КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2007                                                                                           № 1/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:            Кошіля В.В.

Алданової  С.О.

при секретарі:           Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -                    ВащенкоМ.С.

від відповідача -          не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2007

у справі № 1/88 (Мельник В.І.)

за позовом                               Закритого акціонерного товарситва "Київський експериментальний механічний завод "Зварка"

до                                                   Акціонерної енергопостачальної компаніії "Київенерго"

про                                                  стягнення 31636,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду містаКиєва від 11.10.2007 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” на користь Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний механічний завод “Зварка” 31 636,44грн. безпідставно одержаних коштів, 316,36грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в позові. Відповідач вважає, що рішення прийняте без повного з’ясування обставин, що мають суттєве значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2007 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, апеляційний господарський суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

02.08.1999 між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання теплової енергії гарячої води № 22-0093.

Згідно наряду № 650 від 04.12.06 та наряду № 40 від 12.03.2007, відповідач постачав позивачу теплову енергію з 06.12.2006 по 12.03.2007.

Згідно даних обліку теплової енергії позивач за цей період спожив 1363,635 Гкал про, що підтверджується актами приймання-передачі продукції та не заперечується відповідачем.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 28.04.2006 на момент початку опалювального сезону позивач мав переплату в розмірі 14 148,19 грн.

Після початку опалювального сезону позивачем було сплачено відповідачу 148 397,21 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Пунктом 2.1 договору № 22-0093, сторони зобов’язалися керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2004 № 2249 “Про внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.06.2002 № 1245” затверджено тариф в розмірі 96,00 грн. на опалювальний сезон 2006-2007 р.

Як вбачається з матеріалі справи, відповідачем було направлено позивачу до початку опалювального сезону листа № 048-21-17338 від 11.12.2007, згідно якого повідомлено, що починаючи з 01.12.2006 позивач зобов’язаний сплачувати по 168,48грн. за 1 Гкал. підставною цього зазначено розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575 “Про затвердження тарифів на теплову енергію”.

26.02.2007 відповідач надіслано було позивачу лист № 048-21-5272 з вимогою застосувати з 01.02.2007 тариф у розмірі 205,49 грн. за 1 Гкал з посиланням на розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.01.2007 № 86.

Вартість спожитої теплової енергії була нарахована позивачу саме виходячи з зазначених тарифів: 169,48 грн. з грудня 2006 року по січень 2007 рік та 205,49 грн. з лютого по березень 2007 року.

Позивач посилається на те, що таке нарахування незаконне, так як вказані підвищені тарифи, на його думку, не могли застосовуватися, так як розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575 та від 31.01.2007 № 86 не зареєстровані в Київському міському управлінні юстиції. Таким чином, протягом грудня 2006 року - березня 2007 року чинним був тариф, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2004 № 2249 у розмірі 96,00 грн. за 1 Гкал.

Отже позивач оплатив теплову енергію, виходячи з підвищених тарифів, то відповідач одержав без достатньої правової підстави 31 636, 44 грн.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинність розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575 є предметом судового розгляду по справі № 21/43-А за позовом Київської міської організації Української партії “Єдність” до Київської міської державної адміністрації про незнання недійсними та скасування розпоряджень.

Постановою по справі № 21/43-А від 13.02.2007, визнано недійсним та скасовано, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2007 постанова від 13.02.2007 у справі № 21/43 залишена без змін, яка набула законної сили.

Таким чином, судом розглядалася справа № 21/43-А, де предметом розгляду є визнання недійсним та скасування розпоряджень Київської міської державної адміністрації, на підставі якого відповідачем нараховано позивачу вартість теплової енергії за підвищеними тарифами, то в залученні до участі по справі Київської міської державної адміністрації немає необхідності з огляду на преюдиційність висновків по справі № 21/43-А для даної справи та будь-якої іншої справи щодо стягнення різниці в тарифах.

Як було встановлено, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 30.10.2006 № 1575 не реєструвалося в Київському міському управлінні юстиції, у зв’язку з чим не набуло чинності і, відповідно, не є підставою для зміни тарифів на теплову енергію.

Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 31.01.2007 № 86, яким затверджено нові тарифи на теплову енергію і скасовано попередні, також не пройшло реєстрацію в Київському міському управлінні юстиції і також не могло застосовуватися при визначенні розміру тарифів.

Отже можна зробити висновок, що відповідач необґрунтовано застосував при розрахунках з позивачем за опалювальний період з грудня 2006 року по березень 2007 року підвищені тарифи, що передбачені нечинними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації.

Також, чинним на зазначений період розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 10.12.2004 № 2249 передбачено тариф у розмірі 96,00 грн. за 1 Гкал., що мав застосовуватися у розрахунках між позивачем та відповідачем.

Застосування підвищених тарифів згідно нечинних розпоряджень Київської міської державної адміністрації є підставою для повернення зайво перерахованих коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави (набуття майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В даному випадку набуття майна (отримання коштів у більшому розмірі, ніж було передбачено чинними актами) було результатом виконання відповідачем нечинних розпоряджень Київської міської державної адміністрації.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення суду першої інстанції. На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2007 - відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2007 - без змін.

Матеріали справи № 1/88 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Алданова  С.О.