ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 13/102

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

прокурора
Атаєва Д.К. –прокурор відділу Генеральної прокуратури України;
Козакова І.М. –прокурор відділу прокуратури Чернігівської області

позивача
Іванець В.А. –довіреність від 12.05.2006 р.

відповідача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання
Заступника прокурора Чернігівської області

на постанову
від 18.09.2007 Київського апеляційного господарського суду

у справі
13/102 господарського суду Чернігівської області

за позовом
Прокурора Козелецького району Чернігівської області в інтересах держави в особі Крехаївської сільської ради

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Любич"

про
передачу в комунальну власність об'єкта житлового фонду

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Козелецького району Чернігівської області в інтересах держави в особі Крехаївської сільської ради звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовом до ТОВ "Любич" про зобов'язання відповідача передати у комунальну власність Крехаївської сільської ради житловий будинок, розташований:   с. Крехаїв, вул. Садова, 2 Козелецького району разом з відповідною технічною документацією на нього.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведеної перевірки було з'ясовано, що ТОВ "Любич" створено в процесі реорганізації та є правонаступником СВК "Крехаїв", який, в свою чергу був правонаступником сільськогосподарського підприємства.

Станом на 01.03.2007 р. на балансі ТОВ "Любич" перебуває житловий будинок, розташований: с. Крехаїв, віл. Садова, 2 Козелецького району, балансова вартість якого складає 1500 грн., який був власністю реорганізованого КСП і переданий на баланс створеного в процесі реорганізації суб'єкта господарювання.

Чинним законодавством, зокрема, статтею 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", за приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 р. № 1253, відповідно до вимог Указу Президента України            № 389/2000 від 09.03.2000 р."Про деякі заходи щодо поліпшення умов господарювання недержавних сільськогосподарських підприємств", приписів Житлового кодексу України, будь –яке підприємство, створене в результаті реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства зобов'язано передати житловий фонд до комунальної власності сільської ради.

Керівництво ТОВ "Любич" добровільно передати житловий спірний будинок до комунальної власності Крехаївської сільської ради відмовлялось, що підтверджується письмовою відповіддю від 30.10.2006 р. № 15/10.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Любич" проти позову заперечувало, просило у його задоволенні відмовити, пославшись на те, що   спірний будинок є власністю товариства, а ТОВ "Любич" не є правонаступником КСП "Крехаїв" та СВК "Крехаїв", оскільки відбулась перереєстрація КПС та СВК й останні не були реорганізовані.

Пропозиція про передачу об'єктів у комунальну власність погоджується з підприємством - правонаступником, тобто отримання власної згоди добровільно, без примусу відмовитись від свого права на майно.

Крім того, відповідач заперечував проти позову також з підстав пропуску загального строку позовної давності.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р. (суддя Фетисова І.А.) позовні вимоги задоволені повністю, зобов'язано ТОВ "Любич" передати у комунальну власність територіальної громади Крехаївської сільської ради житловий будинок № 2 по вул. Садовій в с. Крехаїв Козелецького району вартістю 1500 грн. з технічною документацією.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд зазначив, що у ТОВ "Любич", КСП та СВК "Крехаїв" відсутні будь –які правовстановлюючі документи на підтвердження права власності на спірний житловий будинок.

Житловий будинок № 2 по вул. Садовій в с. Крехаїв не був включений до майна належного до розпаювання в процесі реорганізації КСП "Крехаїв".

А тому, суд дійшов висновку, що спірна будівля не була передана у власність відповідача, і не перейшла до нього на праві власності в результаті   реорганізації, оскільки будівля входила до складу майна соціальної   інфраструктури, і   повинна відповідно   до   вимог   чинного законодавства бути передана на баланс органів місцевого самоврядування.

