СУД
РІШЕННЯ

"28" лютого 2007 р.

Справа №  7/23

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Балика В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №
7/23

за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1,                      м.
Кіровоград

до відповідача 1: відкритого
акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод", м.
Кіровоград

до відповідача 2: закритого
акціонерного товариства "Кіровоградлітмаш",  м. Кіровоград

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача - приватний
підприємець ОСОБА_1;

від відповідача 1 - повірена
Петлицька О.В., довіреність № б/н від               03.11.06 р.;

від відповідача 2 - участі не брав,
про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Подано позовну заяву приватним
підприємцем ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський
ливарний завод" про визнання права власності на майно, а саме: незавершену
будівництвом споруду кормоцеху підсобного господарства ВАТ
"Кіровоградський ливарний завод".

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 16.10.06 р. у даній справі вжито заходів до
забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, м. Кіровоград.

08.11.06 р. ухвалою господарського
суду до участі у справі залучено іншого відповідача - закрите акціонерне
товариство "Кіровоградлітмаш", м. Кіровоград.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов у повному обсязі.

Представник відповідача 2 в
судовому засіданні участі не брав, про час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення № НОМЕР_1.

В своїх поясненнях відповідач 1
зазначив, що спірне майно знаходиться на території, яка належить закритому
акціонерному товариству "Кіровоградлітмаш" і у власності відкритого
акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод" не
знаходиться.

Відповідач 2 повідомив, що земельна
ділянка, на якій розташоване спірне майно, знаходиться в оренді закритого
акціонерного товариства "Кіровоградлітмаш" і звернень стосовно
вказаної земельної ділянки або розташованого на ній майна до нього не
надходило.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив
наступне.

Між приватним підприємцем ОСОБА_1
та відкритим акціонерним товариством "Кіровоградський ливарний завод"
07.11.01 р. було досягнуто згоди щодо придбання у відповідача 1 незавершеної
будівництвом споруди кормоцеху, яка знаходилась в підсобному господарстві
продавця.

Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру №НОМЕР_2. позивач сплатив готівкою кошти в сумі
700 грн. на виконання вказаної домовленості.

Враховуючи, що предметом угоди був
об'єкт нерухомості, сторони
19.11.01 р. уклали договір купівлі-продажу № НОМЕР_3.

Згідно пункту 1.1 договору
продавець зобов'язався передати у власність покупця об'єкт незавершеного
будівництва кормоцеху, а покупець зобов'язався прийняти майно і сплатити за
нього ціну, відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Пунктом 2.1 договору передбачено,
що покупець повинен сплатити  продавцеві
700 грн. в десятиденний термін з моменту підписання цього договору.

Договором також передбачено, що
право власності на майно переходить до покупця з моменту сплати покупцем його
вартості.

21.11.01 р. сторонами було складено
акт приймання-передачі майна, а саме: будівлі кормоцеху підсобного господарства
відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод",
відповідно до якого на підставі договору купівлі-продажу № НОМЕР_3 від 19.11.01
р. ВАТ "Кіровоградський ливарний завод" передав, а приватний
підприємець ОСОБА_1 прийняв вказане майно.

Даний акт підписано та засвідчено
печатками головою правління ВАТ "Кіровоградський ливарний завод"
ОСОБА_2. та приватним підприємцем ОСОБА_1. без зауважень.

Згідно статті 128 Цивільного
кодексу УРСР, чинного на момент укладення договору № НОМЕР_3 від 19.11.01 р.,
право власності (право оперативного управління) у набувача за договором виникає
з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як вбачається з вище наведеного,
позивачем виконано всі умови для набуття права власності на спірне майно, які
передбачені законом і договором.

Позивач зазначає, що на даний час
відповідач 1 фактично не визнає за позивачем права власності на продане майно.
Про це позивачу стало відомо, коли він намагався вступити до фактичного
володіння та розпорядження цим майном, але не зміг цього зробити, тому що
невідомі особи, посилаючись на відповідача 1, не допустили позивача до об'єкта.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно вимог статті 392 Цивільного
кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В своїх поясненнях відповідач 1
посилається на те, що спірне майно
знаходиться на земельній ділянці закритого акціонерного товариства
"Кіровоградлітмаш", а не на території відповідача 1. Дана обставина
підтверджується листом заступника голови правління ЗАТ
"Кіровоградлітмаш"        №
НОМЕР_4 та планом зовнішніх меж землекористування                           ЗАТ
"Кіровоградлітмаш", вказані докази знаходяться в матеріалах справи.

Залучений до участі у справі інший
відповідач - закрите акціонерне товариство "Кіровоградлітмаш", надало
господарському суду довідку головного бухгалтера ЗАТ
"Кіровоградлітмаш", відповідно до якої спірне майно на балансі цього
підприємства не значиться.

Згідно пункту 3 статті 48 Закону
України „Про власність” захист права власності здійснюється судом.

Захист права власності може бути
здійснений, зокрема, шляхом визнання цього права, що передбачено п. 1 ч. 2 ст.
16 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги
позивача про визнання за ним права власності на майно, а саме: незавершену
будівництвом споруду кормоцеху підсобного господарства, яке знаходиться на
території відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний
завод" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Заходи  до забезпечення позову, вжиті ухвалою
господарського суду Кіровоградської області від 16.10.06 р. у даній справі,
підлягають скасуванню відповідно до ст. 68 ГПК України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49,
68, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати право власності за
приватним підприємцем ОСОБА_1 на майно, а саме: незавершену будівництвом
споруду кормоцеху підсобного господарства, яке знаходиться на території
відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод",
за адресою: АДРЕСА_1, м. Кіровоград та придбаної за договором № НОМЕР_3 від
19.11.01 р.

Скасувати заходи до забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 16.10.06
р. шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: незавершену будівництвом
споруду кормоцеху підсобного господарства, яке знаходиться на території
відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський ливарний завод",
за адресою: АДРЕСА_1,
м. Кіровоград.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом
порядку.

Суддя

В.М.Балик