ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/256

23.10.07

За позовом    Київської природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської Ради

До                       1) Деснянської районної в місті Києві ради (надалі - відповідач-1)

2) Комерційно-технічного центру у формі Товариства з обмеженою відповідальністю  «Охоронні системи» (надалі - відповідач-2)

Про                  визнання недійсним правочину

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від прокуратури       Суходольський С.М. (посвідчення №  57 від 19.02.07.)

Від позивача              не з’явився

Від відповідача - 1    Балута С.М. –представник за довіреністю № 17  від 23.01.07.

Від відповідача –2    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до Деснянської районної в м. Києві ради та Комерційно-технічного центру у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»про:

- визнання недійсним Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) площею 100 кв. м, яка розташована в парку Дружби Народів у Деснянському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування майданчика з накриттям № 3 (зареєстрований  у книзі реєстрації договорів оренди землі у Деснянській районній в м. Києві раді за № 134 від 19.04.06.), укладений між Деснянською районною в м. Києві радою з одного боку, та Комерційно-технічним центром у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»- з другого боку;

- зобов’язання Комерційно-технічного центру у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»повернути земельну ділянку площею 100 кв. м, яка розташована в парку Дружби Народів у Деснянському районі м. Києва Київській міській раді, звільнивши її від будівель та споруд та привівши у належний стан.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.07. порушено провадження у справі № 30/256, розгляд справи призначено на 23.08.07. о 11-40.

21.08.07. представником позивача –Київської міської ради через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано письмові пояснення по справі, відповідно до яких, позивач підтримує позов Київського природоохоронного прокурора в повному обсязі.

В призначене судове засідання 23.08.07. представник позивача не з’явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином; відповідачем-2 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 08.06.07.  про порушення провадження у справі № 30/256 не виконано.

В судовому засіданні 23.08.07. представником відповідача-1 було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Деснянська районна в м. Києві рада зазначає, що позивачем не доведено, що зазначені в позові обставини будь-яким чином порушують або зачіпають інтереси держави. Крім того, відповідач-1 вказує на те, що у разі поновлення оспорюваного договору оренди, його умови буде змінено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.07. розгляд справи       № 30/256 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на  13.09.07. о 11-00.

В призначене судове засідання 13.09.07. представники позивача та відповідачів не з’явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Крім того, відповідачами не виконано вимог ухвали суду від 23.08.07. у справі № 30/256.

Відповідачем-1 через канцелярію суду 07.09.07. було подано клопотання про відкладення розгляду справи № 30/256, в зв’язку з відпусткою представника Деснянської районної у м. Києві ради.

В судовому засіданні 13.09.07. судом було відхилено клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи,  в зв’язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. До клопотання позивачем не додано належних доказів, що підтверджують викладені у ньому обставини, і на які позивач посилається як на підставу відкладення розгляду справи. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач як юридична особа не позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника, видавши йому довіреність.

В судовому засіданні 13.09.07. судом було відхилено клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи,  в зв’язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. До клопотання позивачем не додано належних доказів, що підтверджують викладені у ньому обставини, і на які позивач посилається як на підставу відкладення розгляду справи. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач як юридична особа не позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника, видавши йому довіреність.

13.09.07. представником відповідача-2 через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано клопотання про припинення провадження у справі № 30/256, в зв’язку з тим, що договір оренди можливо визнати недійсним тільки на майбутнє, а спірний Договір на момент розгляду спору припинив свою дію.

Розглянувши зазначене вище клопотання відповідача-2 щодо припинення провадження у справі № 30/256, суд його відхилив з огляду на наступне.

Комерційно-технічний центр у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»посилається у своєму клопотанні на п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, зазначаючи при цьому, що спірний Договір оренди припинив свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому в зазначеній статті  не зазначено, що визнанню недійсним підлягає правочин, який на момент визнання його недійсним не припинив свою дію. Також необхідно зазначити, що дія договору, який визнається недійсним  в судовому порядку, припиняється на майбутнє  з моменту набрання чинності  рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зазначене вище клопотання відповідача-2 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки між сторонами існує предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.07. розгляд справи   № 30/256 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 02.10.07. о 12-10.

01.10.07. представником відповідача-2 через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано письмовий відзив на позов, відповідно до якого Комерційно-технічний центр у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, та зазначає, що оспорюваний Договір  відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідними  для чинності правочину, а також вказує на те, що спірний Договір було належним чином зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди землі.

Крім того, 01.10.07. представником відповідача-2 через канцелярію суду було подано клопотання про зобов’язання Київської природоохоронної прокурори надати пояснення, яким чином  укладений спірний Договір, який скінчив свою дію, може створювати  загрозу інтересів держави.

Судове засідання, призначене на 02.10.07. не відбулось, про наступне судове засідання сторони були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 23.10.07. представник прокуратури підтримав позовні вимоги та просять суд позов задовольнити.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання 23.10.07. не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 23.10.07. зазначене вище клопотання відповідача-2 щодо надання прокуратурою письмових пояснень, суд його відхилив в зв’язку з безпідставністю та необґрунтованістю,  та зазначив, що звернення до Господарського суду міста Києва з даним позовом прокурор обґрунтовує тим, що інтерес держави полягає у додержанні громадянами, юридичними особами незалежно від форм власності, державними органами та органами місцевого самоврядування встановленого нею порядку використання землі. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 23.10.07. надав суду письмові пояснення  до відзиву на позовну заяву, відповідно до яких Деснянська районна в м. Києві рада проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників прокуратури та відповідача-1 було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача-1, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.06. між Деснянською районною в місті Києві радою та Комерційно-технічним центром у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»було укладено Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) № 134 (надалі - Договір), відповідно до умов якого  Деснянська районна рада на підставі рішення від 03.03.06. № 10 надала, а Комерційно-технічний центр у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»прийняв в короткострокову оренду земельну ділянку загальною площею 100,00 кв. м, в тому числі  за рахунок земель КО «Київзеленбуд», згідно з планом землекористування, що додається.