Крім того, судом не було взято до уваги посилання відповідача на пропущений позивачем строк позовної давності, з огляду на відсутність відомостей у позивача про внесення до статутного фонду цього майна, відомостей щодо фактичної продажу цього будинку до 2006 року, в зв'язку з чим відбулось звернення позивача до прокуратури. Як свідчить лист прокуратури Козелецького району № 2190/06 від 12.10.2006 року, остання не була також своєчасно повідомлена відповідачем по справі, саме, про ці обставини до 12.10.2006 року.

За апеляційною скаргою ТОВ "Любич" Київський апеляційний господарський суд (судді: Кондес Л.О., Куровський С.В., Михальська Ю.Б.), переглянувши рішення господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 18.09.2007 р. скасував його, прийняв нове рішення, яким в позові відмовив.

Мотивуючи постанову суд апеляційної інстанції визнав, що ТОВ "Любич" було створено шляхом перереєстрації СВК "Крехаїв", а тому на нього не розповсюджуються вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1996 р. № 1443 "Про поетапну передачу до комунальної власності об'єктів соціальної інфраструктури".

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що перебіг позовної давності в даній справі почався з дати перереєстрації СВК "Крехаїв" в ТОВ "Любич", тобто з 23.06.2001 р. і скінчився 24.06.2004 р.

Заступник прокурора Чернігівської області подав до Вищого господарського суду касаційне подання, в якому просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 р. скасувати, а рішення господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р. залишити без змін, обґрунтовуючи доводи касаційного подання порушенням норм матеріального права.

В касаційному поданні, зокрема, зазначено, про неправомірність висновків суду апеляційної інстанції стосовно того, що ТОВ "Любич" було створено шляхом перереєстрації СВК "Крехаїв", оскільки довідкою головного управління статистики у Чернігівській області від 12.04.2007 р. № 289/04-1-10 підтверджено факт відсутності у ЄДРПОУ таких підприємств як КСП "Крехаїв" та СВК "Крехаїв".

В результаті перетворень зміни організаційно –правової форми, ідентифікаційні коди не змінювались.

Відповідно до пункту 4 статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" та статті 22 Закону України "Про господарські товариства" підприємство вважається реорганізованим з моменту виключення його з державного реєстру України, а тому з урахуванням відсутності відомостей про виключення КСП "Крехаїв" з державного реєстру можна дійти висновку про проведену реорганізацію підприємства.

Незмінність ідентифікаційного коду в даному випадку не може слугувати доказом проведення або не проведення реорганізації підприємства.

В розділі 1 статті 1.2 Статуту підприємства прямо зазначено, що товариство створюється в процесі реорганізації і є правонаступником сільськогосподарського виробничого кооперативу "Крехаїв".

На думку скаржника, помилковим є посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивачем не надано доказів погодження з відповідачем питання передачі до комунальної власності спірного будинку, оскільки чинним законодавством не передбачено такий порядок передачі житла у комунальну власність.

Стосовно висновку суду щодо пропуску прокурором строку позовної давності, в касаційному поданні зазначено, що 15.05.2006 р. Крехаївською сільською радою на ім'я відповідача було скеровано вимогу про передачу у комунальну власність спірного будинку.

Оскільки відповіді на лист рада не отримала, за захистом свого права звернулась до прокуратури, а тому право на позов виникло з моменту звернення до відповідача з листом, тобто з 2006 р.

У відзиві на касаційне подання ТОВ "Любич" просило залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 р. без змін, а касаційне подання без задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні прокурора, представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 р. вбачається, що підставою для скасування рішення господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р. став висновок суду, щодо проведення перереєстрації КСП "Крехаїв" в СВК "Крехаїв" та ТОВ "Любич", а не їх реорганізації, пославшись при цьому лише на незмінність ідентифікаційного коду.

Проте, судова колегія вважає такий висновок помилковим та таким, що спростовується встановленими обставинами під час розгляду справи судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 115 від 13.03.2000 р. перереєстровано КСП "Крехаїв" в СВК "Крехаїв" та визнано СВК правонаступником майнових прав та обов'язків КСП.

