СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

13 квітня 2007 року

Справа № 20-2/058

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Маслової З.Д.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Наумович Д. А. за довіреністю;

відповідача: не з'явився;

третьої особи: Савуренко О.в. за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Севастопольська продовольча база "Колос" на ухвалу господарського суду міста Севастополя (суддя  Шевчук Н.Г.) від 16 лютого 2007 року у справі № 20-2/058

за позовом           Закритого акціонерного товариства "Севастопольська продовольча база "Колос" (вул. Токарєва, 2, Севастополь, 99003)

до           Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, Севастополь, 99011)

3-тя особа: Закрите акціонерне товариство "Паллада"  (вул. Загородна балка, 1б (вул. Токарєва, 2),Севастополь,99008)

про скасування постанови АА № 345001 від 29.06.2004 про накладення арешту на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Токарєва, 2

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Севастопольська продовольча база „Колос” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до підрозділу примусового виконання вішень Державної виконавчої служби міста Севастополя про скасування постанови АА № 345001 від 29 червня 2004 року про накладення арешту на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Токарєва, 2, та зняти арешт з цього майна.

Підставою для звернення з позовними вимогами на яку посилався позивач, є, на його думку, стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя у справі №20-2/058 від 16 лютого 2007 року (суддя Шевчук Н.Г.) провадження у справі закрите за позовом закритого акціонерного товариства "Севастопольська продовольча база "Колос" до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби міста Севастополя, третя особа: закрите акціонерне товариство "Паллада" про скасування постанови АА № 345001 від 29 червня 2004 року про накладення арешту на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: місто Севастополь, вул. Токарєва, 2.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу господарського суду скасувати, як винесену необґрунтовано, та якою не застосовано норми Кодексу адміністративного судочинства України та норми Закону України „Про виконавче провадження”. Більш детальніше доводи вказані в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Представник третьої особи надав судовій колегії пояснення та заперечення на апеляційну скаргу.

У судове засідання не з‘явився представник відповідача.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи,  а також те, що відповідно до пункту 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути справу за відсутності не з’явившегося представника відповідача.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. у справі №20-2/058 від  13 квітня 2007 року суддю Лисенко В.А. було замінено на суддю Ткаченка М.І.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, встановила наступне.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Апелянт вважає, що перебування під арештом майна, на яке рішенням господарського суду міста Севастополя від 19 липня 2006 року у справі № 20-2/161 за ним визнано право власності, порушує його права, як власника цього майна.

Частиною 1 статті 59 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року за № 14 “Про практику розгляду судами скарг на рішення,  дії або бездіяльність органів і  посадових осіб  державної виконавчої служби та звернень учасників  виконавчого провадження” у справах  за  скаргами  стягувача  чи  боржника  на  дії державного  виконавця,  пов'язані  з арештом і вилученням майна та його оцінкою,  суд  перевіряє  відповідність  цих  дій  положенням статей  55,  57  Закону України „Про виконавче провадження”.

Згідно до положень статті 24 Цивільного процесуального кодексу України та статті 12 Господарського процесуального кодексу України, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке   накладено   арешт,   вирішуються  шляхом  пред'явлення  ними відповідно до правил  підвідомчості  позову до боржника та особи,  в інтересах якої накладено арешт,  про визнання права  власності  на  майно  і звільнення  його  з-під  арешту.  В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб,  які не є власниками  майна,  але  володіють  ним  на законних підставах.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позовна заява  закритого акціонерного товариства „Севастопольська продовольча база „Колос” не могла бути розглянута в порядку адміністративного судочинства господарським судом міста Севастополя.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду  - без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням та без порушення норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Севастопольська продовольча база "Колос" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Севастополя від 16 лютого 2007 року у справі № 20-2/058 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу або постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис                    О.Л. Котлярова

Судді                                                  підпис                    З.Д. Маслова

підпис                    М.І. Ткаченко