ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11" грудня 2007 р.
справа № 20-11/463

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Альба-Юг”

до Приватного підприємства “Аквастоп”

про розірвання договору підряду та стягнення суми

Суддя   Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача            Пухальський О.С., довіреність б/н від 27.11.2007

від відповідача  не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  звернувся до суду з позовом до  відповідача  про розірвання договору підряду та стягнення суми.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору  № 22/11 від 22.10.2006

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача   були роз'яснені його  права і обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

22.10.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Альба-Юг” та Приватним підприємством  “Аквастоп”  було укладено договір підряду № 22/11 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник (відповідач) зобов`язується на свій ризик на із своїх матеріалів  здійснювати ремонтні роботи приміщень, які знаходяться  за адресою м. Севастополь, вул. Сімферопольське шосе, 20, яке належить замовнику (позивачу), в об`ємі та по цінам, визначених  проектно –кошторисної  документацією.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість виконаних робіт склала 45383,0 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору підрядник зобов`язується виконувати всі роботи, які  передбачені  проектно –кошторисною  документацією впродовж 20 робочих днів  з моменту отримання авансу на власний розрахунковий рахунок у відповідності з п. 3.1.1. Договору.

Відповідно до  платіжного доручення №  291 від 23.11.2006 (арк. с. 19) позивач перерахував на розрахунковий рахунок  відповідача  передплату за Договором в розмірі 22692,0 грн.

Однак, всупереч вимогам п. 4.1 Договору підрядник до виконання зобов`язань не приступив. На момент вирішення спору зобов`язання відповідачем за Договором виконані не були.

11.09.2007 позивач надіслав на адресу відповідача лист, де просить відповідача розірвати договір та повернути у семиденний строк отримані за договором грошові кошти в розмірі  22692,0 грн.  та штрафні санкції в розмірі 16291,7  грн., передбачені  п. 7.1 Договору.

Відповідач відповідь на лист не надав, грошові кошти в розмірі 22692,0 грн.  та штрафні санкції позивачу не повернув.

У зв`язку з вказаним, позивач  звернувся до суду із позовом про розірвання Договору, стягнення неустойки в розмірі 13114,8 грн.  та штрафу в розмірі  3176,88 грн.

Суд розглянуто  позовні вимоги позивача,  вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково у зв`язку  з наступним.

Відповідно до п. 7.1 Договору за порушення строків виконання зобов`язань  за Договром винна сторона сплачує неустойку в розмірі 0,1 %  від суми договору за кожний день прострочки, а за прострочку більше 30 днів додатково сплачується штраф в розмірі 7% від суми договору.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірений розрахунок штрафу, він здійснений з додержанням норм діючого законодавства, тому штраф в розмірі 3176,88 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також судом перевірений розрахунок неустойки, суд вважає, що він здійснений без додержання вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Суд вважає, що стягненню підлягає неустойка в розмірі 8168,4 грн. згідно наступних розрахунків.

Період з 14.12.2006 по 14.06.2007 (180 днів)

45,38 грн. на добу*180 днів=8168,4 грн.

Відповідно до п. 8.1 Договір замовник може розірвати договір у випадку відставання в графіку  виконання робіт більш ніж на 1 місяць.

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України  договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги  в частині розірвання договору такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач звернувся до суду із вимогою  про повернення безпідставно отриманих коштів в розмірі 22692,0 грн.

На момент вирішення  спору безпідставно отримані кошти відповідачем позивачу повернуті не були. Відповідачем доказів  повернення отриманих коштів позивачу  суду не надано, у зв`язку з чим, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідно  до  вимог  частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.  Термін  “майно”  в  контексті  частини 1  статті 1212  включає  в  себе  не  лише  майно  в  розумінні  статті 190 Цивільного кодексу України  ,  але  й  гроші (грошові  кошти). Вказана позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.10.2005 у справі № 20-9/024.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України   суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись статтями 49, 78, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.   Розірвати Договір підряду № 22/11 від 22.10.2006 укладений  між Товариством з обмеженою відповідальністю “Альба-Юг” та Приватним підприємством  “Аквастоп”.

3. Стягнути з Приватного підприємства “Аквастоп”  (99507 м. Севастополь, вул. Юмашева, 3-215, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Альба-Юг”  (99011 м. Севастополь, вул. Балаклавська, 11, ) заборгованість в розмірі  34037,28 грн., з яких штраф в розмірі  3176,88 грн.,   неустойку в розмірі 8168,4 грн. та безпідставно отримані кошти в розмірі 22692,0 грн. а також витрати по сплаті державного мита в сумі  340,37 грн. і витрати на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 103,03 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   17.12.2007

РОЗСИЛКА:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Альба-Юг” –99011 м. Севастополь, вул. Балаклавська, 11

Приватне підприємство “Аквастоп” –99057 м. Севастополь, вул. Юмашева, 3-215