ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/351

13.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»

про стягнення 114210,82 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Фольгін О.Л., представник за довіреністю б/н від 01.10.2007 року

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Винфорт»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»про стягнення 114210,82 грн. заборгованості за договором поставки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.10.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «АКВАВІНТЕКС»та товариством з обмеженою відповідальністю «Винфорт»укладено договір про відступлення права вимоги, згідно пункту 1.1 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №ПВ-04305 від 20.04.2005 року та Договором поставки «ПВ-11705 від 18.11.2005 року, укладеним між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл».

Пункт 1.2 договору передбачає, що новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного та реального виконання наступних обов’язків: оплати за основним договором у сумі 99811, 59 грн.

Пункт 1.3. передбачає, що до нового кредитора переходить право вимоги первісного кредитора за основним договором на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тобто до товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»переходять права кредитора за Договором поставки №ПВ-04305 від 20 квітня 2005 року та Договором поставки №ПВ-11705 від 18 листопада 2005 року, укладеними між товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «АКВАВІНТЕКС»та товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл» на суму 99 811,59 грн. за поставку, здійснену 12.12.06 року згідно товарно-транспортної накладної Серія 01 АААЗ №388620 від 12.12.2006 року.

Згідно п.1.3. Договору про відступлення права вимоги до ТОВ «ВИНФОРТ»перейшло право вимоги ТОВ «Спільне підприємство «АКВАВІНТЕКС»за вказаними Договорами поставки на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тобто на умовах Договору поставки №ПВ-04305 від 20 квітня 2005р. та Договором поставки №ПВ-11705 від 18 листопада 2005 року.

12.12.2006р. товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «АКВАВІНТЕКС»на адресу відповідача було відвантажено партію товару - алкогольні напої (ТТН Серія 01 АААЗ №388620 від 12.12.2006р.) на загальну суму 118 684,92 грн., з них алкогольних напоїв під торговою маркою (знаком для товарів та послуг) "INZOV ЦАРСКОЕ ВИНО" у кількості 7997 пляшок на суму 31 875,09 грн. поставлених згідно Договору поставки №ПВ-04305 від 20 квітня 2005 року та алкогольних напоїв під торговою маркою (знаком для товарів та послуг) "Золотий Віл" у кількості 7372 пляшки на суму 86 809,83 грн., поставлених згідно Договору поставки №ПВ-11705 від 18 листопада 2005р.

Згідно п.п. 4.5., 4.6. Договору поставки №ПВ-04305 від 20 квітня 2005р. відповідач повинен був оплатити поставлений товар в наступному порядку: грошові кошти з розрахунку 1,10 грн. (в т.ч. ПДВ) за одну пляшку товару протягом одного календарного дня з моменту прийому товару Відповідачем, а решту грошових коштів протягом 45 календарних днів з моменту прийому товару Відповідачем.

Згідно розділу 4 Договору поставки №ПВ-11705 від 18 листопада 2005р. відповідач повинен був оплатити поставлений товар в наступному порядку: грошові кошти з розрахунку 1,10 грн. (в т.ч. ПДВ), за одну пляшку товару протягом одного календарного дня з моменту прийому товару відповідачем, а решту грошових коштів протягом 35 календарних днів з моменту прийому товару відповідачем.

Відповідачем було належним чином оплачено товар у сумі 18 873 , 33 грн.

Таким чином, станом на 31.10.2007 р., вказана партія не була повністю оплачена, і сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 99 811, 59 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 99811, 59 грн., пеню у розмірі 4196, 61 грн., індекс інфляції у розмірі 7903, 02 грн., та 3% річних у сумі 2299,60 грн., а також судові витрати, які складаються з державного мита у розмірі 1142, 10 грн. та витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань до початку судового засідання щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча матеріали справи містять докази належного повідомлення про час та місце судового розгляду (повідомлення про вручення №04731917, яке отримав представник відповідача Терещенко).

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за перерахунком судом індексу інфляції.

Після закінчення судового засідання в якому прийнято рішення по справі №33/351,  13.11.2007 року о10:45, до загального відділу канцелярії Господарського суду м. Києва надійшов (час надходження та реєстрації 12:33) лист відповідача з клопотанням перенести засідання по справам 33/351 та 33/353 у зв’язку з затримкою в одержанні ухвали, хоча в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення датоване 05.12.2007 року, отримане заступником директора Тищенко. При цьому жодних доказів в підтвердження зазначеної обставини до листа не додано, також не додано жодного документу в підтвердження повноважень особи (заступник директора ТОВ «Золотий Віл»), що його подала (довіреність, наказ на призначення тощо).

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інші актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 99811,59грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 231 ГК  України встановлено, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно  до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 2299,60 грн.

Рекомендація Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку індексів інфляції при розгляді судових справ передбачає, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця –червня.

Таким чином індекс інфляції з 27.01.2007 року по 31.01.2007 року не нараховується, а вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають стягненню та за перерахунком суду складають 7822,53 грн.

Відповідно  до  ч. 6  ст.  232  ГК  України нарахування штрафних санкцій за  прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.7.1 Договору поставки №ПВ-04305 від 20 квітня 2005р. та згідно розділу 7 Договору поставки №ПВ-11705 від 18 листопада 2005р. за прострочку оплати товару відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Дії відповідача щодо несплати грошових коштів на користь позивача, є порушенням

грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме 4196,61 грн.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»(01000, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-Б, р/р 0 в АКБ «Форум», МФО 322948, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариства з обмеженою «Винфорт»(65012, м. Одеса, пров. В. Катаєва, З,  р/р 6 в АБ "Південний" МФО 328209, )

основний борг у сумі 99811 (дев’яносто дев’ять  тисяч вісімсот одинадцять) грн. 59 коп., пеню у сумі 4196(чотири тисячі сто дев’яносто шість) грн. 61 коп., індекс інфляції у розмірі 7822 (сім тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 53 коп., 3% річних 2299(дві тисячі двісті дев’яносто дев’ять) грн. 60 коп., державне мито у сумі  1142(одна тисяча сто сорок дві) грн. 10 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 115390,43(сот п'ятнадцять тисяч триста дев’яносто ) грн. 43 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.