ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2007 р.                                                 Справа №  16/319/05-НР

Позивач: ВАТ ЕК „Миколаївобленерго”, м.Миколїв, вул.Громадянська, 40

Відповідач: ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман”, м.Миколаїв, вул.Портова, 2

Суддя  Філінюк І. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:  Крижановська І.М., дор. №023/06-790 від 20.11.2006р.

Від відповідача: Кузовлєва С.М., дор. №1 від 05.01.2006р., Бордюгов В.М., дов. №5 від 01.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення 53905,81грн.

У листопаді 2005р. ВАТ ”Миколаївобленерго” звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства про стягнення 53 905,81 грн., а саме: 51 791 грн. боргу за спожиту у квітні 2005р. реактивну електричну електроенергію, 1 352 грн. –інфляційних витрат та 761,85 грн. -  3% річних  за період з 1.04.05р. по 1.10.05р.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору 34/5386 від 02.06.2003р. та додатків до цього договору, приписів норм ст.ст.526, 625 Цивільного кодексу України.

26.01.2006р. господарським судом Миколаївської області прийнято рішення у справі № 16/319/05 (суддя: Фролов В.Д.), яким відмовлено ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” у задоволенні позову до ВАТ “Суднобудівний завод “Лиман” про стягнення 53905,81 грн.

24.10.2006р. постановою Одеського апеляційного господарського суду вказане рішення суду частково скасовано і стягнуто з відповідача 24231 грн. 21 коп.

Постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Миколаївської області від 26.01.2006 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. у справі № 16/319/05 скасувати, справу направити до місцевого господарського суду на новий розгляд.

Ухвалою від 09.02.2007р. господарським судом Миколаївської області справу прийнято до свого провадження суддею Філінюк І.Г.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.06.2003 р. сторони уклали договір про постачання електричної енергії і технічне забезпечення електропостачання споживача № 44/5386 (34/69), згідно умов якого ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” зобов'язалось постачати електроенергію за умовами та в обсягах, вказаних в договорі, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надану електричну енергію, а також здійснювати інші платежі за розрахунковий період.

Пунктом 3.2 цього договору передбачено, що споживач зобов'язується здійснювати оплату за використану електроенергію, за перетікання реактивної енергії, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановлених засобів обліку електроенергії, згідно з умовами цього договору та відповідно до Додатків № 2, 2а, 2б, 3, 4, 5, 10.

Додатком до договору № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії"  від 02.06.2003 р. сторони узгодили, що споживач зобов'язаний письмовим повідомленням забезпечувати передачу показань розрахункових електролічильників реактивної електроенергії за розрахунковий період згідно з графіком додатку № 4 до Договору /п.9 Додатку №5/, а також, як вбачається з умов цього додатку, точкою обліку реактивної електроенергії є лічильник № 0016191.

Згідно рапорту Товариства про кількість спожитої реактивної електроенергії у квітні 2005 р. та протоколу заміни лічильника відповідачем в квітні спожито реактивної електроенергії на суму 51 791,32 грн., про що 29.04.2005 р. ВАТ “ЕК „Миколаївобленерго” виставило рахунок №44/5386/4/1.

На підставі наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 51791,32грн.

Відповідачем позовні вимоги позивача не визнано з огляду на наступне.

Предметом стягнення за даною справою є заборгованість за спожиту реактивну електроенергію, яка виникла у зв‘язку з відмовою підприємства відповідача сплатити рахунок позивача від 29.04.05р.

Однак суму зазначеної заборгованості позивачем розраховано на підставі показників лічильника генерації (а не споживання) реактивної електроенергії №0016191.

Відповідно до розділу 2 “Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами”, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України 17.01.2002р. №19, споживання реактивної електроенергії визначається як процес її перетікання з мережі електропередавальної організації в мережу споживача, а генерація реактивної електроенергії, як процес її перетікання з мережі споживача в мережу електропередавальної організації.

На підприємстві відповідача встановлено прилади обліку обох видів. При цьому за лічильником споживання реактивної електроенергії розрахунки проведено в повному обсязі.

Підприємство відповідача має два джерела живлення електромережі. Через основний фідер Ф-239Б здійснюється основне електропостачання, а резервний фідер Ф-237Б відключено від електромережі.

За період з вересня 2001 року по квітень 2005 року електропостачання відповідача через резервний фідер Ф-237Б відбувалось лише 2 рази в березні та квітні 2004р. на вимогу МТЕЦ, що підтверджено матеріалами справи.

Відсутність факту підключення резервного фідера до електромережі підтверджується незмінністю показників лічильників споживання активної та реактивної електроенергії.

При цьому, судом приймається до уваги висновки судової електротехнічної експертизи №4205 від 10.09.2007р. на питання 6, 7, відповідно до яких експертом встановлено наступне.

Зміна в період з 17.09.2001р. по 20.04.2006р. показників лічильника генерації реактивної електричної енергії резервного фідера (237) відповідача, від‘єднаного від збірних шин 6 кВ ТП-1,була можлива за рахунок самоходу лічильника або похибок контролера під час знімання його показників.

Незмінність показників на лічильнику регенерації реактивної електроенергії основного фідера (239) свідчить про те, що під час живлення відповідача через фідер 239 генерація реактивної електроенергії в мережу електропостачальника не відбувалась.

Відповідно до п. 9, 10 висновку експертизи №4205, експертом встановлено, що у матеріалах справи відсутні відомості про перетікання реактивної електроенергії з мереж МТЕЦ в мережі ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” за період з 17.09.2001р. по 20.04.2005р.

За умови від‘єднання резервного фідера 237 від збірних шин 6 кВ ТП-1 ріст показників лічильника обліку генерації реактивної електроенергії №0016191 не може підтвердити факт генерації реактивної електроенергії з мережі ВАТ “СЗ “Лиман” у мережу МТЕЦ,

Споживання та генерація реактивної електроенергії при від‘єднаному від шин фідері взагалі неможливі, незалежно від того, опломбований він чи ні.

Зміна показників лічильника можлива за рахунок самоходу або похибок контролера під час знімання його показників.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем, враховуючи наведені вище обставини, належним чином  не доведено факту генерації електроустановками підприємства відповідача реактивної електроенергії.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 83, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову –відмовити.

Суддя                                                        I.Г.Фiлiнюк