ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.07р.

Справа № 41/267

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛ-Імпекс", м. Черкаси

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Пагото", м. Дніпропетровськ

про стягнення 102993,14 грн.

Суддя Е.В. Орєшкіна

Представники сторін:

Від позивача: Іпанов О.М., довіреність № 39 від 22.12.06 року

Від відповідача: Пуппо В.І., довіреність № 52 від 05.12.06 року

Мозоляк О.А., довіреність № 51 від 05.12.06 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу 90900 грн., штрафу –4545 грн., пені –7548,14 грн., всього –102993,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції за умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 5-04/06 від 04.04.06 року.

Крім того, просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача в сумі 104141,07 грн.

В процесі розгляду справи позивачем доповнені позовні вимоги (заява № 01 від 09.01.07 року), а саме, посилаючись на часткову оплату заборгованості після направлення позовної заяви до суду, позивач розмір боргу визначив в сумі 63000 грн., пені –9287,17 грн., штрафу –4545 грн.

Відповідач вважає, що позивачем безпідставно пред’явлені вимоги про стягнення з нього за порушення зобов’язань за договором як пені так і штрафу, які є різновидом неустойки, тобто незаконно двічі застосовано одну й ту ж санкцію.

Оригінали документів, оглянуті в судових засіданнях , відповідають копіям, долученим до матеріалів справи.

За згодою представників відповідача в судовому засіданні оголошено  вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем –товариством з обмеженою відповідальністю „МОЛ-Імпекс” та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю „Пагото” укладений договір купівлі-продажу № 5-04/06 від 04.04.06 року, за умовами якого продавець (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність покупця (відповідача у справі) товар, кількість, ціна, асортимент, строки й умови поставки якого узгоджені сторонами додатковою угодою № 6/06 від 15.06.06 року, яка є невід’ємною частиною договору, та  покупець, відповідно, зобов’язання прийняти цей товар та його сплатити.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу молоко сухе знежирене та молоко сухе цільне на загальну суму 184900 грн., що підтверджується видатковою накладною № МлРН-0002338 від 15.06.06 року, довіреністю серії ЯМК 400941 від 17.06.06 року, копії яких додані до позовної заяви.

Пунктом 3.3. договору передбачений обов’язок покупця (відповідача у справі) здійснити оплату за товар в строки, узгоджені у кожній додатковій угоді к діючому договору. Підставою для оплати є діючий договір, накладна на товар, підписана уповноваженими представниками, рахунок-фактура продавця.

Пунктом 4.1. додаткової угоди № 6/06 від 15.06.06 року к договору № 5-04-06 від 04.04.06 року сторонами узгоджено, що покупець зобов’язується здійснити оплату за отриманий товар в строк не пізніше 30.06.06 року.

До подання позивачем позову до суду відповідач частково розрахувався за поставлену позивачем продукцію в сумі 99000 грн., що підтверджується реєстрами платіжних документів, копії яких додані до матеріалів справи.

Крім того, в процесі розгляду справи, відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача 35900 грн., що підтверджено банківськими виписками, копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином, заборгованість відповідача на момент винесення судом рішенням складає  50000 грн.

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу,  в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленого  позивачем товару.

Згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов’язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Оскільки сторонами не подано доказів сплати відповідачем заборгованості за поставлений позивачем товар в повному обсязі, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення  з нього боргу в сумі   50000 грн.

Відповідно до п. 6.2., за порушення строків здійснення розрахунків, передбачених в додатковій угоді на партію товару, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % від вартості несплаченого товару, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості.

Нарахована позивачем сума штрафу складає 4545 грн., пені , згідно уточненого розрахунку -  9287,17 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу та пені суд вважає обґрунтованими та підлягаючими задоволенню штрафу –в повному обсязі, пені – частково , в сумі - 9257,87 грн., оскільки позивачем, в період з 29.12.06 року по 09.01.07 року помилково визначена кількість днів прострочення виконання відповідачем своїх зобов’язань –12 днів, тоді як цей строк становить 11 днів.

Заперечення відповідача суд не може прийняти до уваги з огляду на наступне.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов’язання, відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Забезпечення виконання зобов’язань –це інститут, який становить собою сукупність норм, що закріплюють комплекс забезпечувальних заходів, слугує меті підвищення гарантії забезпечення майнових інтересів сторін зобов’язання (насамперед інтересів кредитора), належного його виконання, а також меті усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання зобов’язання.

Підставою для встановлення та застосування засобу забезпечення виконання є домовленість сторін про таке забезпечення.

Оскільки договором купівлі-продажу № 5-04/06 від 04.04.06 року сторонами узгоджено у разі порушення відповідачем зобов’язань щодо своєчасної оплати отриманої від позивача продукції застосування правових наслідків у вигляді оплати як штрафу так і пені, вимоги позивача в цій частині суд вважає обґрунтованими.

Вимога позивача щодо вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки підставою до забезпечення позову, відповідно до ст. 66 ГПК України, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим  виконання рішення суду. Вимога позивача не обґрунтована, в позовній заяві не вказані підстави, які б свідчили б про наявність таких обставин.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, на нього покладаються витрати по сплаті державного мита, виходячи з розміру первісно поданих позивачем позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Пагото” –49008, м. Дніпропетровськ, вул. І. Клює ва,24, , р/р 2086 в ЗАТ „Агро банк”, МФО 307123 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МОЛ-Імпекс” –18008, м. Черкаси, вул. Смілянська,129, , р/р 5001 в ЧФ КБ „Приватбанк”, МФО 354347 суму боргу –50000 грн. (п’ятдесят тисяч грн.), пеню –9257,87 грн. (дев’ять тисяч двісті п’ятдесят сім грн. 87 коп.), штраф –4545 грн. (чотири тисячі п’ятсот сорок п’ять грн.), витрати по сплаті держмита –1047,02 грн. ( одна тисяча сорок сім грн. 02 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –116,82 грн.(сто дев’ять грн. 74 коп.)

про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                                 Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано   30.01.07 року