ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2007 р.

Справа  № 17/32-07-1762

За позовом:        Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до відповідачів:  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_3

про визнання недійсним договору
оренди, права володіння та користування торговим об'єктом та усунення перешкод
у користуванні

Суддя Зуєва
Л.Є.

Представники:

від
позивача:        ОСОБА_1
-СПД -фізична особа;

від
відповідачів:

-          від СПД
ОСОБА_2  -ОСОБА_4  -повірений;

-          від СПД
ОСОБА_3 -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:   суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Одеської області з позовною
заявою, відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсним договір оренди
НОМЕР_1, укладений між СПД -фізичною особою ОСОБА_3 та СПД -фізичною особою
ОСОБА_2, визнати за позивачем право володіння та користування торговим
об'єктом, а саме контейнером розташованим по вул. Зеленій на контейнерній площі  №3 промринку, що знаходиться за адресою:
Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, на підставі договору
оренди НОМЕР_1, усунути перешкоди СПД фізичній особі ОСОБА_1 в користуванні
вищевказаним торговим об'єктом, шляхом виселення СПД - фізичної особи ОСОБА_3 з
зазначеного контейнеру.

Представник відповідача, а  саме СПД ОСОБА_2 в засідання суду з'явився,
відзиви на позов не надав, однак надав усні пояснення, в яких заявлені позовні
вимоги визнає у повному обсязі та просить суд відмовити у позові.

Представник відповідача, а саме СПД
ОСОБА_3 в судове засідання призначене по справі не з'явився, відзив на позов не
надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в
порядку ст. 75 ГПК України.

Розглядом
матеріалів справи встановлено:

30.11.2006р. між суб'єктом
підприємницької діяльності  - фізичною
особою ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1
було укладено договір оренди торгового об'єкта НОМЕР_1, а саме контейнера,
розташованого по вул. Зеленій на контейнерній площадці №3 промринку, що
знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіополський район, смт Авангард.

У відповідності до умов п.1.1  зазначеного договору, орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне користування контейнер НОМЕР_2, розташований
на торговому місці НОМЕР_1, за вищевказаною адресою.

Відповідно до п. 1.2 орендодавець
свідчить, що об'єкт, який передається в оренду за цим договором, нікому не
проданий, не подарований, в спорі, під заставою або арештом не перебуває, прав
у третіх осіб як в межах, так і за межами України щодо нього не має.

Крім цього, пунктом 2.1 укладеного
договору передбачено, що орендодавець передає орендарю орендований об'єкт за
актом приймання-передачі протягом двох днів з дня укладання договору. В акті
відображається стан об'єкта. Об'єкт вважається прийнятим орендарем в оренду з
моменту підписання акта сторонами.

Так на виконання умов укладеного
договору відповідач, а саме СПД ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв торговий
об'єкт НОМЕР_1, розташований на вул. Зеленій на 3 контейнерній площадці
проминку 7 км., про що свідчить акт приймання-передачі від 30.11.2006р.,
підписаний сторонами по вищезазначеному договору, який мається в матеріалах
справи.

Однак, за наявності  вже
укладеного договору оренди від 30.11.2006р.,  СПД
ОСОБА_2 05.12.2006р. уклала договір оренди на вищезазначений об'єкт
оренди з фізичною особою ОСОБА_3, чим порушила права та інтереси позивача по
справі, оскільки відповідно до загальних принципів права особа не може
передавати іншій собі більший об'єм прав, ніж той, яким володіє, у зв'язку з
чим СПД ОСОБА_2 передала СПД ОСОБА_3 право володіння та користування, яке після
укладання договору оренди між позивачем та СПД ОСОБА_2 останній вже не
належало.

Зазначені обставини спонукали СПД
-фізичну особу ОСОБА_1 звернутися до господарського суду Одеської області з
позовною заявою (віхд.№2053 від 26.02.2007р.), відповідно до якої позивач
просить суд визнати недійсним договір оренди, визнати право володіння та
користування та усунення перешкод в користуванні.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 01.03.2007р. порушено провадження у справі №17/32-07-1762
за позовом суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору оренди, права володіння та користування торговим об'єктом та усунення
перешкод.

