ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2007 р.
Справа № 3/68-666

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Турецького І.М.

при секретарі судового засідання  Панчук М.В.

Розглянув справу

за позовом :           Державно-комунальної аптеки № 142 , ( )

м. Тернопіль вул. Миру, 13 ()

до відповідачів:1-го Виконкому міської ради м. Тернополя, м. Тернопіль вул.  Листопадова, 5

2-го      Тернопільської міської ради  м. Тернопіль вул. Листопадова 5

3-го      ПП „Дружба  сервіс –житло №1” , м. Тернопіль вул. Карпенка, 12 третьої  особи ,яка не заявляє самостійних вимог ,на стороні позивача:  Тернопільської обласної  ради , м. Тернопіль вул. Грушевського , 8

в присутності представників сторін від:

позивача : Шевчук Р.В. –керівник підприємства

відповідачів : 1-го –Гірняк В.М. –представник по дорученню

2-го –не явився

3-го –не явився

третьої  особи:  Гук Л.З. –представник по дорученню

за участю прокурора: Шокало А.М.

Суть справи :До господарського суду Тернопільської області  поступила позовна заява Державно-комунальної аптеки № 142 , ( )  м. Тернопіль вул. Миру, 13  з позовом до  Виконкому міської ради м. Тернопіль вул. Листопадова, 5, Тернопільської міської ради  м. Тернопіль вул. Листопадова 5,ПП.  „ Дружба сервіс – житло №1  вул. Карпенка,12 м. Тернопіль та третьої сторони Тернопільської обласної ради  вул. Грушевського, 8 м. Тернопіль,  в якій  просить:

* визнати  нечинним рішення міськвиконкому  Тернопільської міської ради  в положенні  передачі нежитлових приміщень , які знаходяться  у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру , на баланс ЖЕО №1.

* зобов’язати  міськвиконком Тернопільської міської ради  прийняти рішення про передачу  нежитлових приміщень  , які розташовані у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру ,з балансу ПП „Дружба  сервіс –житло №1 ” на баланс ДК аптеки №142.

* зобов’язати ПП „Дружба  сервіс –житло №1 ”передати  нежитлові приміщення ,що розташовані у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру на баланс ДК аптеки №142

* судові витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні позивач  подав додаткову позовну заяву, в якій просить :

- визнати недійними договори  оренди №1004  від 15 лютого 1994 року та від 15.03.2001 року  заключні між Виконавчим комітетом  Тернопільської міської ради  та  Державно-комунальною аптекою № 142 ,  м. Тернопіль вул. Миру, 13  з моменту їх укладення ,як такі що заключені всупереч чинного законодавства України.

- визнати право власності на нежитлові приміщення ,які знаходяться у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі загальною площею 734 ,6 квадратних метра ,за державою в особі Верховної Ради України ,Тернопільської обласної Ради, як належним власником  державно комунального майна  області.

- визнати не житлові приміщення загальною площею 734 ,6 квадратних метрів ,які розташовані у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі ,що перебувають у господарському віданні  Державно –комунальної аптеки №142

- судові витрати  покласти на відповідачів

1-й відповідач своїм конституційним правом на захист  скористався,  явку  свого представника в судове засідання забезпечив, проти позову заперечує, посилаючись на те, що не житлове приміщення по адресу м. Тернопіль вул. Миру ,13 являється комунальною власністю м. Тернополя, а тому просить в позові відмовити.

2-й відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався,  явку  свого представника в судове засідання не забезпечив.

3-й відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався,  явку  свого представника в судове засідання не забезпечив.

Третя  особа ,яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача - Тернопільська обласна  рада , м. Тернопіль вул. Грушевського , 8 своїм конституційним правом на захист  скористалася,  явку  свого представника в судове засідання забезпечила, позов підтримує, посилаючись на те, що аптека №142 у відповідності рішення від 16 липня 1992 року ,являється комунальною власністю   Тернопільської обласної Ради .

