ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"29" листопада 2007 р.
Справа №  15/372

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „АгроМетТрейд” м. Миколаїв

до відповідача: ПСП „Тишківка”, Новомиргородського району. Кіровоградської області

про стягнення 295680 грн.

Представники сторін:

від позивача – Мицул М.С. довіреність № 08/02 від 01.02.07р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позовну заяву про стягнення 105600 грн. попередньої оплати та 190080 грн. пені. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір купівлі-продажу товару № 1/001 від 10.01.07р. За умовами договору продавець / відповідач / зобов’язується поставити ячмінь, а покупець / позивач / зобов’язується прийняти і оплатити товар. Умови поставки – передоплата на суму 105600 грн. З дня отримання передоплати продавець зобов’язаний поставити товар в наступні строки: обсяг оплаченого товару менше 100 тон – п’ять банківських днів, обсяг оплаченого товару більше 100 тон – сім банківських днів. Договір набуває чинності з моменту підписання і діє по 25 липня 2007 року. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692, 693 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу готівкою 105600 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів № 27 від 10.01.07р. на суму 52800 грн., № 28 від 10.01.07р. на суму 52800 грн.

Відповідач в порушення пункту 6.3 договору на протязі як п’яти, так і семи банківських днів не провів поставку оплаченого позивачем ячменю.

Сторони, в тому числі і відповідач, на момент розгляду справи не надали суду доказів ні повернення коштів, ні поставки ячменю.

Позовні вимоги в частині стягнення 190080 грн. пені задоволенню не підлягають з наступних причин.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що за порушення строків поставки продукції продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочки від суми недоотриманого товару.

Предметом позову є стягнення 105600 грн. попередньої оплати, а не зобов’язання відповідача виконати умови договору в натурі, тобто поставити ячмінь. А можливість нарахування пені передбачена пунктом 8.2 договору стосується порушення строків поставки продукції, тобто виконання зобов’язання в натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідача перед позивачем первісно було відсутнє грошове зобов’язання. Обов’язок відповідача повернути кошти позивачу виник на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України. Частина 3 цієї ж статті передбачає можливість нарахування процентів відповідно до ст. 536 ЦК України, а не пені.

Позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 549, 655, 692, 693 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПСП „Тишківка” с. Тишківка вул. Червоногвардійська 105 Новомиргородського району Кіровоградської області р/р 260002890 в ОД „Райффайзен банк Аваль” м. Кіровоград МФО 323538 на користь ТОВ „АгроМетТрейд” м. Миколаїв вул. Чигрина 238 кв. 7 р/р 7001 в МФАТ „Укрінбанк” м. Миколаїв МФО 326580 – 105600 грн. боргу, 1056 грн. сплаченого державного мита, 42 грн. 14 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                                   К.М.Мохонько