ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/194

06.11.07

За позовом     Комунального підприємства “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації

До                    Державної архітектурно-будівельної інспекції Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України

Про                 скасування постанови

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача:         Пузирь С.М. (довіреність №114/5 від 09.01.2007)

Від відповідача:     Михєєв І.Є. (довіреність №24/4-1257 від 03.09.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судових засіданнях оголошувались перерви: 09.07.2007 до 23.07.2007, 10.09.2007 до 18.09.2007, до 25.09.2007, до 15.10.2007, до 06.11.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги КП “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації про скасування постанови №43/4 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 09.04.2007.

Позовні вимоги ТОВ “Житлоінвестбуд-УКБ” мотивовані наступним. Оскаржуваною постановою на позивача був накладений штраф за порушення вимог Закону України “Про відповідальність підприємств та об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування”, яке полягає в тому, що позивачем невірно оформлено акти робочої та державної комісій при введенні в експлуатацію першого та другого пускових комплексів будівництва житлового будинку з об’єктами соціальної інфраструктури  та критої автостоянки  кварталу вул. Саксаганського, 114-120 та бул. Шевченка, 33-37 в Шевченківському районі м. Києва. Оскільки зазначеним Законом такого правопорушення не передбачено, тому підстав для застосування до позивача штрафу у відповідача не було. Крім того, відповідачем не дотримано порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, зокрема, вимог щодо складення припису про усунення допущених порушень, який вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику підприємства-правопорушника. За таких обставин, позивач вважає постанову про накладення на нього штрафу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що оскаржувана позивачем постанова була винесена на підставі акту перевірки  дотримання порядку введення в експлуатацію від 15.03.2007 та протоколу про правопорушення у сфері містобудування від 26.03.2007 і відповідає вимогам чинного законодавства.

Заявлене відповідачем клопотання про припинення провадження у справі на підставі ст.80 ГПК України судом відхилено, оскільки є безпідставним.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2007 комісією у складі представників Управління контролю будівництва та виробництва будівельних матеріалів і виробів, в присутності: генпідрядника (ТОВ фірма “Т.М.М.”), проектувальника (АБ “Ю.Серьогін”), замовників будівництва (позивача), інвестувальників (ПО “СКМ Сервіс”),, Управління державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, склали Акт перевірки об’єкта щодо дотримання порядку введення в експлуатацію І-ІІ пускових комплексів “Будівництво житлового будинку з об’єктами соціальної інфраструктури  та критої автостоянки  кварталу вул. Саксаганського, 114-120 та бул. Шевченка, 33-37 в Шевченківському району м. Києва.

Згідно з цим Актом в ході перевірки були встановлені порушення щодо будівництва об’єкта: на момент перевірки (19.03.2007)  зафіксовано виконання будівельних робіт –перепланування приміщень та опоряджувальних робіт на введеному в експлуатацію об’єкті згідно актів державної приймальної комісії від 29.09.2006 та від 29.12.2005; візуально зафіксовано, що не працює вентиляційна система та димовідведення споруди, не виконано “чисті” поли по усім технічним приміщенням, крім теплопункта; не працює тепло пункт (монометри не відрегульовано); не працюють ліфти (відсутнє постійне електропостачання) крім того, незакінчена відділка 2-х пасажирських ліфтів. Зазначені факти свідчать про порушення будівельних норм та проектної документації згідно п.20 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2004 №1243.

Крім того, виявлені наступні порушення щодо документації. А саме: початок будівельних робіт зафіксовано у жовтні 2001 року, але дозвіл №0367-Шв/Т на виконання будівельних робіт надано 18.10.2002, що свідчить про самочинний початок будівельних робіт та є порушення Закону України “Про планування і забудову територій”; у актах державної приймальної комісії Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом І та ІІ пускових комплексів не співпадають загальні площі комплексу, корисна площа нежитлових приміщень та загальна площа квартир “згідно з проектом”, “за архітектурно-технічним паспортом” та “за довідкою бюро технічної інвентаризації”; відсутні акти про усунення порушень згідно зауважень робочої комісії від 12.12.2005 №165 та від 28.06.2006 №3/1, а також перелік зауважень; акт державної приймальної комісії від 29.09.2006 підписано представником Мінпраці Костюренко Т.М. “із зауваженнями”, що є порушенням п.20 та п.29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243.

