ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2007 р.                                                          Справа №  12/1392

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Гулової А.Г.

суддів:                                                                        Пасічник С.С.

Шкляр Л.Т.

при секретарі                                                            Підковенко О.С. ,

за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

від позивача: Климчука А.В. - представника за довіреністю від 25.04.2006р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "13" червня 2006 р. у справі №  12/1392 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м.Житомир

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів", м.Андрушівка Житомирської області

про стягнення 10466,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.05.2006р. у справі №12/1392 у задоволенні позову Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" про стягнення 10466,67грн. збитків, завданих Приватному сільськогосподарському підприємству з орендними відносинами "Крученець" в результаті незаконного захоплення майна останнього, відмовлено.

Вважаючи, що рішення місцевим господарським судом прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане судове рішення скасувати та прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає наступне:

- твердження господарського суду Житомирської області про те, що договір цесії від 03.04.2006р. не є достатньою правовою підставою для звернення позивача з позовом до суду про відшкодування збитків, безпідставні, оскільки в даному випадку судом порушується принцип свободи договору, а право вимоги по відшкодуванню збитків позивач отримав в результаті укладення договору цесії;

- головною підставою для скасування рішення суду першої інстанції є те, що воно не відповідає вимогам ст.215 Господарського процесуального кодексу України, адже у його мотивувальній частині конкретно не зазначається, які саме вимоги Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимоги розумності та справедливості не були враховані при заміні кредитора у зобов'язанні щодо вимоги про стягнення матеріальних збитків за договором цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. та не вказуються докази того, що вищезазначених вимог сторони  договору не дотримувалися, а також не зазначені конкретні докази того, що договір цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. суперечить загальним засадам цивільного законодавства, засадам відповідальності учасників господарських відносин, принципам захисту цивільних прав та інтересів;

- в своєму рішенні місцевий господарський суд посилається на ті матеріальні норми цивільного та господарського кодексу, які ніяким чином не підтверджують наявність порушення чинного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості при укладенні договору цесії від 03.04.2006р.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені у ній доводи. Просить рішення господарського суду Житомирської області від 13.06.2006р. у даній справі скасувати як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про причини його нез'явлення суд апеляційної інстанції не повідомлено.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався й в жодне судове засідання представник відповідача не з'являвся, не повідомляючи про поважність причин, які перешкоджали такому з'явленню, а також те, що про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги Сільськогосподарське ТзОВ "Дари ланів" повідомлялося належним чином (копії ухвал про призначення розгляду справи на 26.10.2006р., 23.11.2006р., 06.02.2007р. було надіслано на адресу відповідача рекомендованими листами, відповідно, 18.07.2006р., 13.11.2006р., згідно реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції, витяги з яких долучено до матеріалів справи), враховуючи, що ст.96 Господарського процесуального кодексу України не встановлює обов'язку сторони у справі надсилати письмовий відзив на апеляційну скаргу суду апеляційної інстанції, а також положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що неподання відповідачем письмового відзиву на апеляційну скаргу, а також нез'явлення в судове засідання представника відповідача не перешкоджають розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи доказами.

Судова колегія, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи, зазначені в апеляційній скарзі позивача, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26.04.2006р. в господарський суд Житомирської області звернулося Підприємство Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" про стягнення з останнього збитків в сумі 10466,67грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, позивач зазначив, що працівниками відповідача було неправомірно захоплено у Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха" комбайн марки "ДОН-680", який товариство орендувало на підставі договору від 12.11.2004р. у Приватного сільськогосподарського підприємства з орендними відносинами "Крученець", і в результаті самовільного утримання та використовування відповідачем майна, належного ПСП "Крученець", останнє, як власник комбайну, зазнало збитків у вигляді упущеної вигоди – суми орендної плати, яку могло б сплатити ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Соха" за користування комбайном в період з квітня 2005р., коли комбайн було незаконно захоплено представниками відповідача., по вересень 2005р., коли відповідач повернув комбайн його власнику по акту від 19.09.2005р.

