ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 квітня 2007 р.

№ 7/257-16/53

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого - судді
Кота О.В.

суддів:
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Держаного комітету України з державного матеріального резерву

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.10.2006 р.

у справі
№     7/257-16/53 господарського суду Полтавської області

за  позовом
Держаного комітету України з державного матеріального резерву

до
Закритого акціонерного товариства транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія “Укртатнафта”

третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство "Укррезерв"

про
зобов’язання відвантажити нафтопродукти

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.12.2006р. касаційну скаргу Держаного комітету України з державного матеріального резерву повернуто з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, та зазначено, що скаржник вправі, виправивши недоліки, що стали підставою до її повернення, має право повторно подати касаційну скаргу у встановленому законом порядку.

Повторно касаційна скарга подана позивачем 05.03.2007р., тобто після збігу тривалого часу.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно до частини 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз’яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення пропущеного строку Державний комітет України з державного матеріального резерву посилається на звільнення працівника та велику завантаженість юридичного управління.

Оскаржувана постанова Київським міжобласним апеляційним господарським судом прийнята 18.10.2006р.  Строк для подання касаційної скарги сплинув 20.11.2006р. (18.11.2006р. та 19.11.2006р. –вихідні дні). З належно оформленою касаційною скаргою Держаний комітет України з державного матеріального резерву звернувся лише 05.03.2007р.

Скаржником не надано переконливих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку встановленого для подання касаційної скарги та відсутні посилання на будь-які обставини, що дають змогу зробити висновок про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження.

Мотиви, викладені в клопотанні про відновлення пропущеного строку, не можуть вважатися поважною причиною пропуску строку, оскільки дії скаржника носять суб’єктивний характер, а тому колегія суддів вважає, що підстави для відновлення пропущеного процесуального строку відсутні.

Колегія суддів вважає, що підстави для відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.10.2006р. у справі № 7/257-16/53 відсутні.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.10.2006р. у справі № 7/257-16/53  в касаційному порядку і підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 110, 111, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Держаному комітету України з державного матеріального резерву у відновленні пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.10.2006р. у справі № 7/257-16/53.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, а справу № 7/257-16/53 - господарському суду Полтавської області.

Головуючий, суддя:                                                               О. Кот

Судді:                                                                                       С. Владимиренко

С. Шевчук