У відповідності до п. 1.2 Договору, земельна ділянка надається в короткострокову оренду  строком на 1 рік для обслуговування  та експлуатації літнього майданчику з накриттям № 3  в парку Дружби Народів.

Посилаючись на те, що  в оспорюваному Договорі не визначено наступних істотних умов: умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об’єкта оренди чи його частини. Також в Договорі не зазначено про такі невід’ємні частини  договору  оренди землі, як акт визначення  меж земельної ділянки в натурі  (на місцевості) та акт приймання-передачі  об’єкта оренди.

Крім того, Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що Договір  по формі не відповідає  Типовому договору оренди землі, затвердженому  Постановою Кабінету Міністрів України  від 03.03.04. № 220, що суперечить п. 1.4 Рішення № 164/885 від 08.06.2000. «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин». В зазначеному Договорі оренди земельної ділянки  всупереч п. 1.1 Рішення           № 164/885 від 08.06.2000. зазначено, що земельна ділянка передається для експлуатації та обслуговування майданчику, а не для його тимчасового розміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Київської природоохоронної прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які  встановлені  ст. 203 цього кодексу.  Частиною другою ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що  особа, яка  вчиняє правочин, повинна мати необхідний  обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 1 Земельного кодексу України  визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під  особливою охороною держави. Стаття 2 Земельного кодексу України визначає, що  земельні відносини – це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб’єктами  земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об’єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому  числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі  земельних відносин на їх території, зокрема, віднесено: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Як зазначено п. 5 ст. 83 Земельного кодексу  України, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені  ними органи.

Статтею 11 Земельного кодексу України визначено, що  повноваження районних у місті Києві рад у галузі  земельних відносин визначаються  міськими радами.

Рішенням  Київської міської ради  № 164/885 від 08.06.2000. „Про передачу  окремих повноважень районним у місті Києві радам з питань регулювання  земельних відносин” районним у місті Києві радам було передано  повноваження  щодо надання земельних ділянок  в оренду під розміщення стаціонарних та пересувних малих архітектурних форм площею до 42 кв.м, а для сезонних майданчиків без права будь-якої забудови площею до 100 кв. м біля закладів громадського харчування.

Відповідно до  п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування  земельними ділянками  із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Прокуратура вказує на те, що в спірному Договорі всупереч п. 1. 1 зазначеного вище рішення  зазначено, що земельна ділянка передається для експлуатації та обслуговування   майданчику, а не його тимчасового розміщення.

Крім того,  Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що в Договорі оренди земельної ділянки від 19.04.06. № 134, укладеного між Деснянською районною в місті Києві радою та Комерційно-технічним центром у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»,  не визначено наступні істотні умови: умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об’єкта оренди чи його частини. Також в Договорі не зазначено про такі невід’ємні частини  договору  оренди землі, як акт визначення  меж земельної ділянки в натурі  (на місцевості) та акт приймання-передачі  об’єкта оренди.

Крім того, Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що Договір  по формі не відповідає  Типовому договору оренди землі, затвердженому  Постановою Кабінету Міністрів України  від 03.03.04. № 220, що суперечить п. 1.4 Рішення № 164/885 від 08.06.2000. «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин».

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», встановлено істотні умови договору оренди землі:

- об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»невід'ємною частиною договору оренди землі є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку,  що Договір  оренди земельної ділянки № 134, укладений  19.04.06., укладений  між  Деснянською районною в місті Києві радою та Комерційно-технічним центром у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи», є недійсним, оскільки при його укладенні були недодержані вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі»та п. 1.1, 1.4 Рішення Київської міської ради  № 164/885 від 08.06.2000., а тому його дія припиняється на майбутнє,  з моменту набрання чинності  рішення суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, державне мито та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується  порівно з відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.       Позовні вимоги задовольнити   повністю.

2.   Визнати недійсним Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) площею 100 кв. м, яка розташована в парку Дружби Народів у Деснянському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування майданчика з накриттям № 3 (зареєстрований  у книзі реєстрації договорів оренди землі у Деснянській районній в м. Києві раді за № 134 від 19.04.06.), укладений між Деснянською районною в м. Києві радою з одного боку, та Комерційно-технічним центром у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»- з другого боку.

3.   Зобов’язати Комерційно-технічний центр у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»(01023, м. Київ, вул. Басейна, 12, ) повернути земельну ділянку площею 100 кв. м, яка розташована в парку Дружби Народів у Деснянському районі м. Києва Київській міській раді, звільнивши її від будівель та споруд та привівши у належний стан.

4. Стягнути з Комерційно-технічного центру у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи»(01023, м. Київ, вул. Басейна, 12, ) в доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. - державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Стягнути з Деснянської районної в м. Києві ради (02225, м. Київ, проспект Маяковського, 29, ) в доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.  Після вступу рішення в законну силу видати накази.

7. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу  України.

Суддя                                                                                                    Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 29.10.2007.