У ході розгляду справи у суді,  а саме 12.03.2007р., позивач звернувся до
господарського суду Одеської області з заявою про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої просить суд визнати договір оренди торгового об'єкту від
05.12.2006р. НОМЕР_1 недійсним на майбутнє.

Дослідивши обставини справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та надані в ході розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

Розглядом матеріалів справи
встановлено, що контейнер , який являється спірним об'єктом оренди належить на
праві власності СПД-фізичній особі ОСОБА_2, про що свідчить товарний чек
НОМЕР_3 та накладна від 20.04.2004р., згідно з якими СПД ОСОБА_2 придбала
контейнер НОМЕР_2 за ціною 2500 грн.

06.06.2006р. між товариством з
обмеженою відповідальністю „Промтоварний ринок” та суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичної діяльності ОСОБА_2 укладено договір НОМЕР_1 про надання
послуг по здійсненню торговельної діяльності, відповідно до умов п.1.1 якого,
предметом вказаного договору є послуги, які Промиринок надає підприємцю та
зобов'язання підприємця здійснити торгівельну діяльність згідно законодавства
України.

З зазначеного договору вбачається,
що СПД -ОСОБА_2 має право здавати контейнер в оренду фізичним і юридичним
особам, про що повинна повідомити адміністрацію контейнерного комплексу.

30.11.2006р. між суб'єктом
підприємницької діяльності  - фізичною
особою ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1
було укладено договір оренди торгового об'єкта НОМЕР_1, а саме контейнера,
розташованого по вул. Зеленій на контейнерній площадці №3 промринку, що
знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіополський район, смт Авангард.

У відповідності до умов п.1.1 якого
орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування
контейнер НОМЕР_2, розташований на торговому місці НОМЕР_1, за вищевказаною
адресою.

Крім цього, пунктом 2.1 укладеного
договору передбачено, що орендодавець передає орендарю орендований об'єкт за
актом приймання-передачі протягом двох днів з дня укладання договору. В акті
відображається стан об'єкта. Об'єкт вважається прийнятим орендарем в оренду з
моменту підписання акта сторонами.

Відповідач, взяті на себе
зобов'язання по укладеному договору оренди торгового об'єкту виконав у повному
обсязі, а саме передав позивачу у платне володіння та тимчасове користування
контейнер НОМЕР_2, який розташований за адресою, зазначеною у договорі.

Позивач взяті на себе зобов'язання
по укладеному договору виконав у повному обсязі,  а саме у встановлений термін прийняв вказаний
контейнер, про що свідчить акт приймання передачі, який мається в матеріалах
справи та оплатив орендну плату за перший місяць у сумі 1000 грн., про що
свідчить розписка СПД ОСОБА_2, про отримання нею 1000 грн. від позивача в
рахунок оплати орендної плати за грудень 2006р., яка мається в матеріалах
справи.

Однак, у звязку з особливостями
своєї господарської діяльності ,
позивачем не зразу було завезено відповідний товар до орендованого ним
контейнеру, у зв'язку чим, згодом після отримання ним відповідного товару для реалізації
та необхідності завезення цього товару  у
орендований контейнер, СРПД  ОСОБА_1 було
встановлено, що у контейнері НОМЕР_1, який нею орендовано на підставі
вищезазначеного договору,  знаходиться
товар іншої особи,  а саме суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_3, з якою СПД  ОСОБА_2
05.12.2006р. уклала договір оренди торгового об'єкта НОМЕР_1.

У відповідності до вимог ст. 398 ЦК
України право володіння виникає на підставі договору з власником, а відповідно
до ст. 396 ЦК України особа, яка має право на чуже майно, має право на захист
цього права, у тому числі від власника майна, відповідно до положень ЦК України
про захист права власності.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК
України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної підстави заволоділа ним.