Преамбула цього розпорядження містить посилання на підстави його прийняття, а саме, реформування КСП на засадах приватної власності на землю та майно, зміною організаційно –правової форми КСП "Крехаїв", керуючись Законом України "Про підприємництво", Положенням "Про реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності".

Рішенням № 14 виконкому Крехаївської сільської ради від 26.02.2007 р. "Про передачу на баланс Крехаївської сільської ради житлових будинків, що знаходяться на балансі ТОВ "Любич", яким зобов'язано ТОВ "Любич" передати у комунальну власність не баланс Крехаївської сільської ради житлові приміщення, що знаходяться в с. Крехаїв по вул. Садова, 2 та по вул. Л. Українки, 90.

Рішенням № 19 виконавчого комітету Крехаївської сільської ради від 28.03.2007 року надано згоду на прийняття житлового будинку № 2 по вул. Садова в с. Крехаїв у комунальну власність.

14.03.2007 року 8 сесією 5 скликання Крехаївської сільської ради прийнято рішення про затвердження рішення № 14 від 26.02.2007 року та зобов'язано ТОВ "Любич" передати спірний будинок на баланс сільської ради.

Крім того, під час здійснення судового розгляду, судом першої інстанції було встановлено, що статтею 1.1 розділу 1 Статуту ТОВ "Любич", зареєстрованого Козелецькою районною державною адміністрацією від 23.06.2001 р., вбачається, що ТОВ "Любич" створене  в процесі  реорганізації  і  є правонаступником СВК "Крехаїв", а СВК створено в результаті перетворення КСП "Крехаїв".

Згідно довідки Головного управління статистики у Чернігівській області             № 289/04-1-10 від 12.04.2007 року зазначено про відсутність в ЄДРПОУ таких підприємств як КСП "Крехаїв" та СВК "Крехаїв", в результаті перетворень зміни організаційно-правової форми, ідентифікаційні коди не змінювались.

З приписів пункту 4 статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" та статті 22 Закону України "Про господарські товариства"  вбачається, що підприємство вважається реорганізованим з моменту виключення його з державного реєстру України.

А тому, з урахуванням відомостей про виключення КСП „Крехаїв" з державного реєстру суд дійшов висновку про фактично проведену реорганізацію сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 5 Житлового кодексу Української РСР, будинки відомчого житлового фонду підлягають поступовій передачі до відання місцевих рад в порядку і строки, що визначаються радою Міністрів СРСР та радою Міністрів Української РСР.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1996 № 1443 "Про поетапну передачу до комунальної власності об'єктів соціальної інфраструктури" об'єкти соціальної інфраструктури сільськогосподарських підприємств, що реорганізуються у зв'язку виділенням окремих господарюючих суб'єктів, включаються в порядку черговості до переліків таких об'єктів, що пропонуються для передачі до комунальної власності у 1999 році і наступних роках.

Відповідно до Указу Президента України "Про деякі заходи щодо поліпшення умов господарювання недержавних сільськогосподарських підприємств" № 398/2000 від 09.03.2000 раді Міністрів АР Крим, обласним, Київській та Севастопольській місцевим державним адміністраціям із залученням у встановленому порядку органів місцевого самоврядування здійснити відповідно до Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", інших актів законодавства України організаційні заходи щодо, зокрема, безоплатної передачі протягом 2000 року в комунальну власність   житлового   фонду   та   інших   об'єктів   соціальної   інфраструктури,   включаючи   об'єкти незавершеного    будівництва, які належать сільськогосподарським кооперативам, приватним (приватно-орендним) сільськогосподарським підприємствам, селянським (фермерським) господарствам, господарським товариствам, а також іншим сільськогосподарським підприємствам, які засновані на приватній власності, із збереженням мережі та функціонального призначення об'єктів соціальної інфраструктури.