Під час перевірки представниками генпідрядника та замовника (позивача) були дані пояснення стосовно виявлених порушень та пред’явлені документи, на підстав яких будівельні роботи розпочалися у жовтні 2001, а саме: дозвіл на виконання підготовчих робіт №0001-Шв/т від 01.10.2001 та ордер №97040167.

На підставі Акту перевірки від 19.03.2007 Державною архітектурно-будівельною інспекцією складений протокол про правопорушення у сфері містобудування від 26.03.2007, згідно з яким винним у допущених порушеннях є КП “Житлоінвестбуд-УКБ”.

Постановою начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва (далі Держархбудконтролю) за №43/4 від 09.04.2007 “Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування” (спірна постанова) на позивача було накладено штраф у сумі 4696220,00 грн., який підлягає сплаті до державного бюджету  до 24.04.2007.

Штраф накладено відповідачем на підставі ст.1 ч.2 Закону України “Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування” та Положення про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244.

Вважаючи Постанову відповідача за №43/4 від 09.04.2007 незаконною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України “Про основи містобудування” містобудування (містобудівна діяльність) –це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Основні вимоги до містобудівної діяльності визначені у ст.5 Закону України “Про основи містобудування”, відповідно до яких при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Державне регулювання у сфері містобудування відповідно до ст.7 Закону  здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.15 Закону України “Про основи містобудування” компетенція центрального спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури визначається положенням, яке затверджується відповідно до закону. Компетенція спеціально уповноважених органів з питань містобудування та архітектури місцевих державних адміністрацій визначається місцевими державними адміністраціями на основі типових положень, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Окремі функції органів з питань містобудування та архітектури визначаються законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №323 “Про утворення Міністерства регіонального розвитку та будівництва України і Міністерства з питань житлово-комунального господарства України” з метою забезпечення ефективного формування та реалізації державної регіональної політики, політики у сфері будівництва та архітектури, розв’язання проблем, пов’язаних з реформуванням житлово-комунального господарства, утворено на базі Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, що реорганізується, Міністерство регіонального розвитку та будівництва України і Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, які є його правонаступниками.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №225 від 25.03.1993 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.1995 №253) “Про затвердження Положення про державний архітектурно-будівельний контроль”, державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція).

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1434 від 18.10.2006 (далі –Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінбуду і йому підпорядковується. Основними завданнями Держархбудінспекції є здійснення державного нагляду і контролю у сфері архітектури та будівництва (далі - архітектурно-будівельний контроль).

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань бере участь в роботі комісій з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; проводить перевірку: відповідності виконання будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням; своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, паспортів, сертифікатів та іншої документації; наявності у виконавця будівельних робіт у передбачених законодавством випадках сертифікатів на будівельні матеріали, вироби і конструкції; додержання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; розглядає питання про правопорушення у сфері містобудування з прийняттям відповідних рішень.

Відповідно до п.5 Положення Держархбудінспекція має право в установлених законодавством випадках проводити перевірку об'єктів будівництва; давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов'язкові для виконання приписи щодо усунення фактів порушення вимог законодавства, державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудування і накладати штрафи відповідно до законодавства.

Працівники Держархбудінспекції мають право безперешкодного доступу до об'єктів будівництва і підприємств, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, незалежно від форми власності.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів (далі –Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, відповідно до якої прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів полягає у підтверджені державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об’єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

До складу державної приймальної комісії включаються представники органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що утворив комісію, виконавчого комітету місцевої ради, на території якої розташовано закінчений будівництвом об'єкт, замовника, генерального підрядника, генерального проектувальника (автора проекту), експлуатаційної організації, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного та державного пожежного нагляду (п.12 Порядку).

Замовник, генеральний підрядник разом із генеральним проектувальником подають державній приймальній комісії проектну та виробничу документацію, пред'являють виконані будівельно-монтажні роботи, змонтоване технологічне обладнання та документальне підтвердження відповідності виконаних робіт вихідним даним на проектування об'єкта. На закінченому будівництвом об'єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією та державними нормами роботи, змонтоване і випробуване обладнання.

