АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2007
№ 5/156б (9/189б/54б)

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:
Вербицької О.В.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

кредиторів:

1)          Державної податкової інспекції у
Козелецькому районі Чернігівської області - Крупина А.О. (дов. № 6/9/10-000 від
10.01.2007 р.);

2)          Державного комітету України з
державного матеріального резерву - Роздольський І.О. (дов. № 2/6671 від
05.12.2006 р.);

3)          Козелецького районного центру
зайнятості - Давиденко В.В. (дов. № 04/510 від 11.05.2007 р.);

кредитора - ОСОБА_1 (паспорт
НОМЕР_1, виданий Шевченківським РУГУ МВС України у м. Києві 15.05.1997 р.);

за участю представника прокуратури:
Некрасов О.М. (посвідчення № 180 від 07.12.2004 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Козелецькому районі

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
14.02.2007

у справі № 5/156б (9/189б/54б) (Соломатiн
В.Д.)

за заявою                               ВАТ
"Остерський завод "Радіодеталь"

про
банкрутство

Ухвалою господарського суду Чернігівської
області від 14 лютого 2007 року, яка прийнята у справі № 5/156б (9/189б/54б)
(суддя - В.Д. Соломатін), за заявою відкритого акціонерного товариства
“Остерський завод “Радіодеталь” (надалі - Боржник, Товариство) про визнання
банкрутом, затверджені звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Боржника. При
цьому, Боржник ліквідований, провадження у справі припинено, а ліквідатора
зобов'язано здійснити подальші заходи щодо ліквідації банкрута (т. 7 а.с.
419-421).

Державна податкова інспекція у
Козелецькому районі (надалі - Інспекція), не погоджуючись з прийнятою ухвалою
судом першої інстанції, звернулась до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати цю ухвалу та передати
справу на розгляд місцевого господарського суду, а також в забезпечення вимог
апеляційної скарги заборонити державному реєстратору вчиняти дії по внесенню до
Єдиного державного реєстру запису про відповідне судове рішення про ліквідацію
юридичної особи - відкрите акціонерне товариство “Остерський завод
“Радіодеталь” (т. 8 а.с. 25-28).

ОСОБА_1. та представник Прокуратури
у судовому засіданні підтримують вимоги апеляційної скарги Інспекції, а тому
просять скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд місцевого
господарського суду(т. 8 а.с. 87-88).

Представники кредиторів -
Державного комітету України з державного матеріального резерву і Козелецького
районного центру зайнятості у судовому засіданні залишають вирішення питання
щодо задоволення апеляційної скарги Інспекції або відмови у її задоволенні на
розсуд суду (т. 8 а.с. 87-88).

Враховуючи, що матеріали справи
містять належні докази повідомлення інших кредиторів Боржника та Боржника про
день і час судового засідання по розгляду апеляційної скарги Інспекції, що
підтверджується ухвалою про відкладення розгляду апеляційних скарг від
11.04.2007 року (т. 8 а.с. 70-71) з відміткою (на звороті) про направлення
копій даної ухвали сторонам у справі, апеляційний суд вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу Інспекції без участі представників інших
кредиторів Товариства та Боржника.

Київський апеляційний господарський
суд відхиляє заявлене Державною податковою інспекцією у Козелецькому районі
письмове клопотання № 361/8/10-015 від 23.03.2007 року про постановлення
судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної особи -
відкритого акціонерного товариства “Остерський завод “Радіодеталь” та зупинення
провадження у даній справі до відміни такої держаної реєстрації припинення
юридичної особи і внесення відповідного запису до ЄДРПОУ (т. 8 а.с. 53-54) з
наступних підстав. Виходячи з положень статті 103 Господарського процесуального
кодексу України (надалі - ГПК України), якою визначені повноваження апеляційної
інстанції, апеляційний господарський суд не наділений повноваженнями приймати
будь-які інші рішення, окрім тих, що приймаються за результатами розгляду
апеляційної скарги та перегляду судового рішення, що оскаржується. Відповідно
до ч. 3 ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не
розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, жодною нормою ГПК України не передбачено прийняття судового рішення
судом апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотання. З огляду на
вищенаведені положення чинного процесуального законодавства, вимоги Інспекції
про прийняття рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної
особи Боржника підлягають відхиленню, як такі, що не можуть бути розглянуті
господарським судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги, а
відповідно апеляційний господарський суд не вбачає підстав для зупинення
провадження у даній справі.

Заслухавши усні пояснення
представників Інспекції, кредиторів Боржника, Прокуратури та ОСОБА_1 в судовому
засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської
області від 16 червня 2005 року було порушено провадження у справі № 9/189-б
про банкрутство відкритого акціонерного товариства “Остерський завод
“Радіодеталь” за заявою останнього в порядку ст. 51 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  (т. 1 а.с. 1).

