КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007                                                                                           № 17/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Зеленіна  В.О.

суддів:             Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

Від Прокуратури Шевченківського району м. Києва – не з’явився.

Від ДП “Агроспецсервіс” – Боков О. Г. – по довіреності.

Від ДКТП “Хрещатик” – Боженко В. В. – по довіреності.

Від ТОВ “Гама Інформ” – не з’явився.

Від ТОВ “КСК-Автоматизація” – Кондратьєв О. О. – директор, Трубарова М. В. – по довіреності.

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратура Шевченківського району м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.06.2007

у справі № 17/30

за позовом                               Прокуратура Шевченківського району м. Києва

до                                                   Державне комплексне торговельне підприємство "Хрещатик"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гама Інформ"

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "КСК-Автоматизація"

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 17/30 у позові Прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі ДП “Агроспецсервіс” до ДКТП “Хрещатик” та ТОВ “Гама Інформ”, за участю третьої особи – ТОВ “КСК-Автоматизація” про визнання недійсним договору було повністю відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Прокуратура Шевченківського району м. Києва  звернулася з апеляційним поданням, в якому просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийняте по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 17/30, розгляд справи був призначений на 26.09.2007 р.

26.09.2007 р. розгляд даної справи був відкладений до 04.10.2007 р.

04.10.2007 р. представник ТОВ “Гама Інформ” у судове засідання повторно не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційне, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

08.06.2006 р. були проведені прилюдні торги, на яких лот № 1 визначено як адміністративно-лабораторний корпус, загальною площею 1 029,90 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 4-б (літера “А”). Згідно з протоколом № 07/06 від 08.06.2006 р. прилюдних торгів, затвердженого Товарною біржею “Центр нерухомості”, переможцем торгів з ціною 1 221 000,00 грн. було визначено ТОВ “Гама Інформ”.

08.06.2006 р. між брокерською фірмою ТОВ “Спеціалізоване бюро з довірчих операцій”, яке діє в інтересах ДКТП “Хрещатик”, та брокерською фірмою ТОВ “Броксервіс”, яке діє в інтересах ТОВ “Гама Інформ”, було укладено біржовий контракт № 06/06-01 (договір купівлі-продажу), предметом якого є майно, зазначене в протоколі № 07/06 прилюдних торгів.

06.07.2006 р. між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі за текстом – Договір), за яким відповідач-1 продав, а відповідач-2 купив адміністративно-лабораторний корпус (літ “А”), загальною площею 1 029,90 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 4-б.

Відповідно до п. 1.2 Договору нерухоме майно, що відчужується, належить Державі Україна на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 567801, виданому Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) 19.05.2006 р. на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 19.05.2006 р. № 1083-В, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна 29.05.2006 р. за реєстр. № 7957-П (реєстр. книга №138п-80).

Як вбачається з Преамбули спірного Договору, ДКТП “Хрещатик” як продавець діяло на підставі Статуту (нова редакція), затвердженого розпорядженням Міністерства аграрної політики України від 22.12.2005 р. за № 67 та зареєстрованого Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 26.12.2005 р., на підставі наказу Міністерства аграрної політики України № 92-п від 05.09.2005 р. та згоди на продаж майна, наданої Міністерством аграрної політики України від 01.12.2005 р. № 37-24-1-13/18708.

Згідно з п. 4.4 Статуту ДКТП “Хрещатик” майно державного підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту. Згідно з п. 4.5 Статуту підприємство має право відчужувати рухоме та нерухоме майно за попередньою згодою Органу управління майном, тобто Міністерства аграрної політики України.

Право власності на об’єкт покупець набуває після нотаріального посвідчення та державної реєстрації Договору (п. 3.2).

Вказаний Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстровано в БТІ, про що видано реєстраційне посвідчення № 026847 від 26.09.2006 р. Як вбачається з напису приватного нотаріуса на останньому аркуші Договору, правоздатність та дієздатність сторін за Договором, повноваження їх представників, а також належність продавцю відчужуваного майна при посвідченні Договору нотаріусом перевірено.

