заявою від 23.11.2006 р. змінив позовні вимоги та просив визнати недійсними податкові повідомлення-рішення від 29.05.2006р.                                                    № /0 8166/10/23-413, від 23.06.2006 р. № /1,                                           від 01.09.2006 р. № /2 13125/10/23-413, від  15.11.2006 р. № /3 17252/10/, якими позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації лютий 2006 р. у сумі 2772 грн.

Постановою господарського суду Донецької області від 16.01.2007р.  (підписана 22.01.2007р.)у справі № 26/356а (суддя Наумова К.Г.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми “Мега” м. Донецьк задоволений.

Визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька від 29.05.2006р. № /0  8166/10/23-413,  від 23.06.2006 р. № /1,    від 01.09.2006 р.  № /2 13125/10/23-413, від  15.11.2006 р. № /3 17252/10/, якими позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації лютий 2006 р. у сумі 2772 грн.

Стягнуто з коштів Державного бюджету України  на користь Товариства  з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма “Мега”  м. Донецьк витрати по сплаті державного мита у сумі 3 грн. 40 коп.

2.Підстави, з яких порушене питання про перегляд постанови

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариству  з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма “Мега”  м. Донецьк відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції при прийняті постанови  порушенні норми  матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме  п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону “Про податок на додану вартість” .

Посилається на те, що у  попередньому податковому періоді - січні 2006 року позивачем було сплачено 236010 грн. за отримані у цьому ж періоді товари. Факт отримання товарів у січні 2006р. підтверджується податковими накладними на цю суму, а факт сплати за ці товари у січні 2006р. підтверджусться платіжними дорученнями, копії яких надані позивачем до матеріалів справи. Сума ПДВ зі сплачених за товар 236010 грн. складає 39335 грн. Таким чином, на думку відповідача, сума податкового кредиту з ПДВ, фактично сплачена позивачем постачальникам за товари, які були отримані у попередньому податковому періоді складає 39335 грн. і саме на цю суму податковий орган підтвердив заявлену до відшкодування суму ПДВ за лютий 2006р.

Як було встановлено судом (останній абзац на стор. 3 постанови), різниця між сумою податкового кредиту січня 2006р. та сумою сплаченого контрагентам позивача ПДВ, яка складає 2772 грн., виникла внаслідок того, що позивачем у січні 2006р. був сплачений ПДВ у сумі 3248грн.35коп. по податковим накладним, які були включені до податкового кредиту у листопаді, грудні 2005р.

Зазначає, що суд з'ясував, що частина товару була отримана позивачем не у попередньому податковому періоді - січні 2006р., а у листопаді та грудні 2005р.

На думку відповідача, суд вірно встановив обставини справи, але невірно застосував вимоги п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", що привело до винесення невірного рішення по справі.

3.Доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу

Позивач в запереченнях на апеляційну скаргу вказує на те, що з доводами апеляційної скарги ТОВ НВФ "Мега" не згодне в повному обсязі та вважає апеляційну скаргу безпідставною, а постанову Господарського суду Донецької області, що винесена цілком у відповідності до вимог чинного законодавства та фактичних обставин справи.

Зазначає, що постановою суду першої інстанції було цілком встановлено, що в січні 2006 року позивачем фактично було сплачено постачальникам ПДВ на суму 42106,67 грн., а різниця у 2772 грн. між сумою податкового кредиту січня 2006 року та сумою сплаченого контрагентам позивача ПДВ виникла внаслідок того, що позивачем у січні 2006 року був сплачений ПДВ у сумі 3248,35 грн. по податковим накладним, які були включені до податкового кредиту у листопаді та грудні 2005 року (податкова накладна № 46 від 20.12.2005 р. на суму ПДВ 2410,00 грн., податкова накладна Хе 27207 від 31.12.2005 р. на суму ПДВ 146,23 грн., податкова накладна № 1421 від 02.11.2005 р. на суму ПДВ 392,12 грн.).

На підставі положень п.п. 7.7.1-7.7.4. п.7.7. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" господарський суд правильно дійшов до висновку, що відшкодуванню по декларації за лютий 2006 року підлягає саме сума 42107 грн., а не сума, що не перевищує суму податкового кредиту попереднього звітного періоду.

Зазначає, що діюче законодавство не тільки не містить приписів про те, що умовою для відшкодування є обов'язковість отримання та оплати товару в одному попередньому податковому періоді, як на те вказує заявник, але й чітко вказує на незалежність виникнення права на відшкодування від вказаної обставини.

