ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06.12.07р.

Справа № А23/462

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Чортомлицьке хлібоприймальне підприємство", с. Менжинське, Нікопольського району, Дніпропетровської області

до  Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м. Нікополь, Дніпропетровської області

про визнання недійсним податкового повідомлення- рішення від 06.04.07 № /0/13863

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Шабовта О.В - дов. від 01.10.07, представник

Від відповідача: Прихожанова І.В. - дов. від 03.05.07, зав. сектором

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та просить визнати недійсним  податкове повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області №000561520/0/13863 від 06.04.07, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 4556,67 грн. на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за платежем податок на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю прострочення оплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим органом податковим повідомленням-рішенням № від 25.01.06, так як підприємством було розпочато процедуру апеляційного узгодження шляхом  оскарження податкового повідомлення-рішення № /2/23014 від 15.06.05 до суду. В цьому випадку рішення контролюючого органу вважається неузгодженим до розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення. Ухвала Вищого адміністративного суду про відмову в задоволенні касаційної скарги позивача була винесена 29.11.06, у зв'язку з чим податкове зобов'язання було узгоджено 29.11.06, а не 25.01.06 як вказує відповідач.

06.12.07 позивачем подана письмова заява про доповнення до позовної заяви, в якій позивач посилається також на те, що в акті перевірки зазначено, що позивачем порушено абз.3 пп.5.3.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", але в ході розгляду справи відповідач в аргументування своєї позиції зазначає іншу підставу нарахування штрафної санкції, а саме: пп.5.3.2  Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", тобто суму штрафу було визначено на підставі даних та фактів, які не були встановлені під час перевірки.

Крім того, фактично погашення узгодженого податкового зобов'язання в сумі 22783,34 грн. здійснено шляхом подання позивачем уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а пп.17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не передбачає відповідальності і можливості накладення штрафу за порушення строків заліку нарахованого податкового зобов'язання шляхом зменшення суми податкового кредиту.

Також застосована штрафна санкція у вигляді штрафу в сумі 4556,67 грн. не є податковим зобов’язанням, а є адміністративно-господарською санкцією, у зв'язку з чим на вказані правовідносини розповсюджуються норми   Господарського кодексу України, а саме: ст.250 ГК України, внаслідок чого відповідачем штрафна санкція застосована з порушенням встановленого строку.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що в результаті проведеної перевірки встановлені порушення з боку позивача в частині несвоєчасної сплати узгодженого зобов’язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 25.01.06 з терміном сплати 06.02.06.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

06.04.02 Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією (відповідачем) винесено податкове повідомлення-рішення № /0/13863, відповідно до якого позивачеві на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нараховані штрафні санкції за затримку на 51 календарний день сплати узгодженої суми податкового зобов’язання 22873,35 грн. в розмірі 20%, що складає суму 4556,67 грн.

Підставою для винесення зазначеного податкового повідомлення-рішення став акт №721/231.31164045 від 29.03.07, яким встановлено порушення позивачем абз.3 пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" в частині несвоєчасної сплати узгодженого зобов'язання по податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню (поновленому у зв'язку із закінченням судового оскарження) № від 25.01.06 у сумі 22783,34 грн., термін сплати якого 06.02.06.

Фактична сплата боргу по податку на додану вартість по вказаному податковому повідомленню-рішенню здійснена 29.03.06: в сумі 22783,09 грн. –згідно наданого уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за лютий 2006 року; в сумі 0,25 грн. –платіжним дорученням № 99.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 03.03.05 винесено податкове повідомлення-рішення № /0/8622 про сплату податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 83787,44 грн.

Відповідно до п.п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом  такого строку  такий  платник  податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Зазначене вище податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному та судовому порядку.

Господарським судом Дніпропетровської області розглянуто справу № 23/175 за позовом ВАТ "Чортомлицьке хлібоприймальне підприємство" до  Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 15.06.05 № /2/23014, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 34175,01 грн.

Відповідно до пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровській області від 27.09.05 у справі № 23/175 в задоволенні позовних вимог Відкритому акціонерному товариству "Чортомлицьке хлібоприймальне підприємство" відмовлено. Рішення господарського суду від 27.09.05 в силу ч.ч.3, 5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили з урахуванням його оскарження в апеляційному порядку 19.12.05 (ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.05 у справі №23/175).

Приймаючи до уваги визначені Кодексом адміністративного судочинства України повноваження суду при розгляді справи, враховуючи встановлені ст.220 цього Кодексу межі перегляду судом касаційної інстанції судового рішення, суд вважає, що згідно пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" оскаржене в судовому порядку податкове повідомлення-рішення податкового органу вважається узгодженим з дня набрання судовим рішенням законної сили, тобто в даному випадку –з 19.12.05.

Доводи позивача з цього приводу суд вважає помилковими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно з пп.5.3.2 п.5.3 ст.5 зазначеного вище Закону у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У разі, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірах, передбачених пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних  за  останнім днем   граничного   строку   сплати  узгодженої  суми  податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  десяти  відсотків   погашеної   суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказаною статтею передбачено, що платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального  строку  затримки.

В затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.01 на виконання зазначеного Закону України Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби передбачено, що при цьому  складається податкове  повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими  Порядком  направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам  податків,  затвердженим  наказом  Державної  податкової адміністрації України   від   21.06.2001   N  253.

Повідомлення про застосування  штрафів,  зазначених  у цьому  підпункті,  складається в залежності від терміну  затримки  сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання і приймається одне на всю  суму  сплаченого (погашеного)  податкового  боргу  за визначений період, зокрема, у розмірі двадцяти відсотків від  суми  фактично  сплаченого  (погашеного) податкового боргу за період від 31 до 90 календарних днів до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

У разі несплати узгодженої суми штрафу в установлений  термін така сума   визнається   сумою податкового боргу  і  до  неї застосовуються процедури стягнення на загальних підставах.

Виходячи з визначень податкового боргу, податкового зобов'язання, наведених в ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визначена оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням сума штрафу – 4556,67 грн. –за своєю правовою суттю є податковим зобов'язанням, внаслідок чого норми Господарського кодексу, зокрема, визначені статтею  250, на вказані правовідносини, не розповсюджуються.

Як вбачається з матеріалів справи, узгоджене податковим повідомленням-рішенням № /2/23014 від 15.06.05 податкове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 34175,01 грн. погашено позивачем в повному обсязі з затримкою, зокрема 29.03.06 фактично погашена сума 22783,34 грн. шляхом заліку в сумі 22783,09 грн. згідно наданого уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за лютий 2006 року та шляхом перерахування грошових коштів в сумі 0,25 грн. платіжним дорученням № 99.

Норми Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", що регулюють спірні відносини, не містять обмежень щодо можливості та шляхів погашення платником податку податкових зобов'язань, внаслідок чого твердження позивача стосовно того, що у випадку погашення податкового зобов’язанні шляхом заліку штрафна санкція в порядку пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не застосовується, є помилковим.

Виявлені відповідачем під час перевірки факти щодо термінів погашення (сплати) сум узгодженого податкового зобов'язання матеріалами, поданими сторонами документами не спростовуються.

Здійснене відповідачем нарахування штрафної санкції згідно оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню в сумі 4556,67 грн. за період з 06.02.06 по 29.03.06 нормам чинного законодавства не суперечить.

З огляду на викладене суд вважає, що нарахування позивачеві штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість правомірно, підстави для визнання винесеного відповідачем з цього приводу податкового повідомлення-рішення нечинним відсутні.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

11.01.08

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна