ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.
№ 16/216

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Грека Б.М.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду
від 26 вересня 2007 року

у справі

№ 16/216

господарського суду

Івано-Франківської області

за позовом

ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат"

до

1.          Головного управління внутрішніх військ МВС України
2.  ТОВ "ТрансКомСервіс"

про
спонукання до виконання умов договору

за участю представників сторін

від позивача –Борущак Р.Р.
від відповідача-1 –не з’явився
від відповідача-2 –Попадинець Л.П.

В С Т А Н О В И В:

ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Головного управління внутрішніх військ МВС України та ТОВ "ТрансКомСервіс" про зобов’язання Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України МВС України і ТОВ „ТрансКомСервіс” виконати умови договору № 12 від 31.03.2003 на суму 614 652 грн. та зобов’язання після здачі Державній приймальній комісії завершеного будівництвом об’єкту, передати на баланс ВАТ „Івано-Франківський м’ясокомбінат” вбудовано-прибудовані кафе і магазин „М’ясо”.

У заяві про уточнення позовних вимог ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат" просить винести рішення, яким зобов’язати Головне управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України передати на баланс ВАТ „Івано-Франківський м’ясокомбінат”, на підставі Акту прийому-передачі об’єкти нерухомості  на загальну суму 614 652 грн., а саме: магазин „М’ясо” вартістю 377 152 грн. та кафе вартістю 237 500 грн., та прийняти від ВАТ „Івано-Франківський м’ясокомбінат” оплату в розмірі 614 652 грн. в десятиденний термін після передачі на баланс вищезазначених об’єктів нерухомості по Акту прийому-передачі.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2007 у справі № 16/216 позов задоволено з посиланням на ст.ст. 430, 526, 610, 613  ЦК України. Суд першої інстанції вказує, що боржник ВАТ „Івано-Франківський м’ясокомбінат” не міг виконати свого обов’язку по фінансуванню будівництва через те, що кредитор ГУВВ МВС України прострочив вчинення дій, що встановлені договором.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2007 у справі № 16/216 (колегія суддів: головуючий –Новосад Д., судді –Михалюк О., Мельник Г.) рішення господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2007 скасовано з посиланням, зокрема, на ст.ст. 212, 331, 526 ЦК України. Суд апеляційної інстанції наголошує, що направлення позивачу передбачених у п.2.1.2 документів пізніше, ніж передбачено договором, жодним чином не позбавляло ВАТ „Івано-Франківський м'ясокомбінат" можливості здійснити оплату за виконані роботи, саме позивачем жодних доказів виконання будь-яких взятих на себе за договором № 12 зобов'язань суду не надано.

У касаційній скарзі ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат" просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2007 та залишити в силі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2007 у справі № 16/216.

Вищим господарським судом України ухвалою від 12.12.2007 у справі №16/216 порушено касаційне провадження за касаційною скаргою ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат".

Відповідач-1 у справі процесуальним правом участі його повноважного представника у судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

З дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини у даній справі.

ВАТ „Івано-Франківський м’ясокомбінат”, Головним управлінням внутрішніх військ МВС України та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТрансКомСервіс” 31.03.2003 укладено договір №12 про спільну діяльність.

Предметом  договору від 31.03.2003 є спільне будівництво та введення в експлуатацію 38-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими  приміщеннями кафе та магазином „М’ясо".

Об`єкт - 38–квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазином „М’ясо” та кафе по вул.Угорницькій в м.Івано-Франківську був  введений в експлуатацію відповідно до Акту державної приймальної комісії від 13.07.2005, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №223 від 20.07.2005.

Суди встановили щодо виконання  відповідачем 1 своїх зобов’язань, що довідки про вартість виконаних робіт (Ф-3) та Акти виконаних робіт (Ф-2) за період з жовтня 2003 року по червень 2004 року включно були направлені позивачу  в липні 2004 року.

Також, суди встановили, що позивач не здійснив фінансування у відповідності до умов договору №12.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини у даній справі, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційної  інстанції про помилковість доводу суду першої інстанції про те, що позивачем не здійснено фінансування у відповідності до умов договору № 12 через прострочення кредитора.

Апеляційний господарський суд встановив, що спростовується наявними в матеріалах справи належними в розумінні ст.34 ГПК України документальними доказами покладений в основу оскаржуваного рішення факт невиконання відповідачем-1 умов, передбачених у п.2.1.2 договору, оскільки навіть після їх виконання у липні 2004 року передбачених договором обов'язків позивач протягом року до моменту подання позовної заяви не виконав.

Суд апеляційної інстанції вірно наголосив, що направлення позивачу передбачених у п.2.1.2 документів пізніше, ніж передбачено договором, жодним чином не позбавляло ВАТ „Івано-Франківський м'ясокомбінат" можливості здійснити оплату за виконані роботи.

Також апеляційний господарський  суд вірно звернув увагу на ст.526 ЦК України, якою встановлено обов'язок належного виконання зобов'язання, оскільки саме позивачем жодних доказів виконання будь-яких взятих на себе за договором № 12 зобов'язань суду не надано.

Апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем в порядку ст.33 ГПК України не доведено документальними доказами факту будь-якої сумісної з відповідачами спільної діяльності у вигляді виконання взятих ним за договором обов'язків, беручи до уваги встановлений судами апеляційної та касаційної інстанції у справі №1/57-5/125 факт припинення договору №12, що виключає і будь-які його права щодо досягнутої за цим договором мети.

Колегія суддів апеляційної інстанції взяла до уваги посилання скаржника за апеляційною скаргою на порушення господарським судом Івано-Франківської області ст.212 ЦК України, оскільки виконання взятих згідно п.2.3.1 договору №12 ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат" обов'язків пайовика по суті є відкладальною обставиною щодо виникнення у нього права на вбудовано-прибудоване приміщення кафе та магазину.

За ст.331 ЦК України власником речі є особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи обставини, що були встановлені попередніми судовими інстанціями, касаційною інстанцією встановлено, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час здійснення касаційного провадження, оскаржувана постанова у даній справі є такою, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності і відповідає постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Оскільки порушень норм процесуального та матеріального права у даній справі не встановлено, колегія суддів Вищого господарського суду України залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного господарського суду без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України , Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Івано-Франківський м’ясокомбінат" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2007 у справі № 16/216 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            С. Самусенко

Судді:                                                                                Б. Грек

І. Плюшко