СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"23" квітня 2007 р.
по справі  № 5/26-76

за  позовом громадян:
ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк - Оздоббуд»

про
визнання недійсним рішення зборів учасників від 27.12.1999р.

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського
регіонального відділення

Суддя Слупко В.Л.

В судовому засіданні 16.04.2007р.
оголошувалась перерва до 23.04.2007р. за клопотанням Рівненського регіонального
відділення УДІК.

Суть спору:
Позивачі просять визнати недійсним рішення зборів
учасників ТзОВ «Луцьк-Оздоббуд»від 27.12.1999р. НОМЕР_1 з наступних підстав:

- в 1999р. товариством проводились
збори 03 серпня та 28 грудня із перервою, про що складені протоколи НОМЕР_2 та
НОМЕР_1;

- 27 грудня 1999 року збори
учасників товариства не проводились, питання про здачу під заставу АБК та
виробничого комплексу УВТК під інноваційний проект інноваційному фонду взагалі
не розглядалось;

- статут ТзОВ
«Луцьк-Оздоббуд»затверджено зборами учасників 28.12.1999р. (протокол НОМЕР_2),
про що зазначено на титульному аркуші Статуту;

- відповідно до п.2.3.2 статуту
товариства збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні
учасники або представники учасників, що володіють у сукупності більш як 60%
голосів, а з питань, які потребують одностайності, всі учасники або
представники учасників. Учасники товариства про проведення загальних зборів
повідомляються через засоби масової інформації із зазначенням часу і місця
проведення зборів та порядку денного не менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів; з питань, не включених до порядку денного, рішення можуть
прийматися за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

ТзОВ «Луцьк-Оздоббуд» в поясненні
(лист від 16.04.2007р. НОМЕР_3) вважає також протокол НОМЕР_1 від 27.12.1999р.
недійсним, оскільки аналіз змісту протоколів НОМЕР_2 НОМЕР_1 від
03.08.-28.12.99р. та НОМЕР_1 від 27.12.1999р. свідчить про те, що збори
розглядали одні і ті ж питання за винятком питання щодо використання території
УВТК, яке включено в порядок денний зборів 27.12.1999р. Відповідач підтверджує
ту обставину, що установчий договір і статут затверджені зборами учасників
протоколом НОМЕР_2 від 28.12.1999р. Крім того, свідоцтва про право власності на
адмінкорпус та виробничий корпус видані ТзОВ «Луцьк-Оздоббуд»лише 06.01.2000р.

Рівненське регіональне відділення
УДІК вважає вимоги позивачів необгрунтованими, оскільки ними не доведено
порушення відповідачем їхніх прав та інтересів, не подано доказів про те, що на
момент подання позову вони є учасниками товариства. Крім того, позивачі
пропустили строк позовної давності для звернення до суду з позовом, який сплив
27.12.2002р.

Дослідивши подані сторонами докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що вимоги
позивачів задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Згідно зі ст.ст. 1, 21
Господарського процесуального кодексу України позивачами є підприємства,
організації та фізичні особи, що подали позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного права, або охоронюваного законом
інтересу. Юридична заінтересованість позивача в судовому процесі зобов'язує
його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту
обставину, що саме на цього відповідача (відповідачів) має бути покладена
відповідальність за порушення норм матеріального права.

Позовні вимоги про визнання
недійсним рішення зборів учасників від 27.12.1999р. заявлені до ТзОВ
«Луцьк-Оздоббуд», яке згідно Статуту та довідки головного управління статистики
у Волинській області №548 від 22.03.2006р. зареєстровано 29.12.1999р. рішенням
виконкому Луцької міської ради №00060400/624-РВ.

Згідно ч.4 ст.87 Цивільного кодексу
України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Частиною 1 ст.92 Цивільного кодексу
України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і
здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та
закону; порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими
документами та законом.

Оскаржуючи рішення установчих
зборів, які на відміну від загальних зборів, не є органом товариства, тобто
юридичної особи, позивачі не навели законного обгрунтування підстав для
покладення відповідальності за цим позовом саме на товариство.

Враховуючи вищевикладене, посилання
позивачів на пункт 2.3.2 Статуту, який визначає порядок скликання та проведення
загальних зборів учасників товариства як вищого його органу, є безпідставним.

Керуючись ст.
1, 21 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив :

В позові відмовити.

Суддя
В.Л.Слупко