Як стверджує позивач, право на відшкодування від відповідача збитків в сумі 10466,67грн. у нього виникло на підставі укладеного 03.04.2006р. між Підприємством Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" та Підприємством з орендними відносинами "Крученець" договору цесії про поступку права на вимогу, згідно якого Приватне сільськогосподарське підприємство з орендними відносинами "Крученець" (за договором "цедент") передало позивачу (за договором "цесіонарію") право вимоги до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" про стягнення матеріальних збитків в сумі 10466,67грн., завданих неправомірним захопленням майна цедента (кормозбирального комбайну марки            "ДОН-680".

На підтвердження своїх доводів щодо звернення по факту самоправства працівників відповідача до органу внутрішніх справі позивач надав копії листа Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області, адресованого                        ТОВ "НВФ "Соха", в якому повідомляється про відсутність в діях службових осіб              СТОВ "Дари ланів" складу злочину, передбаченого ст.365 Кримінального кодексу України; постанови Андрушівського РВ УМВС  України в Житомирській області від 23.04.2005р. про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві директора                   ТОВ "НВФ "Соха" на дії працівників СТОВ "Дари ланів"; доповідної в.о.директора               ТОВ "НВФ "Соха" начальнику Андрушівського РВ УМВС в Житомирській області від 09.06.2005р., де повідомляється про те, що СТОВ "Дари ланів" наймає працівників охоронної фірми "Альба Інвест" для охорони складів ТОВ "НВФ "Соха" та недопущення на їх територію працівників ТОВ "НВФ "Соха"; акта від 28.06.2005р., складеного представниками ТОВ "НВФ "Соха", де засвідчено факт недопущення цих представників на територію товариства охоронцями фірми "Альба-Інвест", тощо (а.с.10-13).

Крім того, позивачем надано копії листа ТОВ "Науково-виробнича фірма "Соха" від травня 2005 року, адресованого Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Дари ланів", з вимогою повернення захопленого майна; договору оренди кормозбирального комбайну марки "ДОН-680", укладеного 12.11.2004р. між      ПСП з орендними відносинами "Крученець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха"; акта прийому-передачі комбайну від 12.11.2004р. на підставі цього договору; листа ТОВ "НВФ "Соха" №5Л-89 від 07.06.2005р., адресованого ПСП "Крученець", де фірма повідомляє про неможливість сплачувати орендну плату за користування комбайном в зв'язку з його захопленням працівниками СТОВ "Дари ланів"; договору цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р., тощо (а.с.14-17,24-25).

В позовній заяві позивач просив залучити до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне сільськогосподарське підприємство з орендними відносинами "Крученець" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха".

Однак, господарський суд першої інстанції правомірно відхилив вказане клопотання з посиланням на відсутність підстав для залучення вказаних осіб до участі у справі.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.33-34), що твердження позивача про те, що він на законних підставах став належною особою, яка вправі пред'являти до відповідача вимоги, вступає в протиріччя з визначеними законодавством підставами для передачі майна, оскільки, у відповідності до п.1 ст.515 Цивільного кодексу України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, а таким зобов'язанням є зобов'язання, що виникло між ПСП з орендними відносинами "Крученець" та                    СТОВ "Дари ланів".

Оцінивши доводи сторін та подані позивачем докази в сукупності, господарський суд першої інстанції відмовив позивачу в позові з посиланням на те, що за нормами Цивільного кодексу України відшкодуванням збитків є способом захисту цивільних прав та інтересів, що нерозривно пов'язується законом з особою кредитора, чиї цивільні права були порушені, яким не являється позивач.

Тобто, за висновком суду право на відшкодування збитків в сумі 10466,67грн. має лише ПСП з орендними відносинами "Крученець", а тому, заміна кредитора у зобов'язанні щодо вимоги про стягнення матеріальних збитків за договором цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. відбулася без врахування вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимоги розумності та справедливості.

В зв'язку з цим суд за власною ініціативою також на підставі                                           п.1 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України визнав недійсним договір цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2004р., укладений між ПСП з орендними відносинами "Крученець" та позивачем у даній справі, як такий, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства, засадам відповідальності учасників господарських відносин, принципам захисту цивільних прав та інтересів.

Однак, колегія суддів з висновком суду погоджується не в повному обсязі, виходячи з наступного.

Частина 2 ст.20 Господарського кодексу України від 16.01.2003р., що набрав чинності з 01.01.2004р., передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів і цей захист може бути здійснений, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Аналогічну норму містить ст.16 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., де вказано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту є, зокрема, відшкодування  збитків  та  інші способи відшкодування майнової шкоди.

