ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26"
лютого 2007 р.
Справа № 11/11-07

вх. № 800/4-11

Суддя господарського суду Черленяк М.І.

при секретарі судового засідання Хорунжа Є.В.

за участю представників сторін:

прокурора - не з"явився

позивача - не з"явився

відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши справу за позовом  Прокурора м. Харкова  в особі Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради м. Х-в

до  СПД ФО ОСОБА_1, м.
Харків

про розірвання договору оренди, стягнення 717,44 грн. та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій
просить розірвати договір оренди № НОМЕР_1, виселити відповідача з займаного
нежитлового приміщення площею 39,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 стягнути з
відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 663,76 грн. та 53,68 грн.
пені, а також просить покласти на відповідача витрати по сплаті держмита та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Свої позовні вимоги
обґрунтовує порушенням відповідачем умов вказаного договору.

Під час розгляду справи прокурор та представник позивача
підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечує з мотивів,
викладених у відзиві на позов. Зокрема відповідач заперечує наявність
заборгованості з орендної плати на час розгляду справи у суді та існування
законних підстав для розірвання договору оренди.

В слуханні справи оголошувалась перерва до 26 лютого 2007 року до
10:15 для надання сторонами додаткових доказів по справі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані документи і докази
в їх сукупності та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд
вважає, що позовні вимоги є необгрутнованими і не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 30 липня 1999 року між
Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради
(орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1(орендар) був укладений договір
№ НОМЕР_1 оренди нежитлового приміщення (далі - договір). Відповідно до умов
якого орендодавець (позивач по справі) передає у володіння та користування
орендаря (відповідач по справі) нежитлове приміщення загальною площею 39,6
кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача та прокурор стверджують,
що відповідач в порушення умов договору вносив орендну плату несвоєчасно та не
в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 01 грудня 2006 року виникла
заборгованість по орендній платі у розмірі 663,76 грн. та пені у розмірі 53,68
грн., відповідно до  наданого розрахунку
заборгованості.

Проте при розгляді справи, не знайшли свого підтвердження вказані
висновки прокурора та позивача.

Судом встановлено, що на момент
подачі позову до господарського суду 16 січня 2006 року, заборгованість
з орендної плати за договором № НОМЕР_1 була відсутня.

Як свідчать матеріали справи відповідач умови договору  щодо оплати орендної плати виконував  належним чином,  та орендна плата перераховувалася відповідачем
на поточні рахунки позивача 13 грудня 2006 року, які зазначені у договорі та
додаткових угодах до нього.

Зазначений факт підтверджується документально матеріалами справи,
наданими доказами, квитанціями про оплату, актами звіряння заборгованості від
26.12.2006 року та від 30.01.2007 року, з яких вбачається наявність переплати з
орендних платежів з боку відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне виконання). Також згідно із ст. 613 ЦК України
кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником.

Матеріалами справи доведено, що орендна плата відповідачем
сплачувалася в повному обсязі, а позивач прийняв оплату від відповідача, тобто
мало місце належне виконання умов договору оренди.

Не знайшли свого підтвердження і посилання прокурора, що позивач
порушував і інші умови договору. Відповідач надав суду документальні докази на
підтвердження виконання відповідачем всіх обов'язків за договором. Зокрема
відповідачем надані суду лист погодження належного використання за призначенням
орендованого приміщення з органами пожежної охорони та санепіднагляду, акти виконаних
робіт за договором про експлуатаційні послуги з КЖЕД № 13 Київського району м.
Харкова.

Відповідно до ст. 26 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною
(тобто такого порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні
договору) та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, у суду відсутні підстави для розірвання договору оренди та
виселення відповідача з займаного нежитлового приміщення, у зв'язку із
недоведеністю позивачем та прокурором обставин, на які вони посилалися в
обґрунтування своїх позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених
Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Встановлений ст. 188 ГК України порядок розірвання господарських
договорів передбачає необхідність попереднього надіслання зацікавленою стороною
пропозицію про це іншій стороні. Сторона договору, яка одержала пропозицію про
зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або
у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте жодних доказів про надсилання позивачем відповідачу
пропозиції про розірвання спірного договору матеріали справи не містять,
оскільки таких доказів позивачем та прокурором
не надано.

Таким чином, у процесі вирішення спору господарським судом на
підставі досліджених доказів встановлено, що право позивача, про захист
якого  прокурором поданий позов, не
порушено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги  прокурора є необґрунтованим і таким, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 43, 47-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 01.03.2007 року.

Суддя
Черленяк М.І.