ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.07

Справа №АС9/58-07.

За
позовом: приватного підприємця ОСОБА_1

До
відповідача: Косівщинської сільської ради

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області

Про
спонукання до вчинення дій

Суддя     ЛУЩИК М.С.

За
участю секретаря с/засідання
Сітайло Ю.А.

Представники:

Від
позивача:         ОСОБА_2, довіреність
від 24.01.07р.

Від  відповідача:    Громова С.А.

Від
3-ї особи:         не з'явився.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва з 12 год. 50 хв. 16.04.07р. до 09 год.
50 хв. 19.04.07р.

Суть
спору: Позивач просить зобов'язати відповідача укласти договір купівлі-продажу
земельної ділянки розміром 0,049га, що розташована за адресою: Сумський район,
с. Косівщина, АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідача судові витрати,
пов'язані з розглядом справи.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву просить відмовити позивачу в задоволенні позову
посилаючись на те, що ні одна із умов рішення, прийнятого на пленарному
засіданні 12 грудня 2006 року сесією Косівщинської сільської ради ”Про
затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та продаж
земельної ділянки, яка знаходиться під приватним магазином приватного
підприємця ОСОБА_1” де викладені повноваження сільського голови Громової С.А по
укладенню договору купівлі-продажу позивачем не виконана, переговорів по
укладенню угоди соціально-економічного співробітництва позивач з сільською
радою не вів, тому у сільського голови Громової С.А. немає на даний час
законних підстав для підписання договору купівлі-продажу спірної земельної
ділянки.

Третя
особа надала пояснення по справі №433/11.14 від 21.02.2007р., в якому зазначає,
що підписання договору купівлі-продажу не відбулося в зв'язку з тим, що
сторонами не було досягнуто згоди щодо угоди про соціально-економічне
забезпечення, укладення якої є необхідною умовою договору купівлі-продажу.

20.03.2007
року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він
просить визнати рішення четвертої сесії п'ятого скликання Косівщинської
сільської ради Сумського району Сумської області від 12 грудня 2006 року
“Про  затвердження звіту про експертну
грошову оцінку земельної ділянки та продаж земельної ділянки, яка знаходиться
під приватним магазином приватного підприємця ОСОБА_1”, п. 2 в частині “при
умові заключення угоди про соціально-економічне співробітництво між сільською
радою та приватним підприємцем ОСОБА_1”, скасувавши  вказану частину із тексту даного рішення та
затвердити наданий проект договору купівлі-продажу земельної ділянки між
Косівщинською сільською радою і приватним підприємцем ОСОБА_1, а також стягнути
з відповідача витрати  за сплату
державного мита в сумі 85 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач
подав заперечення на заяву позивача про уточнення позовних вимог, в якому
просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю посилаючись на
те, що позивач порушує п. 3 ст. 21 Кодексу Адміністративного судочинства
України, оскільки об'єднує в одне провадження різні вимоги, які належить
розглядати в порядку різного судочинства, а також просить зупинити провадження
у справі №АС 9/58-07 до вирішення питання позивачем про оскарження рішення
четвертої сесії п'ятого скликання Косівщинської сільської ради в установленому
законом порядку.

Третя
особа,  яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача у відзиві на позовну заяву при
вирішенні питання по суті і розгляді
позову про визнання частини рішенні сесії Косівщинської сільської ради
незаконним покладається на розсуд суду і просить розглядати справу без участі
її представника в зв'язку з великим навантаженням.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін,  дослідивши наявні докази по справі, суд
вважає, що позовні вимоги  підлягають
задоволенню повністю,   виходячи з
наступного:

На
підставі договору купівлі-продажу
магазину НОМЕР_1, позивач  права
власності на нежитлове приміщення - магазин загальною площею 66 кв. м. розташований
в с. Косівщина, по АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 30. 09. 2004 року і витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі правочинів від 17.09.2004 року. Відповідно до договору
оренди землі від 20 квітня 2006 року, земельна ділянка, на якій розташований
вказаний магазин, орендується позивачем із власником земельної ділянки -
Косівщинською сільською радою в особі голови - Громової С. А.

29
грудня 2006 року, позивач звернувся із листом до Відповідача з проханням
укласти відповідний договір, але письмової відповіді не отримав, 11 січня 2007
року, позивач повторно із письмовою заявою звернувся до Відповідача, але знову
відповіді не отримав, а з усної розмови із Відповідачем - Громовою С. А. -
остання дала знати про те, що вона даний Договір укладати не буде, тому позивач
вважає, що  Відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків передбачених чинним законодавством. Згідно вимог
Земельного Кодексу України, у вересні 2006 року, позивач  звернувся в Косівщинську сільську раду про
викуп вказаної земельної ділянки.