Збитки, завдані суб'єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону                                 (ч.3 ст.147 Господарського кодексу України).

При цьому, ч.2  ст.224 Господарського кодексу України розуміє під збитками витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічну норму закріплено в Цивільному кодексі України від 16.01.2003р., діючого з 01.01.2004р., де в ст.22 зазначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В зв'язку із заподіянням однією особою збитків іншій особі виникає зобов'язання, в силу якого у особи, яка заподіяла збитки (боржника), виникає обов'язок вчинити на користь другої особи, якій заподіяно збитки (кредитора), певну дію (сплатити гроші, зокрема), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку                  (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р.).

Цивільний кодекс України допускає заміну кредитора і боржника в зобов'язанні, встановлюючи відповідні підстави та правила.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином називається цесією. Цесія може бути здійснена за умови, що це не суперечить договору чи закону (ч.3 ст.512 Цивільного кодексу України).

Певні винятки із загального правила про допустимість переходу прав кредитора до третіх осіб законодавець прямо передбачив у цивільному законодавстві.

Так, за імперативним приписом ст.515 Цивільного кодексу України цесія не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (зокрема, у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю). Суб'єктом права вимоги в такому випадку може бути тільки фізична особа, тому що юридична особа не має таких властивостей, як здоров'я або життя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що укладений 03.04.2006р. між Приватним сільськогосподарським підприємством з орендними відносинами "Крученець" та Підприємством Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" договір цесії про поступку права на вимогу про стягнення збитків вимог цивільного законодавства не порушує.

А тому, колегія не може погодитися з обґрунтованістю висновку суду про те, що договір цесії про поступку права вимоги від 03.04.2006р. суперечить закону і що є достатні підстави для визнання його недійсним.

Рішення господарського суду Житомирської області від 13.06.2006р. в частині визнання недійсним договору цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. слід скасувати.

Стосовно ж вимоги позивача про відшкодування збитків в сумі 10466,67грн. слід зазначити наступне.

При вирішенні спору про відшкодування збитків, необхідно враховувати, що право на відшкодування збитків в особи виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Для настання у іншої особи кореспондуючого праву на відшкодування збитків обов'язку відшкодувати такі збитки необхідна наявність винної поведінки заподіювача збитків.

За правилом ст.33 Господарського процесуального кодексу України, яка розподіляє між сторонами у справі обов'язок доказування і подання доказів, в залежності від того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення, позивач мав довести наявність правових підстав для стягнення на свою користь з відповідача збитків.

Проте, з наявних в матеріалах даної справи доказів не вбачається, що позивач вправі пред'являти до відповідача вимогу про стягнення з останнього збитків в сумі 10466,67грн.

Так, за твердженням позивача, заявлена до стягнення сума є орендною платою за користування комбайном марки "ДОН-680" за період неправомірного перебування комбайну у відповідача.

Таким періодом позивач вважає час з 12 квітня 2005р., виходячи при цьому з відомостей листа №5Л-89 від 07.06.2005р. (а.с.17), адресованого Товариством  з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха" Приватному сільськогосподарському підприємству з орендними відносинами "Крученець", де           ТзОВ "НВФ "Соха" зазначає, що самовільне захоплення комбайну марки "ДОН-680" відбулося 12.04.2005р., по вересень 2005р., коли СТОВ "Дари ланів" згідно акту приймання-передачі від 19.09.2005р. (копію якого долучено до матеріалів даної справи зі справи №1898 за позовом ПСП з орендними відносинами "Крученець" до СТОВ "Дари ланів", СТОВ "Павелки", ПП "Ельба-Інвест" про витребування комбайну марки "ДОН-680" з чужого незаконного володіння на суму 160000,00грн, та стягнення 5651,61грн. збитків, а.с.90), складеного на виконання вимог ухвали господарського суду Житомирської області у справі №12/1898, передало комбайн його власнику - ПСП з орендними відносинами "Крученець".

