ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  3/455

01.11.07

За позовом           Приватного підприємства «Всесвіт Ко»

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційно-

торгівельно-інвестиційна компанія «Ватвік»ЛТД

Про                       стягнення 15 403,59 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

від позивача                Одуд Н.А. –по дов. № 149 від 02.07.2007

від відповідача                 не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «Всесвіт Ко»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційно-торгівельно-інвестиційна компанія «Ватвік»ЛТД   14 148,41 грн. основного боргу, 111,64 грн. пені, 3% річних в сумі 20,93 грн. за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору купівлі-продажу № 652-К від 13.10.2006.

Позивачем в судовому засіданні подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та уточнений розрахунок позовних вимог відповідно до яких просить стягнути з відповідача 15 000 грн. основного боргу, 297,70 грн. пені, 3% річних в сумі 55,82 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 22.10.2007 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.10.2006 між Приватним підприємством «Всесвіт Ко»(постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційно-торгівельно-інвестиційна компанія «Ватвік»ЛТД (покупець) було укладено договір № 652-К (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору позивач зобов’язався передати товар у кількості та асортименті, замовленому відповідачем, а відповідач оплатити його та прийняти.

Згідно п. 2.1. договору кількість, асортимент та ціна постачаємого товару фіксується у видатковій накладній, яка формується у відповідності із замовленням.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що відпуск товару проводиться на умові реалізації з пред’явленням залишків товарів кожні 7 календарних днів та оплатою за реалізований товар кожного 1 та 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок  позивача.

Як вбачається з матеріалів справи позивач поставив, а відповідач отримав згідно видаткових накладних № К000009239 від 04.04.2007 на суму 3 948,91 грн., № К000010246 від 13.04.2007 на суму 865,85 грн., № К від 19.04.2007 на суму 2 211,52 грн., № К000010928 від 19.04.2007 на суму 2 217,31 грн., № К000013103 від 11.05.2007 на суму 3 473,17 грн., № К000013962 від 18.05.2007 на суму 1 732,45 грн., № К000014812 від 28.05.2007 на суму 1 718,36 грн., № К000016018 від 07.06.2007 на суму 862,44 грн., всього товару на загальну суму 15 271,02 грн.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав свого обов’язку покупця, плату за отриманий товар повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно поданого позивачем та погодженого відповідачем акту звірки взаєморозрахунків від 01.11.2007, становить 15 000 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15 000 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що в разі прострочення термінів оплати, передбаченого п.п. 3.1, 3.2, відповідач сплачує пеню позивачу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки від суми простроченої оплати, відповідно до Закону України № 543/96-ВР від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті орендної плати відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 4.1. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем уточненого розрахунку позову, становить 297,70 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 297,70 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з уточненого розрахунку позову, наданого позивачем і неоспореного відповідачем, розмір 3% річних становить 55,82 грн.  Вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в розмірі 55,82 грн. обґрунтовані, розраховані у відповідності з нормами чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційно-торгівельно-інвестиційна компанія «Ватвік»ЛТД (м. Київ, вул. Обсерваторна, 12-А, ) на користь Приватного підприємства «Всесвіт Ко»(м. Київ, вул. Молодогвардійська, 11, )  15 000 (п’ятнадцять тисяч) грн. основного боргу, 297 (двісті дев’яносто сім) грн. 70 коп. пені, 3% річних в сумі 55 (п’ятдесят п’ять) грн.82 коп., 153 (сто п’ятдесят три) грн. 53 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
В.В. Сівакова

Рішення підписано 05.11.2007