ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.11.2007
Справа №2-16/12385-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Арома – Трейд» (95000, м. Сімферополь, вул. Ж. Дерюгіної, 6, п/р 260028998 АПБ «Аваль» , м. Сімферополь, ОКПО 33131535, МФО 324021)

До відповідача  - Державної  податкової інспекції в м. Сімферополі (95000, м. Сімферополь, вул. М.Залки, 1/9)

Про   скасування  податкового  повідомлення – рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача –   Комедова О.М. – представник, дов. б/н від 18.06.2007 року

від відповідача -  Єльцов  В.В. – ст. держ.под. інспектор, дов. № 44/10-0 від 25.05.2007 року

Суть  спору - Позивач   ТОВ «Арома – Трейд», м. Сімферополь  звернувся до господарського суду  з позовною заявою до  відповідача  ДПІ в м. Сімферополі про  скасування  податкового повідомлення – рішення ДПІ  в м. Сімферополі від 17.07.2007 року № /0.

Позовні вимоги мотивовані тим, що  на думку позивача відповідачем в ході проведення перевірки був зроблений помилковий висновок про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за лютий 2006 р. оскільки, показник графи 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування –додатку до декларації з ПДВ, де вказується сума податкового кредиту попереднього звітного періоду, фактично сплаченого отримувачем товару в попередньому звітному періоді постачальникам таких товарів, не може бути більше показників графи 2 розрахунку суми бюджетного відшкодування. Позивач зазначив, що додаток 3 до податкової декларації з ПДВ суперечить  та звужує рамки дії Закону України “Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.1997р. оскільки  Законом України “Про податок на додану вартість” не передбачено, що бюджетному відшкодуванню підлягає лише податок на додану вартість з товарів (послуг), предоплачений або сплачений та оприбуткований в тому ж самому податковому періоді та віднесений до складу податкового кредиту попереднього звітного періоду, як це встановлено додатком 3 до податкової декларації з ПДВ.

Відповідач проти позову  заперечує, вказує, що позивачем була розрахована сума бюджетного відшкодування за квітень  2007 р. з порушенням вимог п.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, оскільки позивачем у березні 2007 р. було задекларовано суму бюджетного відшкодування у розмірі 69 537 грн., у той час, як сума податкового кредиту за квітень  2007 р. складає 121560,00 грн.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 19.11.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  пояснення  представників  сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з  матеріалів справи відповідач провів виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень  2007 року за  результаті якої  був складений акт № 4209/23-4/33131535 від 16 липня  2007 року.

На підставі акту перевірки  від 16.07.2007  року яким встановлено  порушення п.п 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»  відповідачем винесено  податкове повідомлення – рішення  № /0 від 17.07.2007 року  яким  ТОВ «Арома- Трейд» зменшено суму  бюджетного  відшкодування ( у тому  числі заявленого  в рахунок зменшення  податкових зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 52 023,00 грн.

Позивач подав відповідачу податкову Декларацію з податку на додану вартість за квітень  2007 року, в якій в рядку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування задекларована сума податку, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів в розмірі 121560,00  грн. та в рядку 25.1 Декларації „сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку” також зазначена сума 121560,00 грн.

Пунктом 1.8 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість”  визначено, що   бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку  у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 7 вищевказаного Закону встановлений порядок розрахунку та сплати податку на додану вартість. Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного  податкового  періоду.

При позитивному  значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом  7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.2.2 пункту 7.2 статті 7 цього ж Закону,  якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а)  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальником таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до складу податкового кредиту за квітень 2007 року правомірно відніс суму податку на додану вартість у розмірі 121560,00 грн., що підтверджується відповідними податковими накладними, наявними в матеріалах справи та не оспорюється відповідачем по суті.

При перевірці  розділу ІІІ «Розрахунки з бюджетом за звітний період» Декларації по ПДВ за  квітень  2007 року встановлено, що  підприємство в  рядку 18.2 та рядку 21 декларації  відобразило  суму в розмірі 73561,00 грн. зі знаком «мінус» як  різницю  між сумою  податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту  поточного  звітного періоду. Дана  сума  відображена в  рядку  22.2 Декларації, в якій вказано, що 73 561,00 грн.  зараховуються до складу  податкового кредиту наступного звітного періоду, тобто травень 2007  року.