Проте, відомості листа №5Л-89 від 07.06.2005р. ТзОВ "Науково-виробнича фірма "Соха" не можуть слугувати достовірним доказом того, що саме відповідачем було неправомірно захоплено кормозбиральний комбайн марки "ДОН-680", оскільки у листі зазначено, що захоплення комбайну було здійснене трьома особами - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дари ланів", Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Павелки" та Приватним підприємством "Ельба-Інвест".

Позов у справі №12/1898 про повернення комбайну "ДОН-680" його власнику також пред'явлено до трьох осіб (ухвалою від 02.02.2006р. даний позов було залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України).

Всупереч вимогам ст.33 Господарського процесуального кодексу України, позивач не довів й те, що належний ПСП з орендними відносинами "Крученець" кормозбиральний комбайн марки "ДОН-680" в період з 12.04.2005р. по 19.09.2005р. знаходився у відповідача.

До того ж, твердження, що захоплення відбулося саме 12.04.2005р, є голослівним і не підтвердженим належними доказами.

З постанови від 23.04.2005р. про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.11), а також доповідної виконуючого обов'язки директора ТзОВ "НВФ "Соха" Гончарука В.Н. від 09.06.2005р., всупереч доводам позивача, також не вбачається, що відповідач самоправно захопив кормозбиральний комбайн марки "ДОН-680". Вказані документи містять інформацію про те, що працівники охоронної фірми "Ельба-Інвест" не допускають працівників ТОВ "НВФ "Соха" на його об'єкти для здійснення господарської діяльності, а також на зерносклади.

В доданому до позовної заяви акті від 28.06.2005р. (а.с.13), на який також посилається позивач як на доказ самоправства відповідача, йдеться про дії охоронної фірми "Ельба-Інвест" по недопущенню працівників ТзОВ "НВФ "Соха" на тік в с.Павелки, де знаходиться плуг 9-корпусний, до К-701. Про комбайн марки "ДОН-680" не згадується.

В іншій редакції акта від 28.06.2005р. (а.с.37), незасвідчену ксерокопію якого надано позивачем, що ставить під сумнів належність та допустимість цього документа як доказу, вже зазначено про недопущення працівників ТОВ "НВФ "Соха" охоронцями фірми "Ельба-Інвест" до комбайну "ДОН-680", проте, в жодному з вищезазначених актів не вказано, що наказ охоронцям було надано саме відповідачем.

До матеріалів даної справи судом апеляційної інстанції долучено також копії з документів, наявних в матеріалах справи №1898, а саме:

- листа Андрушівського РВ УМВС у Житомирській області №3554 від 29.08.2005р., адресованого адвокату Климчику А.В. (а.с.93), в якому повідомляється про здійснення Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Соха" перешкод у користуванні майном зі сторони ПП "Ельба-Інвест", СТОВ "Павелки", СТОВ "Дари ланів", тобто не конкретизується, що СТОВ "Дари ланів" здійснює перешкоди у користуванні комбайном "ДОН-680";

- відзиву СТОВ "Павелки" №29 від 27.10.2005р. (а.с.94) на позовну заяву                  ПСП з орендними відносинами "Крученець", в якому товариство вказує, що дирекція СТОВ "Павелки" не здійснювала перешкод позивачу в отриманні комбайну, а навпаки, пропонувалось забрати комбайн, тобто можна припустити, що комбайн знаходився і у СТОВ "Павелки".

Таким чином, факт заподіяння відповідачем збитків в сумі 10466,67грн. є не доведеним, в зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з СТОВ "Дари ланів" вказаної суми задоволенню не підлягає.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимоги про відшкодування збитків, господарський суд Житомирської області виходив з того, що  позивач є неналежною стороною у даному спорі, оскільки право вимоги на відшкодування збитків надається суб'єкту, права та законні інтереси якого порушені.

Як зазначалося вище, такий висновок суду є помилковим, однак, це не впливає на остаточний висновок суду про відмову в позові.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 13.06.2006р. у даній справі слід скасувати в частині визнання недійсним договору цесії про поступку права вимоги від 03.04.2006р., як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права. В решті судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів", м.Житомир задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 13.06.2006 року у справі №12/1392 скасувати в частині визнання недійсним договору цесії про поступку права вимоги від 03.04.2006 року.

В решті рішення залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:                                                              Гулова А.Г.

судді:

Пасічник С.С.

Шкляр Л.Т.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,

4 - в наряд