ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.
№ 2-26/9487-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Рогач Л.І.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Євпаторійської міської організації Товариства сприяння обороні України

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.05.2007р.

у справі
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
прокурора міста Євпаторія в інтересах держави в особі Євпаторійської міської ради

до
Євпаторійської міської організації Товариства сприяння обороні України

про
витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників:

позивача: Карпова О.М. за дор. від 10.01.2007р. №01-13/8,

прокурора ГПУ: Івченко О.А., посв. від 04.10.2004р. №218,

відповідача: Маленька Л.І. за дов. від 29.09.2007р. б/н

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Євпаторії звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Євпаторійської міської ради з позовом до Євпаторійської міської організації Товариства Сприяння Обороні України про витребування майна Євпаторійської міської ради, а саме: будівлі 73 по вул. Революції у місті Євпаторії, загальною площею 1026 кв.м., житловою площею 147 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач розпоряджується спірним майном без достатніх на те правових підстав.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 17-28.10.2005, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.05.2007р. у справі № 2-26/9487-2005 позов задоволено.

Зобов’язано Євпаторійську міську організацію Товариства Сприяння Обороні України повернути Євпаторійській міській раді будівлю по вул. Революції, 73 у місті Євпаторія, загальною площею 1026 кв.м., житловою площею 147 кв.м.

Судові рішення мотивовані обгрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст. 328 ЦК України, положення Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.1 ст. 50 Закону України "Про власність" та  наявні у справі докази.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та постановою у даній справі, Євпаторійська міська організація Товариства Сприяння Обороні України звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд, мотивуючи скаргу тим, що судами були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу  задовольнити, враховуючи наступне.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарським судом, відповідно до картки технічної інвентаризації від 16.03.1947 спірне домоволодіння по вул. Революції, 73 у місті Євпаторії розташовано на земельній ділянці площею 1640 кв.м. та належить місцевій раді. Загальна площа спірного приміщення складає 1026 кв.м.: житлова - 147 кв.м., нежитлова - 878 кв.м.

Згідно з довідкою державного архіву від 06.02.1990 рішенням виконавчого комітету Євпаторійської міської ради народних депутатів від 1949 року (протокол № 19) було вирішено передати міській організації ДОСАРМ будівлю по вул. Господарської, 5; надати будівлю міського клубу для міських організацій ДОСАВ, ДОСФЛОТ; міській клуб розмістити по вул. Революції, 73 у місті Євпаторія. Вказане рішення виконано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про власність", власник має право вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

На підставі встановленого, суди попередніх інстанцій дійшли  висновку, що фактично спірне майно знаходиться у комунальній власності, тобто знаходиться у веденні територіальних громад міста.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про власність" володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Вирішуючи спір, місцевий та апеляційний господарський суд встановив, що загальна площа спірного приміщення складає 1026 кв.м. з яких   житлової площі 147 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана житлова площа належить на  праві власності ряду фізичних осіб, які є співвласниками спірного  приміщення, яке судовим рішенням повернуто позивачу з чужого незаконного володіння на правах власника цього майна в цілому, тобто всі 1026 кв.м.

Однак факт існування співвласників спірного приміщення судом   першої та другої інстанції залишений поза увагою, що свідчить про   передчасність висновків суду щодо належності в цілому спірного  приміщення позивачу на праві власності, а саме рішення таким, що   стосується прав та обов’язків не залучених до участі у справі співвласників  цього приміщення, круг яких та об’єм їх прав належить з’ясувати суду і в  залежності від встановленого вирішити спір.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів, а господарськими судами  порушено вимоги ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія вважає рішення та постанову господарських судів такими, що підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну  скаргу задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.05.2007р. та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 17-28.10.2005р. у справі № 2-26/9487-2005 скасувати.

Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд.

Головуючий суддя                                                                            В.С. Божок

Судді:                                                                                         Л.І. Рогач

Г.П. Коробенко