ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.10.2007
Справа №2-25/14588-2007

За позовом Закритого акціонерного товариства «Фармацевтична Фабрика»(м. Сімферополь, вул. Річна, 10)

До відповідача Кримського республіканського підприємства «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» (м. Сімферополь, вул. Некрасова, 11)

Про визнання права власності

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Шевченко І.О., предст., дов. № 070901.2.Д від 01.09.07р.

Від відповідача –  Шипко В.В., предст., дов. № 12503/1 від 10.04.07р.

Обставини справи:

Позивач – ЗАТ «Фармацевтична Фабрика», м. Сімферополь, звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача КРП «Сімферопольське МБРТІ», м. Сімферополь, про визнання права власності позивача на нерухоме майно, що розташоване у м. Сімферополь, вул. Річна, 10; а також позивач просить суд зобов'язати відповідача провести реєстрацію права власності позивача на зазначене нерухоме майно.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що об’єкти нерухомого майна знаходяться на території ЗАТ «Фармацевтична фабрика» по вул. Річна, 10 у м. Сімферополь та знаходяться на балансі позивача згідно проектної документації «Робочого проекту капітального ремонту колишніх сховищ ЦАС з переобладнанням під галеново- фасовочний цех у м. Сімферополі» та інвентарних карток обліку основних засобів (для будівель та споруд). У подальшому галеново-фасовочна лабораторія  м. Сімферополю перейменована у Сімферопольську фармацевтичну фабрику Кримського обласного аптеко управління, та Сімферопольська фармацевтична фабрика була перетворена в Закрите акціонерне товариство «Фармацевтична фабрика».

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, письмовий документально обґрунтований відзив на позов не надав

У зв’язку із ненаданням відповідачем відзиву на позов, суд вважає за можливе розгляд справи за наявними матеріалами відповідно до ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів (статуту ЗАТ «Фармацевтична Фабрика» та історичної довідки архівного відділу Сімферопольської міської ради АР Крим) галеново-хіміко-фармацевтичне виробництво у Криму було підпорядковане  Кримському обласному аптечному управлінню. З січня 1960 р. галеново-фармацевтичне виробництво перейменовано у Галеново-фасовочную лабораторію. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров’я   УРСР від 13.05.1970 р. № 69/6 Галеново-фасовочна лабораторія  м. Сімферополю перейменована у Сімферопольську фармацевтичну фабрику Кримського обласного аптекоуправління. У подальшому Сімферопольська фармацевтична фабрика відповідно до розпорядження виконкому Сімферопольської міської Ради  народних депутатів від 27.02.1997 р. № 116-р перетворена в Закрите акціонерне товариство «Фармацевтична фабрика».

Відповідно до «Проекту Галенова лабораторія по вул. Торпедо» 1968 р., було проведено будівництво галенової фабрики, аптечного складу, складу стекло тари, складу вогненебезпечних речовин. Існуючі будівлі – аптечний склад, три споруди, хозкладова, кисенькова, вантажна площа, площа мусорозбірника.

Відповідно до «Робочого проекту капітального ремонту колишніх сховищ ЦАС з переобладнанням під галеново - фасовочний цех у м. Сімферополі» 1983 р., до складу домоволодіння входили  наступні будівлі та споруди: (1) галеново-фасовочний цех, (2) ЦАС (складські приміщення), (3) реактори, (4) дві допоміжні будівлі галеново-фасовочного цеху, (5) трансформатора підстанція, (6) складське приміщення, (7) мастерські, (8) склад, (9) площадка відпочинку.

Відповідно до інвентарних карток обліку основних засобів (для будівель та споруд) найменування та дата вводу до експлуатації будівель, що є предметом спору: (8) склад - док металевий (ангар)  1982 року, (7) мастерські - двоповерховий склад з підвалом 1973 року,  (4) допоміжна будівля галеново-фасовочного цеху - спиртосховище 1971 року.

Тобто будівлі, що є предметом спору були збудовані госп.способом (власними силами та за рахунок) Сімферопольської фармацевтичної фабрики.

15.01.1997 року на підставі договору купівлі-продажу державного майна реєстр. № 3-Н-89 частина приналежних Сімферопольської фармацевтичної фабрики будівель була відчужена на користь Товариства покупців трудового колективу Сімферопольської фармацевтичної фабрики. Відповідно до акту приймання-передачі № 52 від 16.01.1997 р. Товариству покупців трудового колективу Сімферопольської фармацевтичної фабрики були передані наступні будівлі: будівля промислова, головний корпус, холодний склад з підвалом, сарай 9/10, будівля трансформаторної будки, водойом  пожежний.

