Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2007 р.                                         Справа № 3/602-06 (17/105)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Євтушенкові Є.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  Мар"їної-Кравець І.О., копія пост. дов. №133/35 від 02.07.07 р. у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2825 С/1-12) на рішення господарського суду Сумської області від 18.12.06 р. у справі № 3/602-06 (17/105)

за позовом дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" відкритого акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче підприємство ім. М.В. Фрунзе", м. Суми,

до дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

про визнання договору недійсним,

встановила:

Позивач, дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" відкритого акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об‘єднання ім. М.В.Фрунзе", звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про визнання договору на постачання газу № 79-1/63-05-06/05-2602 від 26.12.2006р., укладеного між ним та відповідачем, дочірньою компанією  "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",  недійсним з моменту його укладення.

Рішенням господарського суду Сумської області від 18.12.2006 р. у справі № 3/602-06 (суддя Шевченко П.І.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач  з рішенням  місцевого господарського суду не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив  це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду  від 14.03.2007 р. у справі № 3/602-06 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Горбачова Л.П., суддя Гончар Т.В.) апеляційну скаргу позивача було задоволено частково.

Скасовано рішення господарського суду Сумської області від 18.12.2006 р. у справі № 3/602-06. Справу за підсудністю направлено до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

-2-

Ухвалою господарського суду України м. Києва від 02.04.2007 р. справу прийнято до розгляду з присвоєнням № 17/105.

Позивач подав до Вищого господарського суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.03.2007 р. в частині направлення справи до господарського суду м. Києва та направити справу на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Відповідач також подав касаційну скаргу, просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 14.03.2007 р., рішення господарського суду Сумської області від 09.11.2006 р. залишити без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2007 р. у справі № 17/105(№3/602-06) касаційні скарги задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.03.2007 р. у справі № 17/105(3/602-06) скасовано.

Справу №17/105(3/602-06) направлено до Харківського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги ДП “Завод обважнених бурильних та ведучих труб ”ВАТ “Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе” по суті.

Апеляційну скаргу позивач обгрунтовує, зокрема, тим, що відповідачем в порушення статті 36 Господарського процесуального кодексу України не були надані господарському суду першої інстанції оригінали документів: ліцензії на право здійснення господарської діяльності з постачання природного газу, на підставі якої здійснювалось постачання газу за договором №79-1/63-05-06/05-2602 від 26.12.2006 р. та довіреності від 29.04.2005 р. №127/102, яка підтверджує повноваження представника відповідача на підписання вищевказаного договору та документів, які підтверджують статус та повноваження особи, що видала таку довіреність.

Крім того, зазначає, що в порушення вимог частини 4 статті 265 Господарського кодексу України жоден пункт договору на постачання природного газу №79-1/63-05-06/05-2602 від 26.12.2006 р. не викладений у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс".

А тому, на думку позивача, на підставі частини 1 статті 215 та частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України спірний договір підлягає визнанню недійсним з моменту його укладення.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване позивачем рішення законним та обгрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В обгрунтування своєї позиції по справі посилаються, зокрема, на те, що відповідно до положень статті 265 Господарського кодексу України при укладенні договорів поставки сторони повинні лише забезпечувати додержання Правил ІНКОТЕРМС, а не викладати їх в договорі та абсолютно виконувати. Також вказують на те, що відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України оригінали документів подаються лише тоді, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені  тільки такими документами, тоді як відповідач надав суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: ліцензії серії АА №485670, довіреності №127/102 від 29.04.2005 р., наказу №145-к від 22.04.2005 р., що свідчить про належне виконання вимог суду першої інстанції.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення представника відповідача, перевірила правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

-3-

Як свідчать матеріали справи, 26.12.2005 р. між дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", постачальником, та дочірнім підприємством "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" відкритого акціонерного товариства "Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе" , покупцем, було укладено договір на постачання газу № 79-1/63-05-06/05-2602 від 26.12.2005 р., відповідно до умов якого постачальник зобов"язався передати у власність покупцеві в 2006 році природний газ у визначених цим договором кількості та якості, а покупець зобов"язався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Відповідно до Указу Президента України від 04.10.1994 р. "Про застосування міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів" при укладенні суб"єктами підприємницької діяльності України всіх форм власності договорів, у тому числі зовнішньоекономічних договорів (контрактів), предметом яких є товари, застосовуються Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів, підготовлені Міжнародною торговою палатою у 1953 р".

Частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України встановлено, що умови договорів поставки повинні викладатися відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС.

Зі змісту цих норм випливає, що вони встановлюють  вимогу лише стосовно того, що сторони при укладенні договорів поставки повинні забезпечувати додержання правил ІНКОТЕРМС, тобто умови договору поставки не повинні цим правилам суперечити, а не містити в тексті договору правила ІНКОТЕРМС, як на то вказує позивач в апеляційній скарзі.

Крім того, як вірно зазначив місцевий господарський суд у своєму рішенні, Преамбулою Міжнародних правил ІНКОТЕРМС встановлено, що сторони мають право самостійно модифікувати норми, запозичувати з Правил ІНКОТЕРМС.

А тому оскільки позивачем не доведено, які саме умови спірного договору і яким чином суперечать Міжнародним правилам тлумачення термінів ІНКОТЕРМС, іншим актам законодавства, місцевий господарський суд дійшов цілком обгрунтованого висновку про те, що укладений сторонами договір на постачання газу № 79-1/63-05-06/05-2602 від 26.12.2005 р. відповідає вимогам чинного законодавства, та про відмову, у зв"язку з цим, у задоволенні позову про визнання цього договору недійсним з моменту його укладення на підставі частини 1 статті 215 та частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 30.11.2006 р. було надано суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: копію ліцензії серії АА №485670, виданої відповідачеві Національною комісією регулювання електроенергетики України на право здійснення ним господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованим тарифом, копію довіреності №127/102 від 29.04.2005 р. на ім"я Варги Івана Івановича, на підставі якої він підписав від імені відповідача спірний договір, та копію наказу відповідача №145-к від 22.04.2005 р. про призначення з 22.04.2005 р. Болкісєва О.М.( особи, яка видала довіреність №127/102 від 29.04.2005 р.) на посаду директора відповідача.

Цими документами відповідач підтвердив наявність в нього права на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу та наявність у особи, яка

-4-

підписала від його імені спірний договір, відповідних повноважень,  а позивач  не довів факту ненадання відповідачем оригіналів зазначених документів для огляду в судовому засіданні та на підставі яких норм законодавства зазначені обставини повинні бути засвідчені тільки оригіналами цих документів, а тому посилання позивача на порушення відповідачем статті 36 Господарського кодексу України є безпідставними..

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 36, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 18.12.2006 р. у справі № 3/602-06 залишити без змін.

Постанову в повному обсязі складено 04.12.2007 р.

Головуючий суддя                              (підпис)                          Слюсарева Л.В.

Суддя                             (підпис)                          Білоконь Н.Д.

Суддя                            (підпис)                          Фоміна В.О.