ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.05.07р.

Справа № 12/76-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Приват Дівелопмент", м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне  підприємство Жовтневого району, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі - пом. судді Конєва С.О.

Представники:

Від позивача Чміль Ю.В. довіреність від 13.04.2007р.

Від відповідача  Решетник О.А. довіреність № 4/11-66 від 29.01.2007р.

Від  третьої особи  Шека Л.І. довіреність № 481 від 07.05.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням уточнення до позову, просить визнати за ним право власності на  житлові будинки  №№  24, 26 по вул. Колодязній  в м. Дніпропетровську в цілому  посилаючись на ст.ст.  321, 328, 392  ЦК України та ст. 10 Закону  України „Про приватизацію державного житлового фонду”.

Представник відповідача  в судовому засіданні та у відзиві  проти позову заперечує, посилаючись на те, що  згідно ст. 392 ЦК України власник майна може звернутися до суду за захистом свого права, якщо це право оспорюється іншою особою, однак як зазначає у відзиві представник відповідача останній  не порушував права позивача щодо права власності на спірні житлові будинки, позивач не звертався до відповідача з питань передачі у власність  позивача зазначених будинків,  а тому вважає, що  спір між відповідачем та позивачем відсутній. Також, представник відповідача посилається на Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду” яким визначено, що допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають і  вказує на те, що на підставі цього Закону він є співвласником нежитлових допоміжних приміщень у спірних житлових будинках, а тому тільки міська рада може приймати відповідні рішення щодо зняття з балансу та відчуження права власності. Представник відповідача вважає, що вимоги позивача протирічать ст. 392 ЦК України та ст. 10  Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” та є на цей час безпідставними.

Представник третьої особи  в судовому  засіданні  проти не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши  представників сторін,  господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 13.04.2006р., 13.06.2006р., 13.04.2006р., від 03.03.2006р., від 25.04.2006р., від 30.06.2006р., від 09.08.2006р., від 03.03.2006р.  Товариству з обмеженою відповідальністю „Перспектива Приват Дівелопмент” належать на праві власності квартири №№ 1-8 в житловому будинку літ. А-2, розташованому по вул. Колодязній, 24 в м. Дніпропетровську. Даний житловий будинок складається з восьми квартир, має загальну площу 277,0 кв.м. та житлову площу 199,1 кв.м.

Також, згідно договорів купівлі-продажу від 15.09.2006р., від 27.10.2006р., від 13.04.2006р., від 09.08.2006р., від 27.10.2006р., від 27.10.2006р., від 27.10.2006р., від 13.04.2006р., від 27.04.2006р. позивач придбав квартири №№ 1-8 в житловому будинку літ.А-2 розташованому по вул. Колодязній, 26 в м. Дніпропетровську. Даний житловий будинок складається з восьми квартир, має загальну площу 288,9 кв.м. та житлову площу 205,7 кв.м.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею  329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність  та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

За ч. 3, ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення; якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно п.10 вищевказаних договорів купівлі-продажу від право власності на квартири у позивача виникає з моменту державної реєстрації договору.

В  судовому засіданні встановлено, що право власності у позивача на придбані квартири  в житлових будинках №№ 24, 26 по вул. Колодязній в м. Дніпропетровську виникло  у позивача з моменту державної реєстрації договорів купівлі-продажу в КП “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації. Як вбачається з наявних в матеріалах справи витягів з реєстрів прав власності нерухомого майна  всі квартири у житлових будинках №№ 24, 26 по вул. Колодязній в м. Дніпропетровську належать позивачу. Оскільки позивач є власником  всіх квартир житлових будинків №№ 24, 26  по вул. Колодязній в м. Дніпропетровську, то він є власником і допоміжних  нежитлових приміщень,  виходячи зі ст. 10 Закону України  „Про приватизацію державного житлового фонду”.

Статтею 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладови, сараї і т.ін.) передаються у власність кватриронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

При цьому, суд враховує  рішення Конституційного суду України від 02.03.2004р. у справі № 1-2/2004 за яким положення п. 2 ст. 10 Закону України  „Про приватизацію державного житлового фонду” треба розуміти так, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колісочні і т. Ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що  позивач, як власник усіх  квартир у житлових  будинках №№ 24, 26  по вул. Колодязній у м. Дніпропетровську набув права власності на   спірні житлові будинки в цілому та виходячи з норм ст.ст. 328, 329 ЦК України ст. 10 Закону України  „Про приватизацію державного житлового фонду”.

Посилання  відповідача на  те, що він є співвласником допоміжних приміщень у спірних житлових будинках  не може бути прийнято судом до уваги, так як  дані твердження суперечать ст. 10 Закону України  „Про приватизацію державного житлового фонду” та рішенню Конституційного суду України від 02.03.2004р. за якими право власності на  допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колісочні і т. Ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.

Керуючись  ст.ст. 321, 328, 329, 334, 392 ЦК України, ст. 10 Закону України  „Про приватизацію державного житлового фонду”, ст. 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю  “Перспектива Приват Дівелопмент” (юридична адреса: 49030, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, фактичне місцезнаходження: 49027, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 35 Б, , р/р № 3155 в КБ “Приватбанк”, МФО 305749) право власності на житлові будинки  №№ 24, 26 по вул. Колодязній  в місті Дніпропетровську в цілому.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 07.05.2007р. відповідно до ст. ст. 84, 85 ГПК України.