ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/198

19.09.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Навігатор - Онлайн"

до                     Міністерство регіонального розвитку та будівництва України

про                    стягнення 65522,67 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача    -       Красько О.В.–представники за довіреністю (в матеріалах справи)

Від відповідача  -    Гордов М.М. - представники за довіреністю (в матеріалах справи)

Соколенко С.А.- представники за довіреністю (в матеріалах справи)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 56358,00 грн. заборгованості за договором №  27/2006 від 21.12.2006, 424,34 грн. –3% річних, 5162,91 грн. –пені, 3577,42 грн. –штрафу, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита –  655,23 грн. та послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2007 було порушено провадження в справі  № 47/198 та призначено її  до розгляду на 09.08.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 розгляд справи було відкладено до 12.09.2007, а ухвалою від 12.09.2007 –продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи до 19.09.2007.

Відповідач через канцелярію Господарського суду міста Києва звернувся з письмовим клопотанням про припинення провадження в справі № 47/198 у зв?язку з відсутністю предмету спору (п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України). Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що Договір № 27/2006  від 21.12.2006, на думку відповідача, є неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки сторони не  досягли згоди щодо такої істотної умови договору закупівлі як можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків.

Представник позивача проти заявленого клопотання про припинення провадження в справі –заперечив.

Відповідно до ст. 80 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд, розглянувши заявлене клопотання про припинення провадження в справі, заслухавши представників сторін, враховуючи, що предметом спору у даній справі є саме стягнення з відповідача заборгованості за договором № 27/2006  від 21.12.2006 за  виконані позивачем роботи, а не визнання договору неукладеним, ухвалив заявлене клопотання відхилити.

В судовому засіданні представником позивача заявлені позовні вимоги були підтримані у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем згідно умов Договору № 27/2006 від 21.12.2006 було виконано роботи з підключення відповідача до мережі Інтернет на суму 35350,00 грн. та надано послуги доступу до мережі Інтернету лютому-травні 2007 на суму 21008,00 грн., які відповідачем було прийнято, але оплату у встановлений Договором строк –не здійснено. А тому позивач просив суд стягнути з відповідача 56358,00 грн. заборгованості  та штрафні санкції за порушення умов договору.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти позовних вимог заперечив у повному обсязі. Просив суд у позові відмовити. Свої заперечення мотивував тим, що відповідно до ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України Договір № 27/2006 від 21.12.2006 є неукладеним, оскільки у ньому між сторонами не було передбачено такої істотної умови як можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків, а тому відповідач вважає, що зазначений Договір не є тим юридичним фактом на підставі якого у позивача та відповідача виникли взаємні права та обовязки, зокрема і обовязок відповідача сплатити суму заборгованості.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні  матеріали справи, заслухавши представників сторін,  Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 р. N 1725, Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України (Мінбуд) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінбуд є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері будівництва, містобудування, архітектури, промисловості будівельних матеріалів, житлово-комунального господарства та міського електричного транспорту (трамвай, тролейбус).

Мінбуд є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2007 р. N 750 «Про деякі питання Міністерства регіонального розвитку та будівництва»було затверджено Положення про Міністерство регіонального розвитку та будівництва України, яке було визначено центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

21.12.2006 між позивачем –ТОВ «Навігатор-Онлайн», як виконавцем, та Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства  України, як замовником, за результатами проведених торгів було укладено Договір № 27/2006 на абонентське обслуговування (далі – Договір № 27/2006  від 21.12.2006).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору № 27/2006  від 21.12.2006 виконавець (позивач) зобовязався виконувати для замовника роботи, а замовник зобовязався приймати та оплачувати надані послуги, а саме: підключення до мережі Інтернет (вартість –35350,00 грн.), абонплата за доступ до Міжнародного та Українського сегментів мережі Інтернет (вартість 5252,00 грн.), надання каналоутворюючого устаткування, надання доступпу до телеконференцій, консультативні послуги.

Пунктом 2.3 Договору № 27/2006  від 21.12.2006 сторони погодили, що оплата послуги за підключення до мережі здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання сторонами акту виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у відповідності з рахунками, наданими виконавцем.

Згідно п. 2.4  Договору № 27/2006  від 21.12.2006, абонплата за фактично отримані послуги за договором здійснюється після складання акта виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у відповідності з рахунками, наданими виконавцем, та не пізніше 5 числа кожного наступного місяця.

Позивачем (виконавцем) на виконання п. 2.4 Договору № 27/2006  від 21.12.2006, виставлялись відповідачу рахунки-фактури, а саме: № 0-0000А5213 на суму 35350,00 грн., № 0-0000А5790 від 01.03.2007 на суму 5252,00 грн., № 0-0000А5790/1 від 02.04.2007 на суму 5252,00 грн., № 0-0000А6448 від 03.05.2007 на суму 5252,00 грн., № 0-0000А6448/1 від 04.06.2007 на суму 5252,00 грн. Позивачем було виставлено замовнику рахунків-фактур за Договором № 27/2006  від 21.12.2006 загалом на суму 56358,00 грн.