Крім того, заявником у скарги вказується на те, що оскаржувана постанова на його думку винесена з порушенням норм п.п. 7.7.1 та 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", але далі в скарзі ніде не вказується на те, у чому саме міститься порушення судом першої інстанції норм п.п.7.7.1 вказаної статті Закону і в описовій частині скарги заявник вже вказує на те, що суд невірно застосував вимоги лише п.7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість".

Зазначає,  що заявником у апеляційній скарзі лише викладене власне вільне тлумачення норм п.п.7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", яке не тільки не відповідає дійсності, але й суперечить іншим приписам Закону України "Про податок на додану вартість".

4.Як встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами по справі

Товариство  з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма “Мега” м. Донецьк є суб’єктом підприємницької діяльності, код ЕДРПОУ 13503866.

Позивачем подана до податкового органу 16.03.2006 р. податкова декларація з ПДВ за лютий 2006 р. та розрахунок суми бюджетного відшкодування та заява про повернення суми бюджетного відшкодування (л.с.121-122). У рядку 25.1 декларації, рядку 4  розрахунку суми бюджетного відшкодування та у заяві позивачем зазначено до відшкодування на розрахунковий рахунок сума 42107 грн. (л.с.123-124).

Податковим органом була проведена перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за період лютий 2006 року, за результатами якої складений акт від 17.05.2006 р. № 1062/23-4/13503866 (л.с.73-88).

Актом перевірки встановлено, що у порушення п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7                                         Закону України “Про податок на додану вартість”  підприємством завищено суму бюджетного відшкодування у лютому 2006 р. на суму 2772 грн., оскільки бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплачений отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів.

За даними перевірки, сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів складає 39335  грн., а за даними  позивача ця сума складає 42107 грн.

На підставі даного акту відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2006 р. № /0  8166/10/23-413, яким позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації лютий 2006 р. у сумі 2772 грн. (л.с.68).

Рішеннями ДПІ у Київському районі м. Донецька від 23.06.06 № 9685/10/25-013, ДПА у Донецькій області від 23.08.2006 р. № 11709/10/25-013-5, ДПА України від 02.11.2006 р. № 12445/6/25-0115 зазначене повідомлення-рішення залишено без змін (л.с.13-65).

За наслідками адміністративного оскарження податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.06.2006 р. № /1, від 01.09.2006 р. № /2 13125/10/23-413, від 15.11.2006 р. № /0  17252/10/, якими позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації лютий 2006 р. у сумі 2772 грн. (л.с.33,53,110)

Судом першої інстанції встановлено, що сума податкового зобов’язання по декларації з ПДВ за лютий 2006 р. складає 13365 грн., сума податкового кредиту –68965 грн., сума від’ємного значення складає 55600 грн. У рядку 23 також зазначена сума залишку від’ємного значення податку попереднього звітного періоду –78408 грн., а у рядку 23.1 –значення рядку 22.2 податкової декларації попереднього звітного періоду -  32791 грн.  це сума від'ємного значення, що  податку, яка включається до складу податкового кредиту наступного звітного місяця.  У рядку 4 розрахунку суми бюджетного відшкодування за лютий 2006 р. включена сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, яка відповідає рядку 17 податкової декларації з ПДВ за січень 2006 р. –39335 грн.

У січні   2006 року позивачем сплачено ПДВ контрагентам  у ціні товару платіжними дорученнями від 10.01.2006 р. № 1 на суму 14460 грн. з них ПДВ у сумі 2410 грн., від 10.01.2006 р. № 2 на суму 2220 грн., з них ПДВ у сумі 370 грн., від 12.01.2006 р. № 15 на суму 877 грн. 36 коп., з них ПДВ у сумі 147 грн. 23 коп., від 12.01.2006 р. № 16 на суму 194 грн. 40 коп., з них ПДВ у сумі 32 грн. 40 коп., від 12.01.2006 р. № 17 на суму 115 грн., з них ПДВ у сумі 19 грн. 17 коп., від 12.01.2006 р. № 18 на суму 148 грн. 20 коп., з них ПДВ у сумі 24 грн. 70 коп.,  від 13.01.2006 р. № 19 на суму 557 грн. 60 коп., з них ПДВ у сумі 92 грн. 93 коп., від 13.01.2006 р. № 20 на суму 2352 грн. 72 коп., з них ПДВ у сумі 392 грн. 12 коп., від 19.01.2006 р. № 21 на суму 270 грн., з них ПДВ у сумі 45 грн., від 19.01.2006 р. № 23 на суму 1286 грн. 62 коп., з них ПДВ у сумі 136 грн., від 20.01.2006 р. № 24 на суму 210708 грн., з них ПДВ у сумі 35118 грн., від 24.01.2006 р. № 27 на суму 24 грн., з них ПДВ у сумі 4 грн., від 24.01.2006 р. № 28 на суму 2352 грн. 72 коп., з них ПДВ у сумі 392 грн. 12 коп., від 24.01.2006 р. № 30 на суму 3000 грн., з них ПДВ у сумі 500 грн., від 31.01.2006 р. № 32 на суму 2832 грн., з них ПДВ у сумі 472 грн., від 31.01.2006 р. № 33 на суму 360 грн., з них ПДВ у сумі 60 грн., від 31.01.2006 р. № 34 на суму 11352 грн., з них ПДВ у сумі 1892 грн., Усього позивачем у січні 2006 р. було сплачено ПДВ у сумі 42106 грн. 67 коп.