На момент здійснення підготовчих до купівлі-продажу дій на балансі Сімферопольської фармацевтичної фабрики знаходились наступні будівлі: будівля промислова, будівля виробнича, будівля заводоуправління, головний корпус, холодний склад з підвалом, двоповерховий склад з підвалом, сарай 9/10, спиртосховище, ангар металевий, будівля трансформаторної будки, водойом  пожежний.  Будівлі доку металевого, двоповерхового складу з підвалом та спиртосховища відповідно до Відомості розрахунку залишкової вартості основних засобів по фармацевтичної фабрики Республіки Крим та Карток обліку основних засобів (для будівель та споруд)  мали нульову залишкову балансову вартість та залишились на балансі Сімферопольської фармацевтичної фабрики.

Як вже зазначалось, Сімферопольська фармацевтична фабрика відповідно до розпорядження виконкому Сімферопольської міської Ради  народних депутатів від 27.02.1997 р. № 116-р перетворена в Закрите акціонерне товариство «Фармацевтична фабрика».  Отже, ЗАТ «Фармацевтична фабрика» є законним власником будівель, що є предметом спору.

16.07.2007 року Постановою Господарського суду Автономної Республіки Крим по справі № 2-6/2205-2006 Закрите акціонерне товариство «Фармацевтична фабрика» було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура.

Ліквідатор ЗАТ «Фармацевтична фабрика» з метою формування ліквідаційної маси неодноразово звертався  (листами від  20.09.2007 р., 27.09.2007 р., 08.10.2007 р.) до відповідача -  КРП «Сімферопольське МБРТІ» з заявами про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, виготовлення техничного паспорту та надання витягу на відчуження. Відповідачем був складений та виданий позивачу технічний паспорт, проте у проведені реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.

Крім того, відповідно до Технічного паспорту при проведенні технічної інвентаризації  були уточнені технічні  характеристики будівель, що є предметом спору, та відображений сарай (існувавщий ще під час будівництва 1968 р.), а саме: літер «Л» склад (ангар) площею 318,1 кв.м., площа забудови 373,5 кв.м.; літер «М» склад  площею 583,2 кв.м., площею забудови: «М» склад площею 267,8 кв.м., п/м підвал площею 140,7 кв.м., вхід до підвалу  площею 20,9 кв.м., «м» ліфтова площею 8,7 кв.м.,  «м1» тамбур площею 12,7 кв.м.,  «м2» вхід до підвалу 12,6 кв.м., «м3» навіс площею 1,9 кв.м., до «М» сходи площею 5,8 кв.м., до «м1» сходи площею 8,4 кв.м.; літер «П» склад (спиртосховище) площею 66,2 кв.м., площею забудови: «П» склад площею 102,8 кв.м., «П1» прибудова площею 7,2 кв.м.; літер «З» сарай площею забудови 76,3 кв.м.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи при  цьому з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи розташовані у м. Сімферополь, по вул. Річна, 10 будівлі літер «Л» склад (ангар), літер «М» склад, літер «П» склад (спиртосховище), літер «З» сарай, були побудовані при будівництві у період до 1983 р., тобто під час дії норм Цивільного кодексу України 1963 р. та Інструкції  про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР  31.01.1966 р.

Зазначеною інструкцією передбачався порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів. Зокрема ці положення стосувалися до побудованих юридичними особами господарським способом  будівель та споруд.  Розділом ІІІ зазначеної інструкції визначалось, що така юридична особа (установа, підприємство, організація) повинна подати заяву про оформлення права власності з зазначенням, зокрема, причини відсутності правовстановлюючих документів та фактів, що стверджують право власності.

Але, на час звернення позивача до відповідача з заявою про реєстрацію права власності на майно,  Інструкція  про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Мінкомгоспом УРСР  31.01.1966 р., вже втратила чинність, а нормативним актом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності є - Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України  від 07.02.2002 р. № 7/5.