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх права передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та додатково представлені  документи , вислухавши  доводи та заперечення представників сторін , суд встановив наступне:

В 1961 році  Аптечне управління Тернопільського облвиконкому  відкрило аптеку №142 ,яка була розташована  по вул. Семашка  ,2 м. Тернополя  в орендованому  у Тернопільської міської лікарні №1

В 1988 році  аптеку №142  було переведено  в новозбудоване приміщення  по вул.. Миру ,13 у м. Тернополі.

У відповідності до наказу №57 від 27.12.1993 року,  фондом комунального майна  Тернопільської обласної ради народних депутатів, згідно Закону України  „Про підприємства  в Україні”,  створено державно комунальну аптеку №142 . Розпорядженням №1128  від 30.12.1993 року  Тернопільської міської ради  затверджено статут  державної комунальної аптеки №142 .

Згідно вищеназваного наказу пункт 4,  Обласному  виробничому  об’єднанню „Фармація”  забезпечити  державно –комунальну аптеку №142  основними  та обіговими  засобами у відповідності  з актами  проведених інвентаризацій  та розподільчого балансу   від 15 січня 1994 року

В судовому засіданні встановлено, що  державно –комунальна аптека №142    орендувала  у Тернопільської міської ради  в особі Управління  комунального майна м. Тернополя,  згідно договору  №1004 від 15 лютого 1994 року  оренди нежитлових приміщень, нежитлове   приміщення  по вул. Миру ,13 у м. Тернополі, площею 512,7 квадратних метрів   -1-й поверх та 221,9 квадратний метр  підвального приміщення, разом  734,6 квадратних метрів.

15.03.2001 року   було укладено  договір №1004   оренди нежитлових приміщень  (будівель) комунальної власності   між орендодавцем Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради  ,управлінням комунальної власності м. Тернополя та Державно-комунальною аптекою №142  ,згідно якого, державно –комунальна аптека №142  орендувала  316,3 квадратних метрів  нежитлового приміщення.

У відповідності до рішення господарського суду Тернопільської області по справі №8/65-1408,  вирішено: зобов’язати звільнити незаконно  займане  приміщення  державно –комунальною аптекою №142  площею 316,3 квадратних метрів по адресу м. Тернопіль вул. Миру ,13. Дане рішення  апеляційною інстанцією залишено без змін і вступило в законну силу.

Державною виконавчою службою   м. Тернополя  відкрито виконавче провадження  про примусове  звільнення  займаного  приміщення  державно –комунальною аптекою №142  по адресу м. Тернопіль вул. Миру ,13

Судом  встановлено, що 16 липня 1992 року Тернопільська обласна рада народних депутатів  на 10-тій сесії 21 скликання прийняла рішення „Про комунальну власність” в якому вказано наступне:

Відповідно до ст.ст. 32 і 35 Закону України „Про власність” ,Закону України „Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве регіональне самоврядування”, Постанови Верховної ради України  від 5 травня 1992 року №2415-ХІІ”Про внесення  змін і доповнень до Постанови Верховної ради України  від 5 березня 1992 року „Про порядок введення в дію закону України „Про представника Президента України  обласна рада народних депутатів вирішила;

·              Затвердити перелік  об’єктів комунальної власності  області  і передати її в управління обласної державної адміністрації, передбачивши з цією метою в структурі адміністрації утворення відповідного органу.

·          Встановити ,що комунальна власність  області  не може  передаватись в оренду, змінювати суб’єкта власності, використовуватися не за призначенням, перепрофільовуватись без згоди  на те обласної ради народних депутатів.

·          Вивчити пропозиції та зауваження щодо переліку об’єктів комунальної власності ,які надійшли  від постійних комісій ,депутатів обласної ради народних депутатів, районних і Тернопільської міської ради народних депутатів та відповідних державних адміністрацій ,обласних організацій та установ, для послідуючого розгляду і вирішення питання у встановленому порядку.

·          У відповідності  до закону України „Про місцеві Ради  народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування „розробити  заходи по приватизації комунальної власності області.

Згідно додатку до рішення обласної ради народних депутатів  від 16 липня 1992 року  - переліку об’єктів комунальної власності області ,що передається в управління обласної державної адміністрації ,по місту Тернополю передано 23 аптеки ,в тому числі  аптеку №142 з основними  засобами виробництва.

В  рішенні від 16 липня 1992  „Про комунальну власність”  вказаного додатку(переліку  об’єктів комунальної власності, що передається в управління обласної державної адміністрації), який являється невід’ємною частиною даного рішення по м. Тернополю аптека №142 передана в управління  обласної державної адміністрації.

По даному рішенні вказано, що передано в управління  обласної державної адміністрації 415 чоловік загальної чисельності персоналу(графа 4).

Передача  будь - яких основних засобів ,в тому числі  нежитлового приміщення ,яке  орендувала  державно –комунальна аптека №142  не здійснювалась.

Акт передачі  позивач та третя сторона по справі - Тернопільська обласна рада  суду не надала.

В судовому засіданні позивач  подав додаткову позовну заяву, в якій просить :

- визнати недійним и договори  оренди №1004  від 15 лютого 1994 року та від 15.03.2001 року  заключні між Виконавчим комітетом  Тернопільської міської ради  та  Державно-комунальною аптекою № 142 ,  м. Тернопіль вул. Миру, 13  з моменту їх укладення ,як такі що заключені всупереч чинного законодавства України.

- визнати право власності на не житлові приміщення ,які знаходяться у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі загальною площею 734 ,6 квадратних метра ,за державою в особі Верховної Ради України ,Тернопільської обласної Ради .як належним власником  державно комунального майна  області.

- визнати не житлові приміщення загальною площею 734 ,6 квадратних метрів ,які розташовані у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі ,що перебувають у господарському віданні  державно –комунальної аптеки №142.

Судом встановлено, що житлові  будинки  та нежитлові приміщення  у м. Тернополі,  в тому числі  нежитлове приміщення по вул. Миру ,13  у м. Тернополі  у відповідності до рішення  виконкому  Тернопільської міської ради народних депутатів  №486 від 25.10.1989 року, рішення №645 від 11.06.2003 року виконкому Тернопільської міської ради належить Тернопільській  міській  раді на праві комунальної власності  і перебувають у повному господарському віданні  ПП „Дружба  сервіс –житло №1” , м. Тернопіль вул. Карпенка, 12  про що видано 27.12.2005 року свідоцтво  про право власності.

Правом власності є право особи на річ (майно) ,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Особливим видом права власності є право довірчої власності ,яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.(ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна (ст.317 ЦК України).

Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 ЦК України

Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом  (ст.318 ЦК України)

Власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії ,які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду права, свободам та гідності, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності .

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Особливості здійснення права власності на національні , культурні та історичні цінності встановлюються законом (ст.319 ЦК України).

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності ,крім випадків , встановлених законом.

Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ст.320 ЦК України)

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Примусове відчуження об’єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку установлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості , крім випадків , встановлених частиною другою ст.353 ЦК України . ( ст. 321 ЦК України).

Право власності набувається  на підставах , що не заборонені  законом , зокрема із правочинів.

Право власності  вважається набутим правомірно, якщо інше прямо  не випливає  із закону  або незаконність набуття права власності  не встановлена  судом.(ст.328 ЦК України).

Право власності  на нову річ ,яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено  договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила ) річ зі своїх матеріалів  на підставі договору ,є власником цієї речі.

Право власності  на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає  з моменту  завершення будівництва(створення майна).

Якщо договором  або законом  передбачено  прийняття  нерухомого майна  до експлуатації ,право власності  виникає з моменту  його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно  відповідно до закону  підлягає державній реєстрації ,право власності  виникає з моменту  державної реєстрації.

