ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.03.07
Справа  № 12/272-3655

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко
С.М.,

суддів:                                         Бонк
Т.Б.,

Мирутенко О.Л.,

при секретарі   Чаплик І.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача) -       з”явився,

позивача  -
з”явився,

розглянув апеляційну
скаргу Тернопільської об”єднаної державної податкової інспекції, м.Тернопіль

на
постанову господарського суду Тернопільської області від 13.11.2006
року, суддя Скрипчук О.С., в справі № 12/272-3655,

за позовом
суб»єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с.Петриків
Тернопільського району

до відповідача  Тернопільської  об”єднаної державної податкової інспекції,
м.Тернопіль

про    визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду
Тернопільської області від 13.11.2006 року задоволено позов суб»єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської  об”єднаної державної податкової інспекції про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 в частині визначення
позивачу податкового зобов»язання по ПДВ в сумі 12500 грн. за безпідставне
включення до податкового кредиту  сум
ПДВ, сплачених при придбанні  приміщення.

Постанова суду мотивована тим, що
позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суму сплаченого за
травень 2004 року згідно податкової накладної НОМЕР_2  ПДВ в розмірі 8333,33 грн., оскільки таке
право позивача відповідає  вимогам п.4.7
ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість" та умовам договору
від НОМЕР_8 на дольову участь, згідно п.5.1 якого позивач отримує право
власності на зазначене майно після повного погашення суми дольового внеску.

В апеляційній скарзі скаржник
(відповідач) просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального
права, апелюючи тим, що перевіркою встановлено порушення позивачем ч.3 п.4.7
ст.4, п.п.7.2.1 п.7.2  та п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого зменшено
позивачу  від»ємне значення з ПДВ  в сумі 8333 грн., оскільки позивачем  неправомірно віднесено до податкового
кредиту  суми сплаченого ПДВ за травень
2004 року згідно  податкової накладної
НОМЕР_2, яка оформлена неналежним чином (відсутній опис товарів (робіт, послуг)
та їх кількість). Крім цього, позивачем
до складу податкового кредиту зайво включено  суми ПДВ, сплачені при придбанні  товарно-матеріальних цінностей, які не
використані в оподатковуваних операціях і згідно акту інвентаризації
товарно-матеріальні цінності відсутні на залишку у підприємця, внаслідок чого
позивау донараховано 1152 грн. ПДВ.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що податкова накладна
НОМЕР_2  оформлена належним чином  у відповідності п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону
України «Про податок на додану вартість», оскільки  в ній зазначено, що оплата здійснюється за
дольову участь згідно договору, а в кількості дана номенклатура не вимірюється.
Позивач зазначає, що підтвердженням правомірності  віднесення по цій накладній сум ПДВ до
податкового кредиту є  рішення
Тернопільської ОДПІ, прийняте по аналогічній накладній за інший період, яке
скасовано в адміністративному порядку.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін та  дослідивши
наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

За результатами планової
документальної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування
приватного підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 р. по 31.12.2005 р.
Тернопільською ОДПІ складено акт від НОМЕР_3, яким зафіксовано порушення
позивачем ч.3 п.4.7 ст.4, п.п.7.2.1 п.7.2
та п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а
саме неправомірне віднесення  до
податкового кредиту  суми сплаченого ПДВ
за травень 2004 року згідно  податкової
накладної НОМЕР_2, яка оформлена неналежним чином (відсутній опис товарів
(робіт, послуг) та їх кількість), та зайве включення  до складу податкового кредиту  суми ПДВ, сплачені при придбанні  товарно-матеріальних цінностей, які не
використані в оподатковуваних операціях і згідно акту інвентаризації
товарно-матеріальні цінності відсутні на залишку в підприємця.

Внаслідок виявлених порушень
Тернопільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення за НОМЕР_1, яким
позивачу визначено податкове зобов»язання
по податку на додану вартість на суму 24768 грн., в тому числі основного
платежу 16512 грн. та штрафних санкцій 8256 грн. Дане податкове повідомлення-рішення
оскаржується позивачем згідно уточнених позовних вимог в частині визначення
податкового зобов»язання на суму 12500 грн., в тому числі основного платежу
8333,33 грн. основного платежу та 4166,67 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Судом встановлено, що між ВАТ
“Тернопільбуд” та суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1
укладено договір від 30.04.2004р.на дольову участь у будівництві вбудованого
приміщення під продовольчий магазин, за умовами якого підприємець ОСОБА_1
(довіритель) доручає, а ВАТ “Тернопільбуд”(повірений) приймає на себе функції
“замовника” та “інвестора” та зобов'язується від свого імені та за рахунок
здійснити юридичні та фактичні дії, пов'язані із будівництвом вбудованого
приміщення під продовольчий магазин проектною загальною площею 96 кв.м.,
вартість якого складає 92160 грн., в тому числі ПДВ 15360 грн. за рахунок
коштів СПД - фізичної особи ОСОБА_1, які повинні бути перераховані на
рахунок  повіреного до 10 червня 2004
року.

