донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

30.01.2007 р.                                                                                   справа №7/219а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

від позивача :
не з’явився

від відповідача:
Врублевська Т.В. –головний державний податковий інспектор, за дов. №47871/1010-012 від 16.10.2006р.; Липа С.В. –головний державний податковий інспектор, за дов. №2387/10/23-218-4 від 22.01.2007р., Заікін О.Г. –головний державний податковий інспектор, за дов. №47871/10/10-012 від 16.10.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ Донецької області

на постанову господарського суду

Донецької області

від
06.11.2006 р.

у справі
№ 7/219а ( суддя Малашкевич С.А. )

за позовом:
товариства з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ Донецької області

до відповідача:

Слов’янської об’єднаної Державної податкової інспекції, м.Слов’янськ Донецької області

про
визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових)  санкцій від 16.03.2006р. №/0/5293 в сумі 8 513 692 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Донецької області від 06.11.2006 р. у справі №7/219а  ( суддя Малашкевич С.А. ) відмовлено у задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ Донецької області, до Слов’янської об’єднаної Державної податкової інспекції, м.Слов’янськ Донецької області, про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.03.2006р. №/0/5293 в сумі 8 513 692 грн. 30 коп.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ Донецької області, звернувся з апеляційною скаргою про скасування постанови господарського суду.

Позивач зазначає, що постанову господарського суду винесено помилково, так як підприємством не було порушено вимог п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Згідно ст. 9 цього Закону реєстри розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів, видачею відповідних квитанцій підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Позивач просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача двічі не з’явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення 15.01.2007 р.

Відповідач, Слов’янська об’єднана Державна податкова інспекція, м.Слов’янськ Донецької області, вважає постанову господарського суду законною, обґрунтованою, мотивованою та такою, що прийнята з урахуванням всіх обставин, які мали суттєве значення для вирішення спору у справі по суті. Відповідач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю „Ріко” є безпосередньо підприємством, що здійснювало торгівлю (придбання та продаж товарів), зокрема на підставі придбанихним торгових патентів на оптову та роздрібну торгівлю. Відповідач просить залишити постанову господарського суду без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 15.01.2007 р.   відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України «Про судоустрій України» № 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної скарги у справі №7/219а була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників відповідача, які прибули в засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Слов’янська об’єднана Державна податкова інспекція здійснила виїзну планову перевірку з питань дотримання товариством з обмеженою відповідальністю „Ріко” вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.09.2005р. За результатами перевірки складено акт №3919/23-2-30795382 від 09.03.2006р.

В акті перевірки зазначені порушення п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №1776-ІІІ від 01.06.2000 р. (із змінами та доповненнями). Встановлено, що підприємство на протязі перевіряємого періоду здійснювало продаж акумуляторів за готівку і не застосовувало при таких розрахунках РРО та РК. Згідно прибуткових касових ордерів, касових книг, журналів ордерів №1 сума реалізації складає: з 01.07.2003р. по 31.12.2003р. –91 191 грн. 00 коп., за 2004 рік –174 530 грн. 00 коп., з 01.01.2005р. по 30.09.2005р. –1 437 017 грн. 46 коп. на загальну суму 1 702 738 грн. 46 коп. Таким чином, встановлено непроведення розрахункових операцій через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а також, через передбачені цим Законом зареєстровані у встановленому порядку розрахункові книжки.

На підставі акту перевірки відповідно до п. 2, 11 ч. 1 ст. 11, ч. 1,2 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та п. 1 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №1776-ІІІ від 01.06.2000 р. із змінами та доповненнями податковий орган прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0/5293 від 16.03.2006 р.

Зазначеним рішенням №/0/5293 від 16.03.2006 р. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №1776-ІІІ від 01.06.2000 р. із змінами та доповненнями, позивачу визначено суму штрафних санкцій в розмірі 8 513 692 грн. 30 коп.

Позивач звернувся з позовною заявою до Слов’янської об’єднаної Державної податкової інспекції про визнання недійсним рішення відповідача №/0/5293 від 16.03.2006 р. Господарський суд  Донецької області відмовив у задоволені позовних вимог позивача. Не погоджуючись з постановою господарського суду позивач звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду у справі №7/219а від 06.11.2006р. відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи Державної податкової служби в установленому порядку мають право здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності  перевірки грошових документів, бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, товарно –касових книг, показників електронних контрольно –касових апаратів і комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку із споживачами. Періодичність таких перевірок та проведення обстежень виробничих, складських, торговельних та інших приміщень встановлюється відповідно до законодавства.

Пунктом 7 статті 11 зазначеного Закону встановлено, що органи Державної податкової служби в установленому порядку мають право застосовувати до підприємств, установ, організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом.

Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок, що Державні податкові органи уповноважені на застосування штрафів за порушення вимог наведених законів. Таке повноваження є складовою частиною контролюючої функції податкових органів.

Відповідно до п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при  продажу товарів у сфері торгівлі, зобов'язані проводити  розрахункові  операції  на  повну  суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на ст. 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” згідно якої реєстри розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів, видачею відповідних квитанцій підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку не приймаються судовою колегією з огляду на наступне.

Сума реалізації товарів товариством з обмеженою відповідальністю «Ріко»становить 1 702 738 грн. 46 коп. Як вбачається з акту перевірки та наданих матеріалів, підприємство має постачальників акумуляторів (готової продукції) з Туреччини, взаємовідносини з якими оформлені у вигляді контрактів, договорів, митних декларацій, контракти на поставку акумуляторів складаються ще з 2002 року, на 01.07.2003 року, тобто на початок перевірки, товариство з обмеженою відповідальністю „Ріко” вже мало кредитове сальдо з одним з постачальників, Турецькою фірмою у сумі 45 665 дол. США. Це свідчить про те, що готова продукція (акумулятори) надійшла до позивача для подальшої реалізації (перепродажу).

Своїм поясненням від 06.11.2006р. позивач спростовує свої доводи в обгрунтування позовної заяви, а також апеляційної скарги. В поясненні від 06.11.2006р. зазначено, що у період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р. товариство з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м. Словя`нськ, здійснювало реалізацію продукції імпортного виробництва. Книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книги, зареєстрованих у встановленому порядку, за визначений період, товариство не вело.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позивач фактично визнав встановлені Слов`янською об`єднаною державною податковою інспекцією порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, що зафіксовані в акті перевірки.

Працівники податкової служби під час перевірки належним засобом зафіксували факт порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №1776-ІІІ від 01.06.2000 р. (із змінами та доповненнями), тому судова колегія вважає, що акт перевірки порушень законодавства є належним засобом доказування наявних результатів перевірки.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових)  санкцій від 16.03.2006р. №/0/5293 в сумі 8 513 692 грн. 30 коп.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наведеного вище вбачається, що позивач не довів у розумінні статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України свої вимоги та заперечення щодо обгрунтування позовних вимог та апеляційної скарги.

З огляду на викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд підставно відмовив у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ, до Слов’янської об’єднаної Державної податкової інспекції, м.Слов’янськ, про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 16.03.2006р. №/0/5293 в сумі 8 513 692 грн. 30 коп.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, постанова відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 187, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України"    №2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду-

У Х В А Л И Л А:

Постанову господарського суду Донецької області від 06.11.2006 р. у справі                         № 7/219а ( суддя Малашкевич С.А. ) - залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Ріко”, м.Слов’янськ Донецької області, на постанову господарського суду Донецької області від 06.11.2006р. у справі №7/219а -  залишити без задоволення.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 30.01.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  5 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

2 –ДАГС