ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.12.07

Справа №6/311-07.

Господарський суд Сумської області у складі: головуючого- судді Гордієнка М.І., розглянувши матеріали справи № 6/311-07

за заявою кредитора – Управління Пенсійного Фонду України в Середино-Будському районі (м. Середино-Буда , вул. Комуністична 14, 41000)

до боржника – Товариство з обмеженою відповідальністю  «Зернівська нафтобаза» (м. Середино-Буда , пров. Юбілейний, 4а)

про визнання банкрутом

За участю представників

Від кредитора –  Нездоймишапка О.О.

Від боржника –   Кучменко С.В.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.11.2007року порушено провадження у справі № 6/311-07 про визнання боржника ТОВ «Зернівська нафтобаза» банкрутом по ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Кредитор мотивує свої вимоги тим, що на рахунку боржника та у касі підприємства відсутній рух коштів, що свідчить про відсутність фінансової діяльності підприємства, а також, що керівні органи боржника відсутні за своїм місцезнаходженням, що підтверджується актами самого кредитора від 16.07.07р. та державного виконавця від 07.09.07р.

Боржник подав відзив на заяву про порушення справи про банкрутство в якому спростовує названі кредитором підстави для порушення справи про банкрутство за ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та просить суд у вимогах кредитора відмовити, мотивуючи це тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю  «Зернівська нафтобаза» веде господарську діяльність, що підтверджується доданими до відзиву копіями фінансових звітів та копіями декларацій з податку на прибуток які були подані до С-Будського відділення Шосткинської  МДПІ та крім того на підприємстві працюють  директор та бухгалтер як керівні органи боржника.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржник може бути визнаний банкрутом у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Суд вважає, що кредитор не надав достатніх доказів відсутності підприємницької діяльності боржника, як однієї з підстав на яку він посилався для здійснення провадження по справі по ст.  52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім того вказана підстава спростовується доданими боржником матеріалами до відзиву на заяву про порушення справи, а саме копіями фінансових звітів та копіями декларацій з податку на прибуток які були подані до С-Будського відділення Шосткинської  МДПІ.

Що стосується посилання кредитора на відсутність керівних органів боржника за своїм місцезнаходженням як другу підставу для здійснення провадження по справі по ст.  52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», то вона також не знаходить свого підтвердження в тих доказах на які посилається кредитор враховуючи нижчезазначене.

А саме, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 названого Закону якщо відомості які підлягають внесенню до державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру не були до нього внесені вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Названий Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором (п.7 ст.19 Закону). Виходячи з вимог ч.2 ст. 34 ГПК України обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до абзацу 5 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (виконавчий орган).

Отже, єдиним належним доказом відсутності керівних органів боржника за місцезнаходженням є наявність такого запису в Єдиному державному реєстрі. Але кредитор такого доказу суду не надав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд не знаходить законних підстав для здійснення провадження по справі по ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому вважає за доцільне проваження по справі припинити.

Тому керуючись, ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» п.1-1 ч.1 ст.80 , ст.86 Господарського процесуального Кодексу  України,  суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі припинити.

СУДДЯ                                                                                              М.І.ГОРДІЄНКО