ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 р.
№ 2/233 (2/40)

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:
Грейц К.В. –головуючого,
Глос О.І.,
Бакуліної С.В.,

розглянувши  касаційну скаргу
ЗАТ “ОТІС” в особі Спеціалізованого ліфтового управління  № 5

на  постанову
від 12.10.2006

Київського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Чернігівської області  № 2/233(2/40)

за позовом
ЗАТ “ОТІС” в особі Спеціалізованого ліфтового управління  № 5

до
Комунального житлово-експлуатаційного підприємства “ЖЕК-2”

про
стягнення 33004,36 грн.

за участю представників:
- позивача

Зюзька Ф.М.

- відповідача
Мазана О.О., Харченко Ж.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.04.2006 у справі № 2/40 затверджено мирову угоду, укладену 26.04.2006 між сторонами за справою, згідно з якою КЖЕП “ЖЕК-2” (відповідач) визнав суму позову 33004,36 грн. і зобов'язався сплатити її внесенням поточних платежів за використану Спеціалізованим ліфтовим управлінням  №5 ЗАТ “ОТІС” теплову енергію перед КЕП “Чернігівська ТЕЦ” та ВАТ “Облтеплокомуненерго” на протязі 11 місяців, починаючи з квітня 2006 року і закінчуючи лютим 2007 року, по 1900 грн. щомісяця, шляхом проведення взаємозаліку по чекам знецінених вкладів в ощадбанку колишнього СРСР .

15.08.2006 ЗАТ “ОТІС” в особі Спеціалізованого ліфтового управління  № 5 звернувся до Господарського суду Чернігівської області з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що йому не було відомо про відсутність домовленостей з усіма підприємствами, які братимуть участь у таких розрахунках, і про необхідність відкриття для цього додаткових рахунків у відділенні Державного казначейства України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2006 (суддя Михайлюк С.І.) у справі № 2/233 (2/40), залишеною без змін постановою від 12.10.2006 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі головуючого судді Кошіля В.В., суддів Моторного О.А., Алданової С.О.), відмовлено в задоволенні заяви ЗАТ “ОТІС” в особі Спеціалізованого ліфтового управління  № 5 про перегляд справи № 22/40 за нововиявленими обставинами, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.04.2006 залишено без змін.

Ухвала та постанова у справі мотивовані недоведеністю позивачем того, що обставини, на які він посилається в обґрунтування заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, не могли бути йому відомі під час розгляду справи.

Не погоджуючись із ухвалою та постановою у справі, позивач у поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що відповідач своїм листом від 16.05.2006 повідомив про необхідність відкриття розрахункового рахунку у відділенні державного казначейства м. Чернігова для виконання мирової угоди, чим фактично змінив її умови.

Відповідач в судовому засіданні заперечив вимоги касаційної скарги та повідомив про перейменування Комунального житлово-експлуатаційного підприємства “ЖЕК-2” на Комунальне підприємство “ЖЕК-2” Чернігівської міської ради, що підтверджується рішенням Чернігівської міської ради від 01.11.2006 “Про перейменування комунальних підприємств”, рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 20.11.2006 № 309 “Про внесення змін до рішення виконкому Чернігівської міської ради від 20.09.2006 № 237 “Про затвердження нової редакції статутів комунальних підприємств”, довідкою № 3974 з ЄДРПОУ від 25.12.2006 та свідоцтвом № 104980 про державну реєстрацію юридичної особи - Комунальне підприємство “ЖЕК-2” Чернігівської міської ради, в зв’язку з чим відповідачем у справі слід вважати Комунальне підприємство “ЖЕК-2” Чернігівської міської ради.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами попередніх інстанції норм процесуального права при прийнятті ними ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові, тобто, такі обставини існували під час розгляду справи, але не могли бути відомі стороні на момент ухвалення рішення.

З матеріалів справи вбачається, що як на нововиявлені обставини позивач посилався на те, що на час укладання мирової угоди і затвердження її судом йому не були відомі обставини, які мають істотне значення для справи, а саме те, що не існує домовленостей з усіма організаціями, які погодились на порядок розрахунку, запропонований відповідачем, що однією з сторін мирової угоди повинно бути Державне казначейство України, оскільки для виконання мирової угоди СЛУ №5 ЗАТ “ОТІС” повинно відкривати додаткові рахунки у відділенні державного казначейства м. Чернігова.

За приписами постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.1981 № 1 “Про практику перегляду судами у зв’язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили” та роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 №04-5/563 “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” до таких обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час ухвалення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд, а вони були виявлені після прийняття рішення зі спору. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення рішення, а також обставини, які могли бути встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, і ці обставини відповідно до положень статті  33 ГПК України мають бути належним чином доведеними.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи позивачеві в задоволенні заяви про перегляд ухвали про затвердження мирової угоди за нововиявленими обставинами, виходили з того, що з наведених заявником відомостей не можливо дійти беззаперечного висновку, що обставини, на які він посилається як на підставу для перегляду справи за нововиявленими обставинами, не могли бути йому відомі.

Колегія суддів зазначає, що викладені заявником обставини не мають жодних ознак нововиявлених, адже, необхідність дотримання вимог чинного законодавства з метою виконання умов мирової угоди, зокрема, Порядку проведення розрахунків з погашення зобов’язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах ощадного банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2005 № 664, не може вважатись матеріально-правовим фактом, про який не знали і не могли знати ні заявник, ані суд при затвердженні мирової угоди.

При цьому, мирова угода –це договір, який укладається сторонами у справі з метою самостійного врегулювання і припинення спору поза межами судового захисту, отже, невиконання умов мирової угоди відповідачем та/або неможливість її виконання у визначений спосіб, недійсність умов мирової угоди через їх суперечливість чинному законодавству або з інших підстав тощо не вважаються нововиявленими обставинами у розумінні ст. 112 ГПК України, а можуть бути предметом як окремого позову, так і апеляційного та касаційного оскарження в порядку розділу ХП ГПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій правомірно відмовили позивачеві у перегляді справи за нововоявленими обставинами за відсутності і недоведеності таких обставин.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2006 у справі № 2/233 (2/40) господарського суду Чернігівської області залишити без змін.

Касаційну каргу ЗАТ “ОТІС” в особі Спеціалізованого ліфтового управління  № 5 залишити без задоволення.

Головуючий                                                                          К.В.Грейц

Судді                                                                                                 О.І.Глос

С.В.Бакуліна