Різниця між сумою податкового кредиту січня 2006 р. та сумою сплаченого контрагентам позивача  ПДВ, яка складає 2772 грн., виникла внаслідок того, що позивачем у січні 2006 року був сплачений ПДВ у сумі 3248 грн. 35 коп. по податковим накладним, які були включені до податкового кредиту у листопаді, грудні 2005 р., а саме від 20.12.2005 р. № 46 на суму 14460 грн. з них ПДВ у сумі 2410 грн. яка видана ТОВ фірма „МДЛ” м. Донецьк, від 31.12.2005 р. № 27207 на сум 877 грн. 36 коп. з низ ПДВ у сумі 146 грн.23 коп., яка видана ЗАТ „Фарлеп-Телеком-Холдинг” м. Донецьк, від 02.11.2006 р. № 1421 на суму 2352 грн. 72 коп. з них ПДВ у сумі 392 грн. 12 коп., яка видана  ДПП "Електромагніт" УТОГ м. Донецьк (л.с.144,156,158), що підтверджується  реєстром отриманих та виданих податкових накладних позивача, розпочато 01.08.2005р. (л.с.129-136) та податковими деклараціями  позивача з ПДВ, поясненнями позивача.

5.Мотиви з яких виходила апеляційна інстанція при прийнятті постанови

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону “Про податок на додану вартість” датою виникнення податкових зобов'язань платника податку з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Тобто і податкові зобов’язання і податковий кредит поточного звітного періоду формуються за єдиним принципом за правилом першої події яка сталася раніше: списання (податковий кредит) або зарахування ( податкові зобов’язання) коштів, відвантаження або надання робіт (податкові зобов’язання) та отримання податкової накладної (податковий кредит)

Відповідно до абз.1 п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Згідно абз.2,3 п.7.7.1 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як свідчать матеріали справи, позивач в декларації з податку на додану вартість за січень 2006 року (л.с.113-114) задекларував від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’яання (стр.9декларації 6544грн.)  та сумою податкового кредиту (стр.17 декларації - 39335грн.) поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 32791грн. (стр.21 декларації за січень 2006р.) та 45617грн. залишку від’ємного значення (стр.26 декларації).

Таким чином, за результатами звітного періоду січень 06р. задекларовано відємне значення,яке підлягає включенню до податколвого кредиту наступного податкового періоду лютий 2006р. у загальній сумі 78 408 грн., з яких 32971грн - від’ємне значення поточного звітного періоду, визначене за правилами пп.7.7.1 та 45617 грн.- від’ємне значення поточного звітного податкового періоду ,яке  визначене за правилами п.»б»пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 вищезазначеного закону.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 вказаного Закону встановлено, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу зазначених норм випливає, що якщо у наступному податковому періоді сума має від’ємне  значення ( податкове зобов’язання  наступного звітного періоду мінус податковий кредит наступного звітного періоду з урахуванням від’ємного значення попереднього звітного періоду,який включається до його складу)  то бюджетному відшкодуванню підлягає саме та частина від’ємного значення попереднього звітного періоду, що дорівнює  сумі податку фактично сплаченому  постачальникам товарів у попередньому податковому періоді.

Згідно з даними декларації за лютий 2006р. (л.с.121-122) від’ємне значення  поточного звітного періоду складає 55600грн., тому від’ємне значення попереднього звітного періоду січня 2006р. у сумі 78408 грн. (32791грн. + 45017 грн.) підлягає вішкодуванню в частині, що дорівнює сумі фактично сплаченій постачальникам товарів у січні 2006р.