Як
вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2006 року Косівщинська сільська рада
на третій сесії п'ятого скликання прийняла Рішення «Про надання дозволу на
викуп земельної ділянки в с, Косівщина на якій розташований приватний магазин
приватного підприємця гр. ОСОБА_1» і, відповідно до вимог даного рішення,
позивачем  виконані всі вимоги щодо
документального оформлення земельної ділянки, проведена оплата грошової оцінки
землі в сумі 700 грн., проведена оплата вказаної земельної ділянки в сумі
9183,00 грн., а також проведена оплата нотаріальних послуг в повному обсязі,
але до цього часу договір купівлі продажу земельної ділянки в нотаріальному
порядку неукладений, так як 12 грудня 2006 року, Рішенням четвертої сесії
Косівщинської сільської ради «Про затвердження звіту про експертну грошову
оцінку земельної ділянки та продаж земельної ділянки, яка знаходиться під
приватним магазином приватного підприємця гр. ОСОБА_1», п. 2 передбачено
підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки при умові заключення
угоди про соціально-економічне співробітництво між сільською радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно
до вимог Земельного Кодексу України, а також Закону України «Про місцеве
самоврядування», а також іншими нормативними документами,  не передбачено обов'язкової умови укладення
вищевказаної угоди.

Відповідно
до Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 42 «Повноваження
сільського, селищного, міського голови» п.16 передбачено: «Укладає від імені
територіальної громади, ради та її виконавчого комітету 6 договори відповідно
до законодавства, а з питань, віднесеної до виключної компетенції ради, подає
їх на затвердження відповідної ради», тому в даному випадку, дано право
сільському голові самостійно укладати такі договори. Крім того, ст. 26
«Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад» Закону України «Про
місцеве самоврядування», п.43 передбачено: «Затвердження договорів, укладених
сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її
виключної компетенції» - не вимагається попередньої згоди сесії на укладення
договорів купівлі-продажу земельної ділянки, тому, в даному випадку
вбачається  порушення чинного законодавства
як з боку сільського голови так і прийнятого Рішення сесії від 12 грудня 2006
року щодо укладення договору сільської радою із приватним підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно
до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б)  безоплатної передачі із земель державної і
комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані
їм у користування; г) прийняття спадщини; д) виділення в натурі (на місцевості
належної їм земельної частки (паю).

Відповідно
до ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам
земельних ділянок державної, крім земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, та комунальної власності для потреб,
визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями,
Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, здійснюється державними
органами приватизації у порядку, що затверджує Кабінет Міністрів України.  Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у
придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до
відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради, або
державного органу приватизації. У заяві зазначаються бажане місце розташування
земельної ділянки, цільове призначення та її розмір. До заяви додається: а)
державний акт на право постійного користування землею або договір оренди землі;
б) план земельної ділянки та документ про її надання у разі відсутності
державного акта; в) свідоцтво про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності.  Рада міністрів Автономної Республіки Крим,
місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада, державний
орган приватизації у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про
продаж земельної ділянки або про відмову в продажу із зазначенням причин
відмови.  Особам, які подали заяви
(клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки, що не перебуває у їх
користуванні, продаж цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після
розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Підставою
для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних
для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення
недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької
діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності.

Рішення
Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації,
сільської, селищної, міської ради, державного органу приватизації про продаж земельної
ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню.
Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності
на земельну ділянку та її державної реєстрації.
Вартість земельної ділянки визначається на підставі її грошової та
експертної оцінки, яка проводиться за методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України. Рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути
оскаржено в суді. Кошти, отримані від продажу земельних ділянок
несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, на
яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, зараховуються державними
органами приватизації до державного та місцевих бюджетів у порядку, визначеному
законом про Державний бюджет України.

На
підставі вищевикладеного, суд вважає, що наданий проект угоди «Про
соціально-економічне співробітництво між Косівщинською сільською радою і
суб'єктом підприємницької діяльності» ніякого відношення до укладення договору
купівлі - продажу земельної ділянки не має і повинен вирішуватися на
добровільних засадах між сторонами.