У відповідності до вимог п. 2 ст.
48 Закону України „Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Вимогами п. 5 ст. 48 Закону України
„Про власність” передбачено, що положення щодо захисту права власності
поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на
праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного
успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи
договором.

При цьому у відповідності до вимог
ст. 16 ЦК України способом захисту права є, зокрема визнання права.

В ході розгляду справи у суді
відповідачем не було доведено будь-яких підстав своїх заперечень та не надано
доказів щодо укладання спірного договору у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Згідно ст.203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Вимогами п. 3 ст. 215 ЦК України
передбачено, що у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом,
але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5 та ч.6
ст.203 цього Кодексу, якими зокрема
встановлено, що зміст правочину не може суперечить   Цивільного кодексу України , іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам  суспільства.

Частиною 1 ст.759 ЦК України
визначено, що   за договором  найму (оренди)  наймодавець
передає або зобовязується передати наймачеві  майно у користування за плату  на певний строк.

Згідно ст. 761 ЦК України  встановлено, що право передання майна у найм
має власник речі  або особа, якій
належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на
укладання договору найму.

Як вже зазначалося вище, розглядом
матеріалів справи встановлено, що  за
наявності  вже  укладеного договору оренди від 30.11.2006р.,
СПД  ОСОБА_2 05.12.2006р. уклала на
це  саме майно  договір оренди з фізичною особою               ОСОБА_3, чим порушила права та
інтереси позивача по справі, оскільки відповідач СПД  ОСОБА_2 з моменту  передачі контейнера за актом-приймання
передачі ОСОБА_1 , не мала законних підстав
передавати орендоване майно  іншій
собі, т.я. право володіння та користування цим
майном, згідно  договору оренди
та  зазначених вище вимог діючого
законодавства перейшло до позивача
та  СПД ОСОБА_2  вже не належало.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та
об'єктивному  розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно до ст. 43 ГПК
України.

В результаті розгляду господарським
судом матеріалів справи було встановлено, що
договір оренди, укладений 05.12.2006р. між  СПД ОСОБА_2
та  СПД ОСОБА_3 укладнений з
недодержанням в момент вчинення правочину стороною, а саме орендодавцем вимог,
які встановлені ч.1-3,5 та ч.6 ст.203 цього Кодексу та  порушує законні права та інтереси позивача ,
тому суд дійшов висновку, що  оспорюваний
правочин підлягає визнанню недійсним.

При цьому, суд зазначає, що за
загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення.
Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони
можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе
одержане за ними, наприклад, вже здійснене користування за договором оренди. За
таких обставин, суд вважає правомірним
визнати   договір НОМЕР_1
укладений між суб'єктом підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 та
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_3 недійсними на
майбутнє, з урахуванням наданих позивачем уточнень.

Судові витрати по держмиту, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на СПД
-фізичну особу ОСОБА_3, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Іншого відповідача суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_3 від відповідальності
звільнити за відсутністю вини.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати договір оренди торгового
об'єкту НОМЕР_1 укладений між суб'єктом підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_3-недійсним на майбутнє.

3.          Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4/
право володіння та користування торговим об'єктом, а саме контейнером
розташованим по вул. Зеленій на контейнерній площадці №3 промринку, що
знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.м.т.
Авангард, на підставі договору оренди НОМЕР_1

4.          Усунути перешкоди  у користуванні суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 //АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4/
контейнером НОМЕР_1,  який розташований
на Зеленій вулиці, контейнерній площадці №3 промринку, що знаходиться за
адресою Одеська область, Овідіополський район, смт Авангард, шляхом
виселення  суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_3 /АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_5/ з
контейнеру НОМЕР_1, розташованого на Зеленій вулиці, контейнерній площадці №3
промринку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район,
с.м.т. Авангард.

Наказ видати.

5.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_3 /АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_5/ на
користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1/АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4/ 85 грн. 00 коп. /вісімдесят п'ять грн. 00 коп./
- державного мита; 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрат на
послуги ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Зуєва Л.Є.