Проте, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З зазначеними нормами також цілком кореспондується і Рішення Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 19.12.2000 р. № 17-97/12 «Про необхідність усунення порушень вимог Указу Президента України від 03.02.98 N 79/98 "Про усунення обмежень, що стримують розвиток підприємницької діяльності" Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України», у якому зроблено зауваження саме на те, що у законодавстві існує колізія, а саме: якщо попередній власник об'єкта нерухомого майна не здійснив державну реєстрацію права власності на цей об'єкт, то всі наступні власники цього об'єкта нерухомого майна також не зможуть здійснити державну реєстрацію права власності.

Суд вважає за необхідне також зауважити на тому, позивач має виготовлений КРП «Сімферопольське МБРТІ» технічний паспорт на домоволодіння (остання реєстр.поточних змін – 02.10.2007 р.) у якому відображені саме будівлі, що є предметом спору.

Відповідно до Інструкції про  порядок проведення технічної інвентаризації  об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури й житлової політики України від 24.05.2001 р. № 127, а також Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 05.09.2003 р. № 146: на кожний об'єкт нерухомого майна заводиться інвентаризаційна справа із застосуванням літерування та нумерації будівель, додаткових будівель і споруд; зберігається інвентаризаційна справа в архіві БТІ; матеріали технічної інвентаризації є майном БТІ й служать підставою для надання інформації згідно чинного законодавства. За замовленням власника об'єкта складається технічний паспорт, який після оформлення видається власникові об'єкта.

Отже, факт наявності у позивача первинних бухгалтерських документів (Відомості розрахунку залишкової вартості основних засобів по фармацевтичної фабрики Республіки Крим та Карток обліку основних засобів (для будівель та споруд)), що підтверджують факт будівництва та введення в експлуатацію будівель, а також складання та надання позивачу відповідачем технічного паспорту з відображенням у ньому будівель літер «Л» склад (ангар), літер «М» склад, літер «П» склад (спиртосховище), літер «З» сарай, підтверджують право власності позивача на зазначені будівлі.

Таким чином, позивач по справі – є правомірним власником будівель літер «Л» склад (ангар), літер «М» склад, літер «П» склад (спиртосховище), літер «З» сарай, та має право на визнання його права власності на зазначене нерухоме майно.

Виходячи з приписів ст. 16 та ст. 392 ЦК України стосовно визнання права власності а саме - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, суд вважає, що за такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 392 Цивільного кодексу України, статтями 75, 83-84 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності Закритого акціонерного товариства «Фармацевтична фабрика» () на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. Річна, 10:

-          Літер «Л» склад (ангар) площею 318,1 кв.м., площа забудови 373,5 кв.м.;

-          Літер «М» склад  площею 583,2 кв.м., площею забудови: «М» склад площею 267,8 кв.м., п/м підвал площею 140,7 кв.м., вхід до підвалу  площею 20,9 кв.м., «м» ліфтова площею 8,7 кв.м.,  «м1» тамбур площею 12,7 кв.м.,  «м2» вхід до підвалу 12,6 кв.м., «м3» навіс площею 1,9 кв.м., до «М» сходи площею 5,8 кв.м., до «м1» сходи площею 8,4 кв.м.

-          Літер «П» склад (спиртосховище) площею 66,2 кв.м., площею забудови: «П» склад площею 102,8 кв.м., «П1» прибудова площею 7,2 кв.м.

-          Літер «З» сарай площею забудови 76,3 кв.м.

3.          Зобов`язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації провести реєстрацію права власності Закритого акціонерного товариства «Фармацевтична фабрика» () на об’єкти  нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. Річна, 10: Літер «Л» склад (ангар) площею 318,1 кв.м., площа забудови 373,5 кв.м.;  Літер «М» склад  площею 583,2 кв.м., площею забудови: «М» склад площею 267,8 кв.м., п/м підвал площею 140,7 кв.м., вхід до підвалу  площею 20,9 кв.м., «м» ліфтова площею 8,7 кв.м.,  «м1» тамбур площею 12,7 кв.м.,  «м2» вхід до підвалу 12,6 кв.м., «м3» навіс площею 1,9 кв.м., до «М» сходи площею 5,8 кв.м., до «м1» сходи площею 8,4 кв.м.; Літер «П» склад (спиртосховище) площею 66,2 кв.м., площею забудови: «П» склад площею 102,8 кв.м., «П1» прибудова площею 7,2 кв.м.;   Літер «З» сарай площею забудови 76,3 кв.м.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.