Абзацом 4 пункту 1 цього Указу передбачено, що зазначені у цій статті заходи здійснювати за згодою недержавних сільськогосподарських підприємств.

Оскільки даний Указ передбачав здійснення таких заходів протягом 2000 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги щодо згоди недержавних сільськогосподарських підприємств на здійснення цих заходів не можуть розповсюджуватися на даний спір.

Відповідно до пункту 2 підпункту 1 абзацу 9 Указу Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29.01.2001 № 62/2001 Міністерству аграрної політики України, Раді міністрів АР Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям розробити до 1 березня 2001 року та здійснити протягом поточного року комплекс організаційних заходів щодо забезпечення управління об'єктами права державної власності, що перебували у користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, а також збереження і використання за призначенням до передачі їх у комунальну власність об'єктів соціальної інфраструктури, які належали зазначеним підприємствам.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.01 № 62 затверджено "Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.04.2001  р. за № 305/5496 згідно з пунктом  17 якого підприємство –правонаступник здійснює заходи щодо передачі майна соціальної інфраструктури на баланс органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", якою встановлено визначення, порядок та підстави ліквідації та реорганізації підприємства, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 р. № 1253 затверджено "Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників", яким визначено механізм безоплатної передачі у комунальну власність, зокрема, житлового фонду колективних підприємств та переданого на баланс підприємств -правонаступників.

Відповідно до пункту 4  зазначеного Порядку ініціаторами передачі об'єктів у комунальну власність можуть бути місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства - правонаступники на балансі яких перебувають об'єкти.

Вказаний Порядок передбачає погодження з підприємством-правонаступником пропозиції місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу об'єктів у комунальну власність, а не згоду підприємства - правонаступника на передачу об'єктів.

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 329 вказаного кодексу передбачено, що юридична особа публічного права набуває права власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Здійснюючи розгляд справи господарський суд Чернігівської області, на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що у ТОВ "Любич" відсутні будь-які правовстановлюючі документи на підтвердження права_власності у ТОВ „Любич", СВК та КСП „Крехаїв" на спірний житловий будинок за № 2 по вул. Садова в с. Крехаїв, у зв'язку з чим обґрунтування заперечень відповідача цією обставиною судом визнані безпідставним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції житловий будинок по вул. Садова, 2 в с. Крехаїв не був включений до майна належного до розпаювання в процесі реорганізації КСП.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,  переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Касаційна інстанція виходить з обставин, встановлених у даній справі судом першої та апеляційної інстанції.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з’ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильно застосування норм матеріального чи процесуального права.

Скасовуючи рішення господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р. та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини не спростував.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів статей 256, 257, пункту 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності у даному випадку починається з 2006 р., тобто з моменту звернення сільської ради до прокуратури.

Натомість, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що з огляду на відсутність відомостей у позивача про внесення до статутного фонду спірного майна, відомостей щодо фактичного продажу будинку до 2006 року, звернення сільської ради до прокуратури відбулось лише у 2006 р., а тому, перебіг строку позовної давності починається з 2006 року.

Приймаючи до уваги вказані приписи діючого законодавства України, а також встановлені судом першої інстанції обставини стосовно того, що спірний житловий будинок, розташований: с. Крехаїв, вул. Садова, 2 Козелецького району не перейшов у власність ТОВ "Любич" в процесі реорганізації, оскільки входив до складу майна соціальної інфраструктури, і підлягає передачі на баланс органів місцевого самоврядування, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що рішення у даній справі прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, а постанова апеляційної інстанції скасуванню, як така, що прийнята в порушення норм матеріального права.

Керуючись статтями 1117, пунктом 6 статті 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007 р. у справі № 13/102 господарського суду Чернігівської області скасувати, а рішення господарського суду Чернігівської області від 17.05.2007 р.  залишити без змін.

Касаційне подання Заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Головуючий                                                                                 Т. Дроботова

Судді                                                                                             Н. Волковицька

Л. Рогач