ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.11.07                                                                                           Справа  № 18/113

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого –судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області від 16.08.2007 року № 09/2219 (вх. № 610 від 03.09.2007 року) на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2007 року у справі № 18/113

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, м.Івано-Франківськ.

до 1: Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс”, м.Івано-Франківськ.

до 2: Приватного виробничо-комерційного підприємства ”Альрамі”, м.Івано-Франківськ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 –Міністерства промислової політики України, м.Київ

про визнання недійсним договору оренди нерухомого державного майна № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, укладеного між відповідачами, припинення його дії на майбутнє, та зобов‘язання Приватного виробничо-комерційного підприємства ”Альрамі” звільнити нежитлове приміщення адмінбудинку загальною площею 45,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48.

за участю представників: від позивача –не з‘явився, від відповідача 1 - не з‘явився , від 2 - Олійник О.В., від 3-ї особи –не з‘явився.

Представнику відповідача-2 роз‘яснено права та обов‘язки передбачені ст. 22 ГПК України.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2007 року у справі № 18/113 відмовлено в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” та Приватного виробничо-комерційного підприємства ”Альрамі” про визнання недійсним договору оренди нерухомого державного майна № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, укладеного між відповідачами, припинення його дії на майбутнє, та зобов‘язання Приватного виробничо-комерційного підприємства ”Альрамі” звільнити нежитлове приміщення адмінбудинку загальною площею 45,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що договір оренди від 01.02.2003 року був продовжений згідно угоди від 25.12.2003 року до 31.12.2008 року, в межах положень ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, а отже, не може бути визнаний недійсним в зв‘язку з порушенням ст. 287 ГК України, оскільки даний кодекс не набрав чинності на момент продовження строку дії договору оренди, і відподно ст. 58 Конституції України він не має зворотньої дії в часі, а отже, не може бути застосований до спірних правовідносин.

На згадане рішення позивачем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу, в якій останнє просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Зокрема, скаржник посилається на те, що судом було порушено норми матеріального права при прийняті оскаржуваного рішення, оскільки не було враховано, що відповідно до ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” відповідачем-1 при продовженні строку дії договору не було отримано погодження від Міністерства промислової політики України, оскільки діючий дозвіл від 29.04.2003 року був наданий лише на три роки. Крім того, судом першої інстанції не було враховано також, що регіональне відділення погодило розмір орендної плати лише на один рік (лист від 04.06.2003 року).

У поясненні ДЛП “Прикарпатліс” на апеляційну скаргу від 05.10.2007 року (вх. № 8766 від 10.10.2007 року)  та відзиві на апеляційну скаргу ПВКП “Альрамі” від 08.10.2007 року (вх. № 8767 від 10.10.2007 року) відповідачі заперечили доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що договір оренди від 01.02.2003 року правомірно був продовжений згідно додаткової угоди від 25.12.2003 року, оскільки такі дії повністю відповідають вимогам ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, а тому даний договір оренди не може бути визнаний недійсним на підставі ст. 287 ГК України, оскільки даний Кодекс на момент внесення змін до Договору щодо строку його дії не набрав чинності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 –Міністерство промислової політики України  в поясненні по справі підтримало заперечення відповідача-1 на апеляційну скаргу, та зазначило, що Міністерство не заперечує проти оренди ПВКП “Альрамі” нежитлового приміщення адмінбудинку загальною площею 45,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48, оскільки останнє правомірно користується ним згідно договору від 01.02.2003 року, так як до набрання чинності ГК України, відповідачами було внесено до нього зміни щодо строку його дії, а тому даний Договір оренди є дійсним.

Позивач - Головне управління статистики в Івано-Франківській області та відповідач-1 - Державне лісопромислове підприємство  “Прикарпатліс” явку представників в судове засідання не забезпечили. Однак, колегія суддів апеляційої інстанції, враховуючи повідомлення їх про час та місце розгляду даної справи, що стверджується поштовими повідомленнями про вручення їх відповідальним службовим особам під розписку ухвали суду від 24.10.2007 року, вважає, що судом забезпечено право даних осіб на судовий захист, та є можливим відповідно до ст. 101 ГПК України здійснення апеляційного провадження в даному судовому засіданні та прийняття за наслідками перегляду рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2007 року у справі № 18/113 відповідної постанови апеляційного суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши викладені в апеляційній скарзі мотиви, заперечення зазначені у відзивах та поясненнях відповідачів та третьої особи, матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Між відповідачами у справі було укладено 01.02.03 року договір № 23-ДЛП оренди нерухомого державного майна (приміщення), а саме: нежитлового приміщення адмінбудинку, що знаходиться на балансі Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” (м.Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48), площею 35,5 кв.м., а з врахуванням використання площ загального призначення розміром 9,6 кв.м., всього 45,1 кв. (п. 1.1). Термін дії договору оренди встановлений сторонами до  01.02.2004 року (п. 10.1).