Вбудовано-прибудовані приміщення у житловому будинку можуть прийматися в експлуатацію за окремим актом, якщо вони згідно з проектною документацією виділені в окремий пусковий комплекс і передбачена їх ізоляція від житлової частини будинку. При цьому житлова частина будинку повинна мати відокремлене від вбудовано-прибудованих приміщень інженерне забезпечення та належні умови щодо її безпечної експлуатації.

За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Держбудом. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт (п.27 Порядку).

Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію (п.29 Порядку).

У разі неготовності об'єкта до експлуатації державна приймальна комісія складає відповідний акт з висновками та обґрунтуваннями. На підставі цього акта орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що утворив комісію, надає замовнику рекомендації щодо усунення недоліків. Для прийняття в експлуатацію зазначеного об'єкта державна приймальна комісія може бути утворена повторно лише після усунення виявлених недоліків, але не раніше ніж через 30 днів після завершення роботи попередньої комісії (п.30 Порядку).

Як вбачається з п.1.2.1 Правил забудови м. Києва (далі –Правила), затверджених рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 №11/2587, та ст. 29 Закону України “Про планування і забудову територій” дозвіл на виконання будівельних робіт –це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт, який надається управлінням державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.8.1.3 Порядку дозвіл на виконання будівельних робіт видається на весь термін будівництва згідно з календарним планом, який входить до складу затвердженого проекту будівництва або договору підряду. Продовження терміну дії дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється за заявою забудовника (замовника), актом технічного стану та обсягами виконаних робіт, підписаними відповідальним виконавцем (технагляд, виконроб, авторський нагляд). У разі коли дозвіл на виконання будівельних робіт не було завчасно продовжено, таке будівництво вважається самовільним.

Відповідно до п.8.2.8 Правил будівельні роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівлі, споруди, технічного переоснащення підприємства без оформлення дозволу на виконання будівельних робіт не допускаються.

Крім того, відповідно до п.1.1 Положення про порядок надання  дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 №273, виконання будівельних робіт без такого дозволу забороняється.

Як вбачається з Акту перевірки від 19.03.2007 початок будівельних було зафіксовано в актах державної приймальної комісії у жовтні 2001 року, а дозвіл №0367-Шв/Т на виконання будівельних робіт надано лише 18.10.2002, що свідчить про самочинний початок будівельних робіт і є порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.30 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів у разі неготовності об'єкта до експлуатації державна приймальна комісія складає відповідний акт з висновками та обґрунтуваннями. На підставі цього акта орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що утворив комісію, надає замовнику рекомендації щодо усунення недоліків. Для прийняття в експлуатацію зазначеного об'єкта державна приймальна комісія може бути утворена повторно лише після усунення виявлених недоліків, але не раніше ніж через 30 днів після завершення роботи попередньої комісії.

Комісією було встановлено, що в актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту не співпадають загальні площі комплексу, корисна площа нежитлових приміщень та загальна площа квартир “згідно з проектом”, “за архітектурно-технічним паспортом” та “за довідкою бюро технічної інвентаризації”; відсутні акти про усунення порушень згідно зауважень робочої комісії від 12.12.2005 №165 та від 28.06.2006 №3/1, а також перелік зауважень; акт державної приймальної комісії від 29.09.2006 підписано представником Мінпраці Костюренко Т.М. “із зауваженнями”, що є порушенням Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243.

Відповідно до п.20 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів на закінченому будівництвом об'єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією та державними нормами роботи, змонтоване і випробуване обладнання.

Однак, як встановлено судом з Акту перевірки від 19.03.2007, на введеному в експлуатацію об’єкті на момент перевірки зафіксовано виконання будівельних робіт –перепланування приміщень та опоряджувальних робіт, монтаж незавершених інженерних мереж, опоряджувальних робіт, не працюють ліфти (відсутнє постійне електропостачання) не закінчена відділка 2-х пасажирських ліфтів; не праціює вентиляційна система та димовідведення споруди; не виконано “чисті” поли по усім технічним приміщенням, крім теплопункта; не працює тепло пункт (монометри не врегульовано), що є порушенням вимог будівельних норм та проектної документації.