Платник податку у строчці 25 декларації за лютий 2005р. визначив суму що підлягає бюджетному відшкодуванню - 42107грн. Як вбачається з долучених до матеріалів справи платіжних доручень (л.с.89-97) ця сума складається з сум податку фактично сплаченого постачальникам товарів у січні 2006р. за товар поставлений у січні 2006р. і включеного до складу податкового кредиту січня -39157 грн.32 коп. та 2949 грн.35 коп. –податку сплаченого постачальникам за товари поставлені та включені до податкового кредиту у листопаді, грудні 2005 р., за першою подією - отримання податкової накладної, а саме від 20.12.2005 р. № 46 на суму 14460 грн. з них ПДВ у сумі 2410 грн., яка видана ТОВ фірма "МДЛ" м. Донецьк, від 31.12.2005 р. № 27207 на сум 877 грн. 36 коп. з них ПДВ у сумі 146 грн.23 коп., яка видана ЗАТ "Фарлеп-Телеком-Холдинг" м. Донецьк, від 02.11.2006 р. № 1421 на суму 2352 грн. 72 коп. з них ПДВ у сумі 392 грн. 12 коп., яка видана  ДПП "Електромагніт" УТОГ м. Донецьк (л.с.149,156,158), що підтверджується  реєстром отриманих та виданих податкових накладних позивача, розпочато 01.08.2005р. (л.с.129-136) та податковими деклараціями  позивача з ПДВ, поясненнями позивача.

Податковим органом у акті перевірки від 17.05.2006р. № 1062/23-4/13503866 підтверджено заявлену Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою “Мега” м. Донецьк суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2006 року частково у розмірі 39335грн..

Судова колегія вважає, що сума бюджетного відшкодування визначена невірно як платником податку так і податковим органом, оскільки згідно з механізмом визначення бюджетного відшкодування відповідно пп.7.7.1,7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону ” Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування попререднього звітного періоду відповідно до закону  повинно визначатись у такій послідовності:

1. сума від’ємного значення рядка 22.2 декларації попереднього звітного періоду  мінус сума податку фактично сплаченого постачальникам товарів і включеного до складу податкового кредиту попереднього звітного періоду. Ця сума не повинна первищувати суму від’ємного значення  рядка 22.2 декларації попереднього звітного періоду, оскільки відповідно до абз.1 п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 закону  сума податків (нарахованих,сплачених в залежності від події,яка настає першою) включених до складу податкового кредиту попереднього звітного періоду частково погашається податковими зобов’язаннями цього ж звітного періоду. Якщо сума від’ємного значення попереднього звітного періоду перевищує суму фактично сплачену постачальникам таких товарів, то різниця між від’ємним значенням та фактичною сплатою  відповідно до п.»б»п.п.7.7.2 ст. 7 Закону включаєься до податкового кредиту наступного звітного періоду.

Як вбачається з матеріалів справи  від’ємне значення рядка 22.2 декларації січня 2006р.складає суму 32791 грн., а сума податку фактично сплаченого постачальникам товарів та включеного до податкового кредиту у січні 2006р. складає 39157 грн. 32 коп і перевищує суму від’ємного значення, тому бюджетному відшкодуванню підлягає саме сума 32791 грн.

2.Сума залишку від’ємного значення,  після бюджетного відшкодування (рядок 26 декларації попереднього звітного періоду) мінус сума податку ,яка була включена до складу залишку від’ємного значення у минулих звітних періодах  та фактично сплаченого постачальникам товарів у попередньому звітному періоді. Ця сума не повинна первищувати суми залишку від’ємного значення  рядка 26 декларації попереднього звітного періоду. Якщо сума залишку від’ємного значення попереднього звітного періоду перевищує суму фактично сплачену постачальникам таких товарів, то різниця між залишком від’ємного значення та фактичною сплатою відповідно до п.»б»п.п.7.7.2 ст. 7 Закону включаєься до податкового кредиту наступного звітного періоду.

Як вбачається з декларації за січень 2006р. сума залишку від’ємного значення,  після бюджетного відшкодування складає суму 45017 грн , з них фактично сплачено податку  у січні 2006р. 2949 грн.35 коп

Таким чином, підлягала бюджетному відшкодуванню сума 35740 грн. 30 коп.(32792 +2949,35), а не 42107грн.,як визначив платник податку і не 39335грн., як визначив податковий орган.

Оскільки сума бюджетного відшкодування заявлена в декларації за лютий 2006р. визначена платником податку не у відповідності з законом, судом першої інстанції невірно застосовані норми п.п.7.7.1,7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", що призвело до прийняття невірного судового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184,195,п.п.2 ч.1 ст.198, п.4ч.1ст.202,ст.205,ст.207,ст.212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька задовольнити.

Постанову господарського суду Донецької області по справі № 26/356а від 16.01.2007р. (підписану 22.01.2007р.) скасувати.

У позові Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми “Мега” м. Донецьк про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька від 29.05.2006р. № /0  8166/10/23-413,  від 23.06.2006 р. № /1,    від 01.09.2006 р.  № /2 13125/10/23-413, від  15.11.2006 р. № /3 17252/10/, якими позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ по декларації лютий 2006 р. у сумі 2772 грн. відмовити.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту постанова. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанова складена у повному обсязі   23.03.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС