ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.                                                                               Справа № 45/1

за позовом: Міського комунального виробничого підприємства „Дніпроводоканал”, м.Дніпропетровськ

до відповідача: Приватного підприємства „Стальконструкція-2”, м.Красноармійськ

про стягнення 26 069 грн. 57 коп.

Суддя Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача:  Новицька О.А. – юрисконсульт

Від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Міське комунальне виробниче підприємство „Дніпроводоканал”, м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства ліцей „Стальконструкція-2”, м. Красноармійськ, про стягнення заборгованості у сумі 26 069 грн. 57 коп., в тому числі основний борг – 24 301 грн. 77 коп. та три проценти річних у сумі 1 767 грн.80 коп.

Позивач в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу заявою №795/28-06 від 12.02.2007р. уточнив найменування відповідача та просить суд правильним найменуванням відповідача вважати Приватне підприємство „Стальконструкція-2”, м.Красноармійськ

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання  відповідачем зобов’язань по договору купівлі-продажу №1/06 від 06.01.2006р.та  додаткових угод в частині поставки продукції, накладні, платіжні доручення.

Відповідач у судові засідання не з’явився, відзив не надав, позов не оскаржив. Про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Згiдно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

06.01.2006р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №1/106.

Згідно з умовами вказаного договору відповідач повинен передати у власність позивача продукцію: технологічне обладнання, по ціні, у кількості та асортименті, визначених в специфікаціях (додатках до зазначеного договору).

Між сторонами підписані додаткова угода №1 та додаткова угода №2, згідно з якими 10.01.2006р. та 07.02.2006р. сторонами узгоджені специфікації на товар.

Одночасно вказаними додатковими угодами було встановлено, що умовою оплати є 50% передоплата та 50% оплати протягом одного місяця після отримання товару.

Також за умовами п. 3.1 договору 1/106 від 06.01.2006р. позивач повинен здійснити передоплату за продукцію в розмірі 50 %, інші 50% повинні бути сплачені протягом одного місяця після отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача.

Відповідно до платіжних доручень №190 від 13.01.2006р. позивачем було перераховано відповідачу 40 000 грн. 00 коп., №733 від 09.02.2006р. – 30 000 грн. 00 коп., №171 від 02.03.2006р., №2168 від 27.04.2006р.- 10 000 грн. 00 коп., а всього на суму 110 000 грн. 00 коп.

Згідно з наданих накладних №3/106 від 07.02.2006р., №4/106 від 16.02.2006р., №5/106 від 20.03.2006р. та №6/106 від 20.03.2006р. відповідачем позивачу був переданий товар на загальну суму 85 698 грн. 23 коп.

За умовами договору пп.4.1.1 відповідач зобов’язаний передати позивачу продукцію в належному стані протягом 10 днів з моменту отримання передоплати.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав умови договору у повному обсязі.

Таким чином, позивач вважає, що у відповідача наявна заборгованість у сумі 24 301 грн. 77 коп.

На адресу відповідача позивачем була направлена претензія №8999/28-06 від 26.10.2006р. з вимогою поставити продукцію на суму 24 301 грн. 77 коп.

Проте відповідач залишив вказану претензію без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 536,625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані три проценти річних у сумі 1 769 грн. 80 коп.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 26 069 грн. 57 коп., в тому числі основний борг – 24 301 грн. 77 коп. та три проценти річних у сумі 1 767 грн.80 коп.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав, в судове засідання не з’являвся.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем здійснена передоплата у сумі 110 000 грн. 00 коп.

Даний факт підтверджується платіжними дорученнями №190 від 13.01.2006р. позивачем було перераховано відповідачу 40 000 грн. 00 коп., №733 від 09.02.2006р. – 30 000 грн. 00 коп., №171 від 02.03.2006р., №2168 від 27.04.2006р., копії яких наявні в матеріалах справи.

За умовами договору пп.4.1.1 відповідач зобов’язаний передати позивачу продукцію в належному стані протягом 10 днів з моменту отримання передоплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. При цьому, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом, відповідно до накладних №3/106 від 07.02.2006р., №4/106 від 16.02.2006р., №5/106 від 20.03.2006р. та №6/106 від 20.03.2006р. відповідачем позивачу був переданий товар на загальну суму 85 698 грн. 23 коп.

Всупереч умовам договору та ст.ст526,530 Цивільного кодексу України відповідач свої зобов`язання у повному обсязі не виконав, зокрема, не поставив позивачу обумовлений товар.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку, що у відповідача перед позивачем значиться заборгованість за непоставлений товар у сумі 24 301 грн. 77 коп.

За приписом ст.693 Цивільного кодексу України якщо  продавець,  який  одержав  суму  попередньої  оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно статті 536 Цивільного кодексу України за користування   чужими   грошовими   коштами   боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно із ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, позивачем нараховані та пред’явлені до стягнення три проценти річних у сумі 1 767 грн. 80 коп.

Враховуючи, що даним рішенням встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань по договору 31/106 від 06.01.2006р., господарський суд вважає правомірним нарахування та пред’явлення до стягнення трьох процентів річних у сумі 1 767 грн. 80 коп.

Розрахунок суми санкцій є арифметично вірних, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Заперечень з боку відповідача про невірність нарахування санкцій не надано.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 26 069 грн. 57 коп., в тому числі основний борг – 24 301 грн. 77 коп. та три проценти річних у сумі 1 767 грн.80 коп.,  підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міського комунального виробничого підприємства „Дніпроводоканал”, м.Дніпропетровськ до Приватного підприємства „Стальконструкція-2”, м. Красноармійськ, про стягнення заборгованості у сумі 26 069 грн. 57 коп., в тому числі основний борг – 24 301 грн. 77 коп. та три проценти річних у сумі 1 767 грн.80 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства „Стальконструкція-2”, м. Красноармійськ на користь Міського комунального виробничого підприємства „Дніпроводоканал”, м.Дніпропетровськ, заборгованість у сумі 24 301 грн. 77 коп., три проценти річних у сумі 1 767 грн. 80 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 260 грн. 70 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 27.02.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.