25.12.2003 року між сторонами договору № 23-ДЛП від 01.02.2003 року було підписано додаткову угоду (додаток № 2 до Договору, а.с. 36), якою внесено зміни в зазначений Договір, зокрема, викладено п.п. 1.1, 3.1, 10.1 в новій редакції. Даними пунктами Договору передбачено предмет договору: житлове приміщення V поверху, кім. 509а, корисною площею 35,5 кв.м. в будівлі, що знаходиться на балансі Державного лісопромислового підприємства “Прикарпатліс” (м.Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48), з врахуванням площ загального призначення розміром 9,6 кв.м.; встановлено орендну плату в розмірі 339,78 грн. за базовий місяць грудень 2003 року; строк договору –до 31.12.08 року.

Як зазначили відповідачі у справі даний договір було укладено на підставі дозволу Міністерства промислової политики України, лист № 58-ДЛП від 12.03.03 року, яке здійснювало на час укладення даного договору функції щодо управління майном, що є у загальнодержавній власності. ДЛП "Прикарпатліс" входить до сфери управління даного Міністерства, яке є його засновником .

Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що підстави для визнання даного договору недійсним відсутні, оскільки договір оренди від 01.02.2003 року був продовжений згідно угоди від 25.12.2003 року до 31.12.2008 року, в межах положень ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,

Проте, як встановлено Львівським апеляційним господарським судом, такі висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції від 07.02.2002 року, передбачено, що в разі надходження до орендодавця заяви про оренду нерухомого майна, орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та умови договору оренди. Статтею 10 цього ж Закону, визначено істотні умови договору оренди державного майна, серед яких є термін, на який укладається договір оренди, орендна плата з врахуванням індексації.

Як вбачається з листа № 58-ДЛП від 12.03.03 року, при укладенні договору оренди № 23-ДЛП від 01.02.2003 року орендодавець (відповідач-1) отримав згоду Мінагропромполітики України про здачу в оренду нежитлових приміщень, що перебувають на балансі ДЛП “Прикарпатліс” із застереженням про те, що такий дозвіл надається при умові погодження з регіональним відділенням ФДМ України по Івано-Франківській області, та терміном до 3-х років.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні докази надання Мінагропромполітики України дозволу на продовження строку дії договору оренди № 23-ДЛП від 01.02.2003 року до 31.12.2008 року, що було зроблено відповідачами додатковою угодою від 25.12.2003 року. Крім цього, такі зміни щодо терміну договору оренди, як істотної умови договору № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, не були погоджені з регіональним відділенням ФДМ України по Івано-Франківській області. Тобто, орендодавцем не була дотримана норма ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Не враховано місцевим господарським судом і порушення відповідачами при укладенні оспорюваного договору вимог п. 2 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМ України від 04.10.95 №786 з подальшими змінами, яка містить вимогу щодо обов’язкового затвердження РВ ФДМ України по Івано-Франківській області розміру орендної плати за оренду державного майна, оскільки орендна плата за договором оренди № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, зі змінами згідно угоди від 25.12.2003 року, з позивачем не погоджена.

Таким чином, оспорюваний договір оренди № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, зі змінами згідно додаткової угоди від 25.12.2003 року, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є недійсним з моменту його укладення, а з врахуванням природи орендних відносин, оскільки неможливо повернути спожиті орендарем послуги по оренді приміщення, дія такого договору припиняється на майбутнє.

Недійсний договір не створює правових підстав для володіння й користування орендарем займаним приміщенням, а тому об’єкт оренди підлягає звільненню орендарем.

Таким чином, Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а судове рішення місцевого господарського суду –скасуванню.

Судові витрати по розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В  :

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області задоволити.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2007 року у справі   № 18/113 скасувати. Прийняти нове рішення: позов задоволити. Визнати недійсним договір оренди державного майна № 23-ДЛП від 01.02.2003 року, укладений між Державним лісогосподарським підприємством «Прикарпатліс»(м. Івано-Франківськ) та Приватним виробничо-комерційним підприємством ”Альрамі” (м. Івано-Франківськ), зі змінами згідно додаткової угоди від 25.12.2003 року, з припиненням його дії на майбутнє. Зобов’язати Приватне виробничо-комерційне підприємства ”Альрамі” звільнити займане приміщення площею 45,1 кв.м. в адмінбудинку ДМП «Прикарпатліс»за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                         М.І.Городечна

суддя                                                                                                 М.В.Юркевич

суддя                                                                                                  В.Л.Кузь