До завершення  будівництва (створення  майна) особа вважається  власником  матеріалів ,обладнання тощо, які  були використані  в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності  особа, зазначена в абзаці першому  цієї частини може укласти  договір  щодо об’єкта  незавершеного будівництва ,право власності  на який  реєструється  органом ,що здійснює державну реєстрацію  прав на нерухоме майно  на підставі  документів , що підтверджують право власності  або користування земельною ділянкою  для створення об’єкта нерухомого майна , проектно –кошторисної документації, а також документів , що містять опис об’єкта незавершеного будівництва (ст.331 ЦК України).

Право власності та інші речові права на нерухомі речі , обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом ,який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку встановленому законом.

Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості , ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість  та підстави відмови в ній встановлюються законом . (ст. 182 ЦК України)

Згідно представлених документальних доказів, нежитлове приміщення ,яке займає державно –комунальна аптека №142 по адресу м. Тернопіль вул. миру ,13   належить на праві власності  Тернопільській міській раді, з моменту утворення  державно –комунальної аптеки №142 , вона орендувала  нежитлове приміщення по адресу м. Тернопіль вул. Миру.13  у Тернопільської міської ради  про що свідчать договори оренди.

Оцінивши  документальні докази, представлені сторонами по справі, вислухавши  доводи  та заперечення представників сторін , господарський суд Тернопільської області  прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача  щодо:

- визнати  нечинним рішення міськвиконкому  Тернопільської міської ради  в положенні  передачі нежитлових приміщень , які знаходяться  у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру , на баланс ЖЕО №1;

- зобов’язати  міськвиконком Тернопільської міської ради  прийняти рішення про передачу  нежитлових приміщень  , які розташовані у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру ,з балансу ПП „Дружба  сервіс –житло №1 ” на баланс ДК аптеки №142;

-  зобов’язати ПП „Дружба  сервіс –житло №1 ”передати  нежитлові приміщення ,що розташовані у будинку №13 у м. Тернополі  по вул. Миру на баланс ДК аптеки №142

-  визнати недійним и договори  оренди №1004  від 15 лютого 1994 року та від 15.03.2001 року  заключні між Виконавчим комітетом  Тернопільської міської ради  та  Державно-комунальною аптекою № 142 ,  м. Тернопіль вул. Миру, 13  з моменту їх укладення ,як такі що заключені всупереч чинного законодавства України;

- визнати право власності на не житлові приміщення ,які знаходяться у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі загальною площею 734 ,6 квадратних метра ,за державою в особі Верховної Ради України ,Тернопільської обласної Ради, як належним власником  державно комунального майна  області;

- визнати нежитлові приміщення загальною площею 734 ,6 квадратних метрів ,які розташовані у вбудовано –прибудованій споруді  житлового будинку по вул. Миру 13, що у місті Тернополі ,що перебувають у господарському віданні  державно –комунальної аптеки №142;

документально не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 6, 7, 49, 51, 59, 86, 94, 98, 130, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про власність” ,Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно , затвердженого Міністерством Юстиції України від 7.02.2002 року №75 у редакції наказу Міністерства Юстиції України від 28.01.2003 року №65 зареєстрованого у Міністерстві Юстиції України 18.02.2002 року №1576445 , Постановою кабінету міністрів України  від 5 грудня 1991 року №311 „Про розмежування  державного майна України  між загальнодержавною (республіканською) власністю та власністю адміністративно територіальних одиниць (комунальною) власністю” ,суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В прозові по даній справі відмовити.

2.  Постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення строку  подання заяви про апеляційне  оскарження. На постанову  суду сторони  мають право  подати  заяву про апеляційне  її оскарження  протягом десяти  днів з дня  складення постанови в повному обсязі  до адміністративного суду   апеляційної інстанції ,а протягом 20 днів  після  подання заяви про подання апеляційної   скарги.

3. Постанову  направити сторонам по справі.

Суддя                                                            І.М. Турецький