ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2007 р.                                                 Справа №  4/485/06

Позивач:                     ТОВ “Фактор”

пров.Парусний,8/4, м.Дніпропетровськ,4900

Відповідач:                    ПВКП “Бюргер”

вул.Івана Франка,49, м.Миколаїв, 54037

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           – Чумак О.В. дов. від 22.12.2006р.

Від відповідача          – пред.Філевський Р.М. дов.№7 від 05.08.2004р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 411231,91грн., з яких: 374192,73грн. основного боргу за договором № ДГ-П-14 від 20.02.2006р., 31555,35грн. пені та  5483,83грн. –3% річних.

Відповідач відзив не надав, але позов в частині основного боргу визнав повністю, надав докази його погашення, позов заперечив в частині нарахування пені та 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

20.02.06р. сторони уклали договір поставки № ДГ-П-14, згідно якого позивач повинен був передати товар, а відповідач розрахуватися за нього.

Оскільки позивач свої обов’язки, щодо поставки товару виконав, передав товар на суму 1443527,26грн., відповідач за нього розрахувався частково, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за товар 374192,73грн., 31555,35грн. пені та  5483,83грн. –3% річних за термін з 22.03.2006р. до 25.12.2006р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Згідно договору поставки № ДГ-П-14 товару (а.с. 11-13), позивач по накладним (а.с. 14-76) відпустив відповідачу товар на суму 1443527,26грн. Відповідач частково розрахувався з позивачем на суму 1051635,79 грн., що підтверджують платіжні доручення (а.с. 118-155). Також відповідачем було повернуто товар за зворотною накладною № 23411 від 02.10.2006р. на суму 17698,63грн. (а.с. 156).

Станом на 26.12.2006р. заборгованість відповідача перед позивачем складала 374192,84 грн.

Згідно п. 2.2. договору відповідач повинен був оплачувати товар не пізніше 21 календарного дня з моменту отримання товару на склад. Враховуючи затримку оплати відповідачем,  позивачем нараховані  3% річних за користування коштами щодо кожної партії на загальну суму 5483,83грн., згідно  ст.625 ЦКУ за термін з 22.03.06р. до 25.12.06р., що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 10).

Крім того, згідно п. 4.1. договору та ЗУ “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”  позивачем  нарахована пеня в розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 31555,35 грн. за термін з 22.03.06р. до 25.12.06р.

Згідно ст.712 ЦК України  за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює  підприємницьку  діяльність,  зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Позивач, згідно ст.664 ЦК України, виконав свої зобов’язання за договором передав товар, відповідач  умови договору не виконав, прийнятий товар не оплатив у повному обсязі та своєчасно, що є порушенням вимог ст.692 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватись належним чином.

Відповідач під час судового розгляду надав докази оплати основного боргу в повному обсязі (а.с. 170-181, 192-199). Сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків станом на 21.03.2007р. (а.с. 200-201), згідно якого заборгованість за відповідачем відсутня. Враховуючи повне погашення заборгованості відповідачем, провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 374192,73 слід припинити. Вимоги щодо забезпечення виконання зобов’язання про стягнення пені та 3% річних підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач позов в частині основного боргу визнав повністю, заперечення щодо  нарахованої пені та 3% річних не обґрунтував та не довів належними доказами.

Судові витрати слід віднести на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного виробничо-комерційного підприємства “Бюргер” (вул. Івана Франка,49, м. Миколаїв, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю  “Фактор” (пров. Парусний,8/4, м. Дніпропетровськ, ) пеню в розмірі  31555,35грн. та 3% річних у розмірі 5483,83грн., 4112,31 державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу.

Провадження у справі на суму 374192,73грн. основного боргу

м. Миколаїв

Суддя                                                        Т.М.Дубова