Від’ємне значення попереднього звітного (податкового) періоду ( березень 2007 року)  яке відображено в  рядку 23 декларації, визначено в сумі 193 488 грн. Від’ємне значення  в сумі  193 488,00  склалося із значень , які  вказані в рядку 23.1 (69537 грн.) та 23.2 (123951 грн.) Декларації по ПДВ за листопад 2006 року.

В податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2007 року зазначено, що сума податкового кредиту попереднього звітного періоду (за березень2007 року) склала 69 537,00 грн. , що відображено в рядку 2  розрахунку  суми бюджетного  відшкодування – додаток до декларації  по ПДВ за квітень 2007 року.

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку була задекларована позивачем у розмірі 121 560,00 грн. та відображена в 3 та 4 рядках Додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень  2007 року (рядок 25.1 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2007 року).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки, ( ст. акту 12) в рядку 3 додатку 3 до Декларації з податку на додану вартість за квітень  2007 року  „Розрахунок суми бюджетного відшкодування” позивачем вказана сума 121560,00 грн.,  що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника.  Перевіркою встановлено, що сума, яка піддягає бюджетному відшкодуванню складає  69537,00 грн., відхилення складає 52 023,00  грн.

В акті перевірки відповідач вказав, що ним встановлено порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”. Порушення виявилося в тому, що позивач завищив суму бюджетного відшкодування на 52 023,00  грн.

На думку відповідача значення рядка 3 додатку 3 до декларації з ПДВ “Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)” не може бути більше ніж значення рядка 2 додатку 3 до декларації з ПДВ “Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду”(можуть лише дорівнювати або бути менше).

Проте, даний висновок відповідача є помилковим. П.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що бюджетному відшкодуванню підлягає не “частина податкового кредиту попереднього періоду”, а частина “від’ємного значення” суми, розрахованої згідно з п.п. 7.7.1 ст. 7 цього Закону.

Посилання в п.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України “Про ПДВ” на п.п. 7.7.1, навпаки, означає, що в розрахунок бюджетного відшкодування з ПДВ повинні бути включені суми, визначені “як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду”. В свою чергу, згідно з останнім абзацом вказаного підпункту те “від’ємне значення”, яке вийшло у платника податків в одному звітному періоді, як правило, стає його податковим кредитом наступного звітного періоду. Отже, той від’ємний ПДВ, який до певного моменту накопичився у платника податку в рядку 24 податкової декларації з ПДВ, може складатися з суми будь-яких “податкових кредитів”, а не тільки з податкового кредиту попереднього періоду. Тому бюджетному відшкодуванню відповідно до Закону України “Про податок на додану вартість” повинно підлягати саме таке “накопичене” від’ємне значення ПДВ.

Аналіз пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про ПДВ” дозволяє зробити висновок, що обов’язковою умовою для відшкодування ПДВ є те, що в розрахунок сплаченої суми ПДВ включається тільки той ПДВ, який був сплачений постачальникам товарів (послуг) саме в попередньому звітному періоді (тобто періоді, що передує заповненню додатку 3).

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається  дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Отже, виходячи з вищенаведеного, можна зробити висновок, що право на податковий кредит у платника податків виникає при отриманні податкової накладної, а право на бюджетне відшкодування сплаченої  суми податку на додану вартість –з моменту сплати отриманого товару (послуги).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у позивача право бюджетного відшкодування відповідних сум податку на додану вартість виникло у квітні 2007 року, а саме після фактичної сплати отриманого товару.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Ст.19 ч.2 Конституції України зобов’язує органи державної влади, їх посадових осіб, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічні обов’язки відповідача передбачені і ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.11 ч.1 п.1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Відповідно до ст.19 ч.1 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 22.11.2007 р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ та підписана 29.11.2007 року .

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 –164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Скасувати податкове повідомлення – рішення ДПІ  в м. Сімферополі від 17.07.2007 року № /0.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю  «Арома – Трейд» (95000, м. Сімферополь, вул. Ж. Дерюгіної, 6, п/р 260028998 АПБ «Аваль» , м. Сімферополь, ОКПО 33131535, МФО 324021) 03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.