ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.

Справа № 17-30/235-06-7388

Одеський
апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого
судді
Андрєєвої Е.І.

Суддів                                        Мацюри
П.Ф.

Ліпчанської Н.В.

При
секретарі
Юзьковій І.В.,

за
участю представників сторін:

від
позивача -Полякової І.В.,

від
відповідача -ОСОБА_1,

від
ТОВ „Фірма „Лєман” -Кулаковського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну Київської районної адміністрації Одеської міської ради

на рішення господарського суду
Одеської області від 12.11.2007р.

по
справі № 17-30/235-06-7388

за позовом Київської районної
адміністрації Одеської міської ради

за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Одеська
міська рада

2. Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради

до СПД -фізичної особи ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ТОВ „Фірма „Лєман”

про знесення самочинно збудованої
будівлі та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

В липні 2006 року Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до
Підприємця ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об'єкту.

Вимоги позивача обґрунтовані тим,
що  по АДРЕСА_1 у м. Одесі на місці
будівлі кафе ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згоріло в результаті пожежі, Підприємцем  без належним чином затвердженої   проектної документації ведеться будівництво
нової будівлі кафе.

Оскільки приписи позивача від
26.09.2005р. за № 1781 про надання правовстановлюючої та належним чином
затвердженої проектної документації відповідачем проігноровані, позивач
звернувся з даним позовом. При цьому він послався на Закон України „Про
архітектурну діяльність” в частині того, що будівництво об'єкту здійснюється
відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм
та правил, місцевих правил забудови населених пунктів, а, крім того, на норми
Земельного законодавства, які на думку позивача, порушені при будівництві
об'єкту.

Ухвалою господарського суду про
порушення провадження у справі від 26.07.2006р. у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучена Одеська
міська рада,  ухвалою від 15.01.2007р. -
Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, а ухвалою від
14.09.2007р. на стороні відповідача у якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог залучено ТОВ „Фірма „Лєман”.

Відповідачем позов не визнано з тих
підстав, що на спірне приміщення в установленому законом порядку були видані
документи на право власності на ім'я відповідачки, а в подальшому це приміщення
продане іншим особам. На даний момент власником будівлі кафе є ТОВ „Фірма
„Лєман”. Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що позивач в особі
Київської районної адміністрації не може бути позивачем по заявленим ним
вимогам, оскільки не є власником землі.

Рішенням  господарського суду Одеської області від
12.11.2007р. (Суддя Зуєва Л.Є.) у задоволенні позову відмовлено.

Оскаржуючи прийняте судом рішення,
Київська районна адміністрація Одеської міської ради в апеляційній скарзі
просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені
вимоги в повному об'ємі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач послався на  порушення та
неправильне застосування судом як процесуального так і матеріального права,
зокрема, на думку позивача, суперечить Положенню про районну адміністрацію
Одеської міськради висновок суду про те, що Київська районна адміністрація
вийшла за межі своїх повноважень, звернувшись з даним позовом до суду; не
прийнято судом до уваги те, що відповідачем після пожежі збудовано кафе в
порушення чинного законодавства, а саме, без відповідного дозволу на те та без
відведення земельної ділянки, тобто, самочинно; що з таким позовом позивач міг
звернутись лише до ОСОБА_2., а не до ТОВ „Фірми „Лєман”.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін та третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, відповідність прийнятого судом рішення нормам
чинного законодавства, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення скарги
виходячи з наступного.

Вирішуючи Позовні вимоги, суд
виходив  з того, що виконавчим комітетом
Одеської міської ради  товариству  ТОВ „Фірма
„Лєман” на спірний побудований об'єкт
видане свідоцтво про право власності від 29.03.2007р.  Серія якогоНОМЕР_1  на підставі Статуту  ТОВ „Фірма „Лєман” замість договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 27.10.2006 року і зазначена фірма на даний
час на законних підставах є власником спірної будівлі кафе-бару.

Крім того, суд першої інстанції,
відмовляючи у позові, виходив також  з
того, що власником  земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у м. Одесі, де розташоване спірне нежитлове приміщення  кафе-бару,
є Одеська міська рада, а не
позивач. Суд обґрунтовано зазначив, що Одеська міська рада приймала
участь у справі у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних
вимог, однак, з самостійним позовом до відповідача, як належний позивач, не
звернулась. При цьому останнє свідоцтво про право власності на нежитлову
будівлю кафе-бару, площею 211,5 кв.м., розташованого у м. Одесі по
АДРЕСА_1,  видано саме її виконавчим
органом.

З висновками суду першої інстанції
повністю погоджується судова колегія апеляційного суду,  оскільки вони основані на встановлених судом
фактичних обставинах справи та доказах, яким суд дав належну оцінку у їх
сукупності, а рішення суду прийняте у відповідності з нормами чинного
законодавства, на які послався суд у своєму рішенні.

Обґрунтовуючи законність свого
звернення з даним позовом, позивач послався на Положення про районну
адміністрацію Одеської міської ради, пунктом 3.2.7 якого, як  зазначає позивач, районна адміністрація
наділена правом звернення з позовом про знесення жилих будинків разом з
господарськими спорудами, зведеними громадянами самовільно.

При цьому позивач не звернув уваги
на те, що міська рада делегувала йому право лише на звернення з позовом в
частині знесення жилих будинків разом з господарськими спорудами, зведеними
самовільно громадянами , а що стосується побудови не житлових споруд, зведених
підприємцем чи юридичною особою, то такі права міська рада районним
адміністраціям не делегувала.

Крім того, як вже зазначалось вище
у даній постанові, на даний час на законних підставах власником спірного
кафе-бару є ТОВ „Фірма „Лєман”, свідоцтво на право власності видано виконавчим
органом Одеської міської ради, право власності на нерухоме майно  зареєстровано
в установленому законом порядку, дане свідоцтво ні ким не оспорено.

При таких обставинах суд першої
інстанції обґрунтовано послався на норми ст.ст. 319 та 321 ЦК України, якими
закріплено непорушне право власності, а тому підстави для скасування законного
та обґрунтованого рішення суду відсутні.

Керуючись  ст.ст.101, 103-105 Господарського
процесуального Кодексу України,  суд, -

постановив:

Рішення господарського суду
Одеської області від 12.11.2007р. у справі № 17-30/235-06-7388 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської
ради -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного
місяця.

Головуючий
Е.І. Андрєєва

Судді:
П.Ф. Мацюра

Н.В.
Ліпчанська