ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

22
січня 2007 р.

№
10/289-ПН-05

Вищий господарський
суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Кравчука
Г.А.,

Мачульського
Г.М.,

Шаргала
В.І.

розглянувши
матеріали

касаційної
скарги

Чкалівської
сільської ради

на
рішення

господарського
суду  Херсонської області від
05.10.2005 року від 05.10.2005р.

у
справі

№10/289-ПН-05

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1

до

Сільськогосподарського
Товариства з обмеженою відповідальністю
ім. Чкалова

за
участю

Прокурора
Великоолександрівського району Херсонської області

про

визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Чкалівської сільської ради на
рішення господарського суду  Херсонської
області від 05.10.2005 року від 05.10.2005р. у справі №10/289-ПН-05 подана до
Вищого господарського суду України  з
порушенням вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу
України.

За
правилами статті 1111 Господарського процесуального кодексу України
особа, що подала касаційну скаргу, надсилає іншим сторонам у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї документів.

Згідно
з приписами частини 4 ст.111 названого Кодексу, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита та
надіслання її копії іншим сторонам у справі.

Разом
з тим, статтею 36 цього Кодексу встановлено, що докази подаються в оригіналі
або належним чином засвідчених копіях.

При
цьому печаткою підприємства (установи, організації) можуть посвідчуватись лише
ті документи, що видані підприємством (установою організацією).

Скаржником
допущено порушення вищезазначених норм процесуального права, оскільки в якості
доказу надіслання копії скарги іншій стороні у справі -позивачу подані не
засвідчені належним чином копії:
фіскального чеку ВПЗ “Укрпошти” в м. Херсоні від 18.12.06 та опису
поштового вкладення в цінний лист, крім того, в названій копії опису значиться
ім'я одержувача -ОСОБА_2, тоді як позивачем у справі є ПП ОСОБА_1, тому
зазначені “докази” не приймаються касаційною інстанцією як належні.  Докази направлення копії касаційної скарги
відповідачеві -СТОВ ім. Чкалова та Прокурору Великоолександрівського району Херсонської
області взагалі не надані.

В
якості доказу сплати держмита скаржником надана ксерокопія квитанції від
18.12.06, що з огляду на вищезазначене також не приймається судовою колегією як
належний доказ сплати держмита.

Вказані
обставини є підставою для повернення поданої касаційної скарги відповідно до
пунктів 3,4 частини першої  статті 1113
Господарського процесуального кодексу України.

Поряд
із наведеним касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів
частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України
після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї
статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу у
загальному порядку з  урахуванням вимог
статтей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Крім
того, з матеріалів вбачається , що 13.09.2006 року Запорізьким апеляційним
господарським судом у даній справі прийнята постанова, тому скаржнику з
урахуванням зазначеного слід також відповідно до вимог п.4 ст. 111 цього
Кодексу уточнити зміст касаційної скарги.

Керуючись
статтями 86, 111, пунктами 3, 4  частини
1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Чкалівської сільської ради на рішення господарського суду  Херсонської області від 05.10.2005 року від
05.10.2005р. у справі №10/289-ПН-05
повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий  суддя
Г. А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В. І. Шаргало