ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 січня 2007 р.
№ 2-17/7696-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши  касаційну скаргу
і додані до неї матеріали
Приватного підприємства “П`єр+”

на постанову
від 19.10.2006

Севастопольського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 2-17/7696-2006

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Приватного підприємства “П`єр+”

до
Приватного підприємства “Будком-Крим”

про
розірвання договору підряду та стягнення 450394,60 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана 16.11.2006 касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з Декретом КМУ “Про державне мито” державне мито із скарг, які подаються до Вищого господарського суду України сплачується 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з того, що відповідно до п. “а” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення № 02146 від 09 листопада 2006 року на суму 2252,00 грн. не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки спір про стягнення грошової суми є спором майнового характеру, а спір про розірвання договору підряду є спором немайнового характеру, тоді як постанова апеляційної інстанції оскаржується в повному обсязі.

Крім того, згідно з пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом ГДПІ України від 22.04.1993 № 15, у разі безготівкового перерахування державного мита з рахунку платника відповідальний виконавець установи банку зобов`язаний на лицевій чи зворотній стороні останнього примірника платіжного доручення, який видається платнику, зробити відповідний напис про зарахування державного мита до державного бюджету. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском круглої печатки кредитної установи з зазначенням дати виконання платіжного доручення, тоді як на доданому до касаційної скарги платіжному дорученні немає підпису другої посадової особи.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В  :

Касаційну скаргу Приватного підприємства “П`єр+” на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.10.2006 у справі № 2-17/7696-2006 повернути скаржнику, а справу -  господарському суду Автономної Республіки Крим.

С у д д я                                                                                                Остапенко М.І.

С у д д я                                                                                               Харченко В.М.

С у д д я                                                                                                  Борденюк Є.М.