Постановою господарського суду
Чернігівської області від 01 лютого 2007 року Товариство визнано банкрутом та
відносно нього відкрита ліквідаційна процедура, а ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Стук І.М., на якого покладені права керівника Товариства
і передані у відання майно банкрута, а також зобов'язано  у 12-тимясячний строк здійснити ліквідаційну
процедуру і подати до суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу.
Крім цього, припинено підприємницьку діяльність Товариства та повноваження його
посадових осіб, керівних органів, яких зобов'язано протягом 15 днів передати
ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності. Також, арбітражному керуючому Швидкому Ю.В. затверджені
витрати у зв'язку із виконанням ним обов'язків розпорядника майна на загальну
суму 143 636 грн. 00 коп. (т. 4 а.с. 190-192).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 14 лютого 2007 року затверджені звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс Боржника. При цьому, Боржник ліквідований, провадження у
справі припинено, а ліквідатора зобов'язано здійснити подальші заходи щодо ліквідації
банкрута. В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те,
що ліквідатором банкрута подано на затвердження суду звіт, ліквідаційний баланс
та документи про виконані в ліквідаційній процедурі дії, відповідно до яких за
період здійснення ліквідаційної процедури здійснено продаж майна банкрута на
загальну суму 1 426 845,27 грн., за рахунок яких були задоволені вимоги щодо
виплати заборгованості по заробітній платі перед працівниками банкрута,
задоволені витрати, пов'язані з провадженням у справі, задоволені вимоги
кредиторів першої черги, частково задоволені вимоги кредиторів другої черги.
При цьому, у зв'язку з обмеженою сумою коштів та відсутністю інших майнових
активів банкрута, залишились незадоволеними грошові вимоги кредиторів відповідно
до переліку. Крім того, суд першої інстанції посилається на відсутність  заперечень комітету кредиторів та кредиторів,
присутніх у судовому засіданні, за винятком представника ДПІ у Козелецькому
районі, проти затвердження звіту ліквідатора, а також на відсутність майнових
активів та задоволення вимог кредиторів, що унеможливлює господарську
діяльність підприємства. При цьому місцевий господарський суд, керувався п. 5
ст. 32, п 6 ст. 40 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”. Також місцевий господарський суд відхилив
клопотання Державної податкової інспекції у Козелецькому районі про зупинення
провадження у справі у зв'язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду від 06.02.2007 року як необґрунтоване (т. 7 а.с. 419-421).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників Інспекції, кредиторів та Прокуратури у
відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала
господарського суду Чернігівської області від 14 лютого 2007 року, яка прийнята
у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв'язку з повним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав
встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам
справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна
скарга Інспекції без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає
за необхідне констатувати, що Інспекція, в порушення вимог статті 33 ГПК
України, не довела ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень як в суді першої інстанції, так і при апеляційному
провадженні.

Так в апеляційній скарзі Інспекція
зазначає, що відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення провадження у
справі місцевий господарський суд не навів належного правового обґрунтування
підстав такої відмови, а розгляд питання про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу і ліквідації юридичної особи був неможливим до вирішення
апеляційною інстанцією справи за скаргою податкового органу. Таким чином, на
думку скаржника, оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції
передчасно та необґрунтовано, без урахування обставини, що за умови задоволення
апеляційної скарги на ухвалу від 06.02.2007 року можливе істотне збільшення
розміру поточних кредиторських вимог Інспекції.

Вказані посилання не відповідають
вимогам чинного законодавства та обставинам справи у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
(надалі - Закон) поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення
процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Проаналізувавши вищенаведені норми
Закону, апеляційний господарський суд констатує, що в межах ліквідаційної
процедури можуть пред'являтися вимоги, які вже виникли, а не можливо виникнуть
у подальшому.

Як вбачається з матеріалів справи,
на момент прийняття оскаржуваної ухвали від 14.02.2007 року поточні
кредиторські вимоги Інспекції за результатами розгляду скарги на ухвалу від
06.02.2007 року ще не виникли. Крім того, сам скаржник зазначає лише про
можливість істотного збільшення розміру поточних кредиторських вимог.

Відповідно до частини 1 ст. 79 ГПК
України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості
розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що
розглядається іншим судом. Крім того, згідно частини 2 даної статті
господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю
ініціативою у наступних випадках: 1) призначення господарським судом судової
експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; 3)
заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації
підприємства, організації.

Виходячи з аналізу вищенаведеної
норми ГПК України, апеляційний господарський суд зазначає, що посилання
Інспекції на наявність у суду першої інстанції підстав для зупинення провадження
у справі є неналежними та такими, що не відповідають вимогам чинного
законодавства, оскільки ні ст. 79, ні жодною іншої нормою ГПК України та Закону
не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі про
банкрутство як можливість істотного збільшення розміру поточних кредиторських
вимог.

Враховуючи положення чинного
законодавства та вищезазначене, апеляційний господарський суд відхиляє доводи
Інспекції щодо необґрунтованості та передчасності прийняття ухвали у справі про
банкрутство Боржника з мотивів, що у Інспекції можуть виникнути поточні
кредиторські вимоги у зв'язку з апеляційним переглядом ухвали від 06.02.2007
року.

У зв'язку із вищевикладеним
аналізом матеріалів справи, наявних у справі доказів та норм чинного
законодавства апеляційна інстанція дійшла висновку, що Інспекцією не
спростовані правомірність прийняття оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись
нормами ст.ст.  1, 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 79, 91, 94, 99, 101 -106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Чернігівської
області від 14 лютого 2007 року у справі № 5/156б (9/189б/54б) залишити без
змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Козелецькому районі
Чернігівської області без задоволення.

2. Справу №  5/156б (9/189б/54б) повернути до
господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя
Коваленко
В.М.

Судді
Вербицька О.В.

Пантелієнко  В.О.

24.05.07 (відправлено)