На підставі перерахованих
позивачем, коштів на загальну суму 92160 грн. (платіжні доручення НОМЕР_4 і
НОМЕР_5) ВАТ „Тернопільбуд" видані податкові накладні від НОМЕР_6 на суму
50000 грн. (ПДВ - 8333 грн. 33 коп.) і НОМЕР_7 на суму 42160 грн. (ПДВ - 7026
грн. 67 коп.). При поданні податкових декларацій по податку на додану вартість
за травень і червень 2004 року СПД - фізична особа ОСОБА_1 включила до складу
податкового кредиту суму ПДВ - 15360 грн. (травень 2004 року - 8333 грн.,
червень 2004 року - 7027 грн.).

Як встановлено в результаті перевірки,
Акт державної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку із
вбудованим приміщенням під продовольчий магазин по вул.Лучаківській
(м.Тернопіль), збудованого ВАТ “Тернопільбуд” затверджено рішенням виконавчого
комітету Тернопільської міської ради від 28 грудня 2005 року № 1726.

6 березня 2006 року №04/205 ВАТ
„Тернопільбуд" надано інформацію, що суми податкових зобов'язань по ПДВ,
зазначені в податкових накладних  від
НОМЕР_6 і НОМЕР_7 включені товариством до податкових зобов'язань при поданні
податкових декларацій за травень і червень 2004 року та відображені у книзі
обліку продажу товарів (робіт і послуг).

Відповідно до п.2 ст.12 Закону
України „Про власність" громадянин набуває права власності на доходи від
участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а
також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не
заборонених законом, а ст.15 зазначеного Закону визначено, що член житлового,
житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства,
який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю
або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це
майно.

Відповідно до п.1.4. ст.1 Закону
України „Про податок на додану вартість" поставка послуг - будь-які
операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг,
надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними
активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за
компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг.
Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або
розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки,
ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право,
торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової,
власності.

Згідно із пунктом 4.7. статті 4
зазначеного Закону у разі коли платник податку (далі - повірений) здійснює
діяльність з придбання товарів (робіт, послуг) за дорученням та за рахунок
іншої особи (далі - довіритель), датою збільшення податкового кредиту такого
повіреного є дата перерахування коштів (поставка в управління цінних паперів,
інших документів, що засвідчують відносини боргу) на користь продавця таких
товарів (робіт, послуг) або поставка інших видів компенсацій вартості таких
товарів (робіт, послуг), а датою збільшення податкових зобов'язань є дата передання
таких товарів (результатів робіт, послуг) довірителю. При цьому довіритель не
збільшує податковий кредит на суму коштів (вартість цінних паперів, інших
документів; що засвідчують відносини боргу), перерахованих (переданих)
повіреному, але має право на збільшення податкового кредиту у податковий період
отримання товарів (робіт, послуг), придбаних повіреним за його дорученням.

Відповідно до підпункту 7.4.1. та
7.4.4. пункту 7.4. статті 7 зазначеного Закону податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку
у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість
яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних
фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. У разі коли
платник придбаває товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до
складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки,
що сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних
джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Згідно із підпунктом 5.1. пункту 5
договору від НОМЕР_8 на дольову участь у будівництві вбудованого приміщення під
продовольчий магазин на 2004-2005 роки по вул.Личаківського (м.Тернопіль) СПД
-фізична особа ОСОБА_1 отримує права власності на зазначене майно після повного
погашення суми дольового внеску. Як вбачається з матеріалів справи, підприємець
перерахував кошти згідно платіжних доручень НОМЕР_4 і НОМЕР_5, а тому право
власності у нього виникло з 07.06.2004 р.

Матеріалами справи підтверджується
віднесення контрагентом позивача ВАТ “Тернопільбуд” на підставі  податкової накладної від 31.05.2004р. №98
суми ПДВ 15360 грн. до податкових зобов'язань за травень та відображення їх у
книзі обліку продажу товарів (робіт і послуг).

З наведеного, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те, що позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту суму сплаченого за травень 2004 року згідно
податкової накладної НОМЕР_2  ПДВ в розмірі
8333,33 грн., оскільки таке право позивача відповідає  вимогам п.4.7 ст.4 Закону України „Про
податок на додану вартість" та умовам договору від НОМЕР_8 на дольову
участь.

Покликання скаржника на відсутність
в спірній накладній,  передбачених
п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість",
обов»язкових реквізитів є безпідставним та спростовується наявною в матеріалах
справи належним чином оформленою податковою накладною НОМЕР_2 (а.с.150).

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Податковим органом не доведено
порушення позивачем  вимог Закону України
„Про податок на додану вартість" в частині віднесення до податкового
кредиту ПДВ по податковій накладній
НОМЕР_2, а тому місцевим судом підставно задоволено позовні вимоги про
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 в частині визначення
позивачу податкового зобов»язання по ПДВ в сумі 12500 грн.

З вищенаведеного доводи скаржника
про скасування постанови місцевого суду є безпідставними.

Постанова місцевого суду прийнята у
відповідності з вимогами  діючого
законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206
КАС України, суд,

ухвалив:

постанову господарського
суду Тернопільської області від 13.11.2006 року в справі за номером 12/272-3655
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Тернопільської об”єднаної державної податкової інспекції  -без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий-суддя:
С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

О.Л.Мирутенко