ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2007
Справа №2-15/10439-2007

За позовом Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» (75705, Херсонська обл.., с.  Антонівка, вул.. Студентська, 11, ідентифікаційний код 32368222)

До відповідача Фермерського господарства «Агрис» (96022, АР Крим, Красноперекопський район, с. Совхозне, вул. Зелена, 1, ідентифікаційний код 22279190 )

Про стягнення 36858,76 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Павловський В.Ф., керівник

Обставини справи: Державне підприємство «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» звернулось до господарського суду з позовом до Фермерського господарства «Агрис» про стягнення 323789,61 грн., в тому числі: 31940,00 грн. основного боргу, 702,68 грн. інфляційних втрат, 1980,28 грн. пені, 2235,80 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті поставленого йому товару за договором № 14 від 11.05.2007 р. на суму 31940,00 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена, що і стало приводом для звернення Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку та нарахування штрафних санкцій.

15.10.2007 р. до господарського суду надійшла заява від позивача про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 38647,40 грн., в тому числі 31940,00 грн. основного боргу, 1341,48 грн. інфляційних втрат, 3130,12 грн. пені, 2235,80 грн. штрафу.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

01.11.2007 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшла заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача лише 1341,48 грн. інфляційних втрат, 3130,12 грн. пені, 2235,80 грн. штрафу, оскільки відповідачем була сплачена сума основного боргу.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, проте вимог суду не виконав, відзиву на позов не надав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

11.05.2007 р. між Державним підприємством «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» (Продавець)(позивач) та фермерським господарством «Агрис» (Покупець)(відповідач) був укладений договір купівлі-продажу  № 14. (а.с. 8)

Пунктом 1 Договору визначене найменування товару, його кількість та ціна, що складають відповідно рис «Україна-96»ел. В кількості 20 т по 3247,00 грн. за кожну, всього ціна договору складає 64940,00 грн.

Після підписання Договору та перерахування Покупцем попередньої оплати Продавець зобов’язаний передати Покупцеві названий у пункті 1.2 Договору товар, а Покупець зобов’язаний прийняти товар від Продавця і здійснити за нього оплату в строки й порядку, передбачені Договором (пункти 2.1,2.2 Договору).

Згідно до пункту 5.3 Договору Покупець проводить попередню оплату вартості товару у розмірі 100% від суми Договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця у банківській установі, або готівкою у 50% вартості товару до 16.05.2007 р. , 50% - до 31.05.2007 р.

Так, на виконання умов Договору пункту 5.3 Договору 15.05.2007 р. відповідач платіжним дорученням № 1356 перерахував на розрахунковий рахунок позивача 33000,00 грн. (а.с. 53) .

Позивачем у виконання своїх зобов’язань за Договором було поставлено відповідачу відповідний товар на загальну суму 64940,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1455 від 16.05.2007 р. (а.с. 23)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженого представника Покупця у видатковій накладній та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей (а.с. 24).

Проте, відповідачем не була сплачено залишок вартості отриманого товару у відповідності до умов договору у розмірі 31940,00 грн. в добровільному порядку та в повному обсязі, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 31940,00 грн. за поставлений товар, що і стало підставою для звернення Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті  530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

26.06.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 366 на суму заборгованості (а.с. 10). Однак відповідачем вказана претензія була проігнорована.

01.11.2007 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшла заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача лише 1341,48 грн. інфляційних втрат, 3130,12 грн. пені, 2235,80 грн. штрафу, оскільки відповідачем була сплачена сума основного боргу.

Суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити, прийняти зміну позовних вимог,  оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить  частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Так, позивачем представлені суду докази погашення відповідачем суми основного боргу у розмірі 32000,00 грн. у період з 10.10.2007 р. по 22.10.2007 р., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу передбачено, що  Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За такими обставинами,  матеріалами справи підтверджується факт виконання відповідачем зобов'язань по оплаті 31940,00 грн. заборгованості за договором № 14 купівлі-продажу від 11.05.2007 р., однак вказана оплата була здійснена відповідачем в процесі судового розгляду справи, тобто після звернення позивача з позовом до суду (26.07.2007 р.) через що  провадження  у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 31940,00  грн. підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Крім того, позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1341,48 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з фермерського господарства «Агрис» інфляційних втрат у розмірі 1341,48 грн. за період з 04.07.2007 р по 09.10.2007 р. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 3130,12 грн. та 2235,80 грн. штрафу.

Пунктом 8.5 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення своїх зобов’язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством.

Статтею 1 Господарського кодексу України встановлено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пункту 4.10 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» майно Господарства є державною власністю, закріплене за ним Академією і належить йому на праві господарського відання.

Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, заявлена позивачем сума пені у розмірі 3130,12 грн. за період з 04.07.2007 р. по 09.10.2007 р., а також сума штрафу у розмірі 2235,80 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача. Загальна сума штрафних санкцій, що підлягає стягненню з фермерського господарства «Агрис» становить 5365,92 грн.

Частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи відповідачем сума заборгованості була сплачена у повному обсязі, судом встановлено, що порушення відповідачем зобов’язань по оплаті поставленого позивачем товару з перевезення вантажу не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин

Іншого, всупереч вимогам статті 33 Господарського процесуального кодексу України суду не доведено.

Пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

За таких обставин, враховуючи те, що сума заборгованості у розмірі 31940,00  грн. була сплачена відповідачем, суд вважає за доцільне зменшити розмір штрафних санкцій на 90 % та стягнути з фермерського господарства «Агрис» суму штрафних санкцій  у розмірі 536,59 грн.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 33, 34, 49, 75, пунктом 1-1 статті 80, 82-84  Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Фермерського господарства «Агрис» (96022, АР Крим, Красно перекопський район, с. Совхозне, вул.. Зелена, 1, ідентифікаційний код 22279190 )  на користь Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту рису Української академії аграрних наук» (75705, Херсонська обл.., с.  Антонівка, вул.. Студентська, 11, ідентифікаційний код 32368222, р/р 260075848 в ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» м. Херсон, МФО 352093)   1341,48  грн. інфляційних втрат, 536,59 грн. штрафних санкцій, 338,18 грн. державного мита та 103,25 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення основного боргу провадження у справі припинити.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.