ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.01.07р.

Справа № А32/507-06(А8/412-06)

За позовом: Закритого акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж" "Центральна енергетична компанія", м.Дніпропетровськ

До:  Прокуратури Дніпропетровської області, м.Дніпропетровськ

Про: зобов'язання прийняти рішення

Суддя  Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Запорожець Д.Б. - представник (дов.№ 409 від 14.04.06 р.);

Від відповідача: Зіма В.Б. ( сл.посв. № 167 );

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.06р. ( суддя                 Дубінін І.Ю. ) відкрите провадження в адміністративній справі № А8/412-06 за позовом Закритого акціонерного товариства  «Підприємство з експлуатації електричних мереж»«Центральна енергетична компанія» до Прокуратури Дніпропетровської області  про визнання протиправною бездіяльності Прокуратури Дніпропетровської області та про зобов’язання відповідача  прийняти за заявою про злочин ЗАТ «ПЕЕМ»«Центральна енергетична компанія»від 02.06.2006 р. ( вих. № 640 ) одне із рішень , передбачених ч.2 ст.97 Кримінально-процесуального кодексу України .

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на незаконність дій оперуповноважених УМВС України на транспорті під час проведення виїмки у ЗАТ «ПЕЕМ»«Центральна енергетична компанія»системних блоків ( що містили дані бухгалтерського та податкового обліку товариства ) в межах досудового слідства у кримінальній справі . В результаті цих дій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська прийняла рішення про визначення                                 ( донарахування ) позивачу податкових зобов’язань та застосувала штрафні санкції .На цей час позивачем оскаржуються в судовому порядку вищезазначені рішення  ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська .З метою притягнення винних осіб до відповідальності позивач 02.06.06 р. звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою  ( вих.. № 640 ) про проведення перевірки у порядку ст.97 КПК України щодо наявності ознак складів злочинів, передбачених ст.ст.206,365,367 КК України , та порушення кримінальної справи щодо працівників УМВС України на транспорті. Генеральна прокуратури України 13.06.06 р. надіслала цю заяву до прокуратури Дніпропетровської області для прийняття рішення згідно з чинним законодавством . Але до цього часу позивач не отримав від відповідача жодної із передбачених ст.ст.98-99 КПК України постанов .

Тобто позивач вважає ,що своєю бездіяльністю у вигляді не прийняття постанови про порушення провадження у кримінальній справі, чи про відмову в порушенні кримінальної справи прокуратура Дніпропетровської області порушила права  та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин. Тобто позивачем оскаржуються процесуальні дії прокуратури Дніпропетровської області під час розгляду заяви про скоєння злочину  При цьому позивач посилається на вимоги Конституції України ; КПК України ; ст.ст.4,17,51,71,72,104,150,162  КАС України .

Прокуратура Дніпропетровської області ( відповідач ) проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи, що за результатами перевірки обставин , викладених в заяві позивача від 02.06.2006 р. ( вих. № 640 ) порушень закону при призначенні та проведенні обшуку з боку слідчого, оперативних працівників міліції не встановлено , в зв’язку з чим підстав для порушення кримінальної справи та прийняття мір прокурорського реагування не вбачається . Про що на адресу позивача 06.07.06 р. була направлена відповідь за                     № 06/1-3676-06 .Окрім того відповідач зазначає , що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства .

Згідно із п.6   Роз’яснення ВГСУ № 02-5/35 від 26.01.2000 р.  „ Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” не  підлягають розгляду господарськими судами, зокрема, заяви про визнання недійсними:  актів слідчих, судових і прокурорських органів, щодо яких чинним законодавством встановлено спеціальний порядок оскарження і зміни чи скасування . У разі  надходження  заяв  про  визнання  недійсними   актів, зазначених у цьому підпункті, господарський суд повинен відмовити у  їх прийнятті з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК, а у разі помилкового прийняття позову - припинити провадження у справі згідно з пунктом 1 статті 80 ГПК.

Відповідно до Постанови ВСУ від 11.02.05 р. № 1 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи»: Рішенням Конституційного  Суду  України  (далі - Рішення) від 30 січня 2003 р. N 3-рп/2003 ( v003p710-03 ) визнані такими, що не відповідають Конституції України ( 254к/96-ВР ) (є неконституційними), ті положення ч. 6 ст. 234, ч. 3 ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України  (далі - КПК), які унеможливлюють розгляд судом на стадії досудового слідства скарг на постанови слідчого, прокурора стосовно приводів, підстав і порядку порушення кримінальної справи щодо певної особи. У зв'язку з цим на досудових  стадіях  кримінального  процесу суди зобов'язані приймати до свого провадження скарги на постанови про порушення кримінальної справи щодо певної особи, що надходять від  осіб, стосовно яких порушено кримінальні справи, або їхніх захисників та законних представників. Такі скарги приймаються місцевими чи апеляційними судами за органів, які винесли зазначені постанови, з дотриманням правил підсудності, визначених статтями 33, 34 КПК  та іншими законами України (наприклад, частинами 5, 6 ст. 13 Закону від 15 грудня 1992 р. N 2862-XII «Про статус суддів»). Розгляд скарги на  постанову  про  порушення  кримінальної справи в порядку цивільного судочинства не допускається. Проте бездіяльність органу дізнання, слідчого, прокурора, що полягала у неприйнятті за заявою про злочин жодного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 97 КПК , може бути оскаржена в порядку, встановленому в гл. 31-А Цивільного процесуального кодексу України .

У відповідності із вимогами п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України                        ( що набрав чинності з 1 вересня 2005 року ):  до початку діяльності   окружних   та   апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року , вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до приписів ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі:                        1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:      спорів про приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів ( Стаття 12 із змінами, внесеними згідно із Законами N 82/95-ВР від 02.03.95, N 251/97-ВР від 13.05.97, N 2249-III ( 2249-14 ) від 18.01.2001, N 483-V ( 483-16 ) від 15.12.2006 }.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що спірні правовідносини не є господарськими, та не можуть розглядатися господарським судом за правилами КАС України; а повинні розглядатися районним судом за  місцем розташування прокуратури Дніпропетровської області; а відповідно до приписів ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; провадження у цій справі підлягає закриттю .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.157; п. 6 Розділу                     перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України; суд , -

У Х В А Л И В :

1.Закрити провадження  в адміністративній справі.

2.Направити копію цієї ухвали на адресу сторін.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровськоо апеляційного господарського суду в порядку та строки,  встановлені розділом ІV 186 Кодексу адміністративного судочинства України; набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

О.Ю.Васильєв