Ціна реалізації нерухомості згідно з п. 2.1 Договору складає 1 017 500,00 грн., крім того ПДВ – 203 500,00 грн. Всього об’єкт продано за 1 221 000,00 грн.

Згідно з п. 2.2 Договору оплата за придбаний об’єкт нерухомості проводиться шляхом 100 % передоплати протягом 30 календарних днів з дати проведення аукціону та підписання відповідного біржового контракту.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачем-2 на користь відповідача-1 було перераховано 1 221 000,00 грн., що свідчить про повне виконання відповідачем-2 свого обов’язку в частині розрахунків за Договором.

Факт передачі об’єкту купівлі-продажу підтверджується Актом прийому-передачі нерухомого майна від 05.07.2006 р.

Також судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.02.2007 р. спірний об’єкт нерухомого майна по вул. Марини Раскової, 4-б в м. Києві загальною площею 1 029,90 кв. м. (літ. “А”) було продано відповідачем-2 третій особі у справі (ТОВ “КСК-Автоматизація”).

Прокурор стверджує, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2006, укладений між відповідачами, є таким, що суперечить вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 207 ЦК України.

Колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Прокурора є безпідставними. При цьому колегією береться до уваги наступне.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 у справі № 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) положення абзацу четвертого частини першої статті 2 ГПК України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкованості і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. При цьому слід враховувати, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 22.05.2002 р.  № 04-5/570 “Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов’язаних із захистом інтересів держави.

Судом встановлено, що прокурором заявлено позов в інтересах ДП “Агроспецсервіс”.

Відповідно до Статуту ДП “Агроспецсервіс”, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №490 від 05.09.2006 р. та зареєстрованого державним реєстратором Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації 13.09.2006 р., підприємство засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики України (орган управління майном) і є йому підзвітним.

Як вбачається з п. 1.1 Статуту позивача, ДП “Агроспецсервіс” є правонаступником майнових прав та обов’язків Державного комплексного торговельного підприємства “Хрещатик”, Державного підприємства “Продтранс” та Державного підприємства “Спецсервіс”.

Обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави, прокурор в позові зазначив, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є ДП “Агроспецсервіс” (позивач) і саме його права та інтереси порушені, оскільки саме позивачу, внаслідок правонаступництва за ДКТП “Хрещатик”, на праві господарського відання належить нерухоме майно, яке було відчужено за спірним Договором.

Місцевий господарський суд обґрунтовано не погодився з такими твердженнями Прокурора виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення спірного Договору нежилий будинок загальною площею 1 029,90 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 4-б в літ. “А” належав на праві державної власності Державному комплексному торговельному підприємству “Хрещатик”.

ДП “Агроспецсервіс” було створено на підставі наказу Міністерства аграрної політики України від 05.09.2006 р. № 490 (після укладення спірного договору), яким також визначено, що позивач є правонаступником ДКТП “Хрещатик”. Відповідно до п. 2 та п. 3 цього наказу майно ДКТП “Хрещатик” повинно бути передано на баланс ДП “Агроспецсервіс”, а його вартість – зараховано до статутного фонду створеного підприємства, для чого необхідно створити комісію з приймання-передачі майна на баланс ДП “Агроспецсервіс”.

Статтею 104 ЦК України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Однак, згідно Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 183964, станом на 05.02.2007 р. в державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ДКТП “Хрещатик”. На момент вирішення спору по суті, ані позивач, ані прокурор такого доказу суду не надали.

Також суду не надано доказів того, що між ДП “Агроспецсервіс” та ДКТП “Хрещатик” завершена процедура передачі майна відповідача-1 на баланс позивача.

Прокурором не доведено суду обставин щодо порушення прав та охоронюваних законом інтересів ДП “Агроспецсервіс” внаслідок укладення між ДКТП “Хрещатик” та ТОВ “Гама Інформ” договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2006 р.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 17/30 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційне подання Прокурора Шевченківського району м. Києва на рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 17/30 – залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2007 р. у справі № 17/30 – залишити без змін.

3.Матеріали справи № 17/30 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Синиця  О.Ф.

10.10.07 (відправлено)