Відповідно
до ст. 71 Кодексу Адміністративного судочинства України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Зважаючи на те, що відповідач не надав обґрунтованих
доказів щодо правомірності оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає вимоги
щодо визнання рішення четвертої сесії п'ятого скликання Косівщинської сільської
ради Сумського району Сумської області
від 12 грудня 2006 року “Про
затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та
продаж земельної ділянки, яка знаходиться під приватним магазином приватного
підприємця ОСОБА_1”, п. 2 в частині “при умові заключення угоди про
соціально-економічне співробітництво між Косівщинською сільською радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1”, скасувавши
вказану частину із тексту даного рішення та затвердження наданого
проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки між Косівщинською сільською
радою та  приватним підприємцем ОСОБА_1
правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши
клопотання позивача про стягнення з відповідача 85 грн. 00 коп. витрат по
державному миту та дослідивши матеріали даної
адміністративної справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають
задоволенню частково виходячи з наступного:

Відповідно
до пп.2, п.3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати
і розмір судового збору, розмір судового збору визначається відповідно до
підпункту «б» пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
державне мито», тобто  0.2
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що на день звернення позивача до
суду складало 3 грн. 40 коп. Таким чином, при поданні позовної заяви позивач
мав сплати судовий збір у сумі 06 грн. 80 коп. за дві позовні вимоги.

Згідно
ст. 94 кодексу Адміністративного судочинства України, витрати позивача по
сплату судового збору у сумі 06 грн. 80 коп. підлягають відшкодуванню з державного
бюджету України. Відповідно до ч. 2 ст. 89 кодексу Адміністративного
судочинства України. судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж
встановлено законом, повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.  Відповідно, розмір зайво сплаченого позивачем
державного мита (судового збору)  на
даний час складає 78 грн. 60  коп.

Щодо
повернення сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 118 грн. 00 коп. слід зазначити, що
нормами КАС України  взагалі не
передбачено сплату даних коштів. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу перераховуються на користь ДП “Судовий інформаційний центр”,
м. Київ, вул. Трутенко, 2; р/р 0001 МФО 325707 у ВАТ
“Банк Універсальний” м. Львів). Таким чином, повернення вищевказаних витрат
відбувається шляхом звернення з відповідною заявою до зазначеного державного
підприємства.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 81. 82, 127, 128 Земельного кодексу
України, ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний
позов задовольнити повністю.

2.Визнати
рішення четвертої сесії п'ятого скликання Косівщинської сільської ради
Сумського району Сумської області ( 42342, Сумська область, Сумський район, с.
Косівщина. Вул. Шкільна. 16-а; код 04391405)
від 12 грудня 2006 року “Про
затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та
продаж земельної ділянки, яка знаходиться під приватним магазином приватного
підприємця ОСОБА_1”, п. 2 в частині “при умові заключення угоди про
соціально-економічне співробітництво між Косівщинською сільською радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1”, скасувавши
вказану частину із тексту даного рішення

3.Вважати
укладеним в редакції позивача наданий проект договору купівлі-продажу земельної
ділянки між Косівщинською сільською радою (42342, Сумська область, Сумський
район, с. Косівщина. Вул. Шкільна. 16-а; код 04391405) та  приватним підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; Ід.
н. ІНФОРМАЦІЯ_1).

4.Стягнути
з державного бюджету України (р/р 0002, код бюджетної класифікації
доходів 22090200, одержувач - Державний бюджет м. Суми, код ЕДРПОУ 23636315,
банк одержувача - ГУДКУ  у Сумській
області, МФО 837013)  на користь
приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; Ід. н. ІНФОРМАЦІЯ_1) 06 грн. 80 коп.
витрат по державному миту.

5.Повернути
приватному підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; Ід. н. ІНФОРМАЦІЯ_1) з державного
бюджету України (р/р 0002, код бюджетної класифікації доходів
22090200, одержувач - Державний бюджет м. Суми, код ЕДРПОУ 23636315, банк
одержувача - ГУДКУ  у Сумській області,
МФО 837013) 78 грн. 20 коп. державного мита надлишково сплаченого квитанцією
від 24.01.2007 року.

6.Повернути
приватному підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; Ід. н. ІНФОРМАЦІЯ_1) оригінал
квитанції від 23.01.2007 року про сплату 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.    Згідно ст. 186 КАС України заява про
апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня
складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

8.    Згідно ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги
постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

9.   Роз'яснити позивачу, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, виконавчий лист видається за заявою осіб,
на користь яких воно ухвалено. Якщо судове
рішення ухвалено на  користь
кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.( ст. 258 КАСУ).

10.  Копію постанови надіслати сторонам по справі.

СУДДЯ
М.С.ЛУЩИК

Повний
текст постанови складено та підписано 24 квітня 2007 року