З урахуванням встановлених порушень вимог чинного законодавства в сфері будівництва, Державною архітектурно-будівельною інспекцією було прийнято постанову №43/4 від 09.04.2007 про накладення на позивача (замовника будівництва) штрафу.

Дослідивши вищевикладені обставини та враховуючи, що позивач в спростування зазначених порушень чинного законодавства будь-яких доказів не надав, тому суд дійшов висновку про порушення позивачем, як замовником будівництва житлового будинку з об’єктами соціальної інфраструктури  та критої автостоянки  кварталу вул. Саксаганського, 114-120 та бул. Шевченка, 33-37 в Шевченківському району м. Києва, будівельних норм та встановленого законодавством Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244 “Про затвердження Положення про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування” штрафи накладаються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю на підприємства, установи, організації, що допустили правопорушення у сфері містобудування.

Посилання позивача на ту обставину, що встановлені відповідачем порушення не передбачені Законом України “Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування” як підстава для застосування штрафу, на думку суду, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України “Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування” визначений перелік правопорушень, за які передбачена відповідальність.

Так, підприємства, їх об’єднання, установи та організації незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту, виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації (у розмірі 50% вартості цих робіт); передачу проектною організацією замовнику робочої документації для будівництва, що не відповідає державним стандартам, нормам і правилам, вихідним даним на проектування об'єктів архітектури, які надані у встановленому порядку, та затвердженому проекту, (у розмірі 30% вартості розробленої робочої документації); виробництво, реалізація або застосування в будівництві будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, які не відповідають державним стандартам, нормам і правилам або проектним рішенням, а так само підлягають обов'язковій сертифікації, але не пройшли її, (у розмірі 25% вартості реалізованої продукції); виконання будівельних робіт, що не відповідають державним стандартам, нормам і правилам або проектним рішенням, (у розмірі 10% вартості виконаних робіт); прийняття в експлуатацію об'єктів, зведених з порушенням законодавства, а так само місцевих правил забудови населених пунктів або проектних рішень, (у розмірі 5% вартості відповідних об'єктів); здійснення окремих видів господарської діяльності у будівництві, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, без отримання у встановленому порядку ліцензії (у розмірі плати за видачу ліцензій на відповідний вид господарської діяльності у будівництві; ухилення від виконання або несвоєчасне виконання приписів інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю (у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян); передачу проектною організацією замовнику робочої документації для реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта архітектури, в якій передбачено внесення змін з порушенням вимог архітектурно-технічного паспорта зазначеного об'єкта, (у розмірі 25% відсотків вартості розробленої робочої документації; експлуатацію або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями (у розмірі 10% вартості виконаних робіт); затвердження містобудівної документації з порушенням встановлених державних стандартів, норм і правил, вихідних даних на проектування (у розмірі 25% вартості розробленої містобудівної документації); недотримання регіональних або місцевих правил забудови під час планування і забудови населених пунктів, режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність, (у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян);

Судом встановлено, що оспорюваною постановою штраф накладено за допущене позивачем правопорушення у вигляді прийняття в експлуатацію об'єктів, зведених з порушенням законодавства, а так само місцевих правил забудови населених пунктів або проектних рішень. Розмір штрафу згідно Закону становить 5% від вартості відповідних об'єктів.

Позивачем розмір накладеного на нього штрафу не оспорюється.

Відповідно до ст.3 Закону підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис про усунення допущених порушень. У п'ятнадцятиденний термін з дня одержання протоколу про правопорушення питання про накладення штрафу розглядається посадовою особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Рішення посадової особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону.

Посилання позивача на те, що відповідач спочатку був зобов’язаний винести припис про усунення встановлених порушень, а лише потім складати постанову про накладення штрафу, не заслуговують уваги, оскільки відповідно до зазначеної норми Закону винесення припису не є обов’язком для відповідача і не перешкоджає винесенню постанови про накладення штрафу лише на підставі протоколу про правопорушення.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано обставин, на яких ґрунтується оспорювана ним постанова Державної архітектурно-будівельної інспекції №43/4 від 09.04.2007 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, та не надано доказів того, що зазначена постанова є незаконною, а тому суд вважає позовні вимоги КП “Житлоінвестбуд–УКБ” Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                 О.А.Кролевець