Відповідно до Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 до Договору № 27/2006  від 21.12.2006, складеного між виконавцем-позивачем та замовником-Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України,  загальна вартість  виконаних позивачем, та прийнятих замовником робіт по підключенню волоконно-оптичної лінії зв?язку по даному Акту  склала  35350,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 20%). Сторони зазначили, що роботи по Акту виконані у повному обсязі. Сторони претензій один до одного не мають.

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.02.2007 на суму 35350,00 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано повноважними представниками як виконавця (позивача), так і Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України; Акт посвідчено печатками сторін.

Відповідно до Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2 до Договору № 27/2006  від 21.12.2006, складеного між виконавцем-позивачем та замовником-Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України,  загальна вартість наданих позивачем, та прийнятих замовником послуг щодо абонентського обслуговування за лютий 2007 року по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку по даному Акту  склала  5252,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 20%). Сторони зазначили, що роботи по Акту виконані у повному обсязі. Сторони претензій один до одного не мають.

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано повноважними представниками як виконавця (позивача), так і Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України; Акт посвідчено печатками сторін.

Відповідно до Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 до Договору № 27/2006  від 21.12.2006, складеного виконавцем-позивачем,  загальна вартість послуг щодо абонентського обслуговування за березень 2007 року по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку по даному Акту   зазначена в сумі 5252,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 20%).

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 на суму 5252,00 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано лише повноважними представниками виконавця (позивача) та проставлено його печатку. Зі сторони замовника - Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України зазначений Акт від 05.04.2007 –не підписано.

Відповідно до Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.05.2007 № 0000В1687/4 до Договору № 27/2006  від 21.12.2006, складеного виконавцем-позивачем,  загальна вартість послуг щодо абонентського обслуговування за  квітень 2007 року по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку по даному Акту   зазначена в сумі 5252,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 20%).

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.05.2007 № 0000В1687/4 на суму 5252,00 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано лише повноважними представниками виконавця (позивача) та проставлено його печатку. Зі сторони замовника Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України зазначений Акт від 05.05.2007 –не підписано.

Відповідно до Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5 до Договору № 27/2006  від 21.12.2006, складеного виконавцем-позивачем,  загальна вартість послуг щодо абонентського обслуговування за травень 2007 року по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку по даному Акту   зазначена в сумі 5252,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 20%).

Суд, дослідивши Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5 на суму 5252,00 грн. (належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи, а оригінал було досліджено судом в судовому засіданні по справі), встановив, що його підписано лише повноважними представниками виконавця (позивача) та проставлено його печатку. Зі сторони замовника - Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України зазначений Акт від 01.06.2007 –не підписано.

Таким чином, загальна сума по Актам здачі-прийому робіт (надання послуг) за Договором  № 27/2006  від 21.12.2006 складає 56358,00 грн.

Претензіями № 257 від 27.03.2007, № 266 від 18.04.2007, № 272 від 26.04.2007, № 278 від 10.05.2007 позивач вимагав від відповідача погасити заборгованість за Договором № 27/2006 від 21.12.2006 за виконані роботи та надані послуги, але відповідачем заборгованість погашена не була.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Вимогами статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Стаття 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 903 Цивільного кодексу України визначає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Замовником - Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, правонаступником якого є відповідач, було підписано Акти здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 та від 05.03.2007 № 0000В1687/2 загалом на суму 40602,00 грн. Акти від 05.04.2007 № 0000В1687/3, від  05.04.2007 № 0000В1687/3, від 05.05.2007 № 0000В1687/4, від 01.06.2007 № 0000В1687/5 загалом на суму 15756,00 грн. - Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, правонаступником якого є відповідач, не підписані.

Як зазначав представник позивача в судових засідання по справі, позивачем було направлено відповідачу поштовим відправленням Акти здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3, від 05.05.2007 № 0000В1687/4, від 01.06.2007 № 0000В1687/5 загалом на суму 15756,00 грн. На підтвердження здійснення поштового відправлення вищенаведених Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) загалом на суму 15756,00 грн. позивачем було надано поштові повідомлення про вручення на імя Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, правонаступником якого є відповідач, опис вкладення та фіскальний чек.

Суд, дослідивши поштові повідомлення про вручення на імя Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, правонаступником якого є відповідач, опис вкладення та фіскальний чек встановив, що згідно опису вкладення на імя Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України позивачем було направлено відповідачу претензію, рахунок –фактуру № 0-0000А6448/1 від 04.06.2007 на суму 5252,00 грн. та Акт здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5 на суму 5252,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, які були отримані відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа. Будь-яких завуважень, заперечень відповідачем позивачу у відповідь надіслано не було.

В свою чергу, поштові повідомлення про вручення рекомендованого листа на імя Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України не є належними доказами надсилання позивачем відповідачу Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 на суму 5252,00 грн. та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 на суму 5252,00 грн., оскільки єдиним розрахунковим документом, який підтверджує направлення документів –є фіскальний чек Укрпошти, а перелік направлених документів зазначається у відповідному описі вкладення. Позивачем на підтвердження направлення відповідачу Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 на суму 5252,00 грн. та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 на суму 5252,00 грн. –станом на момент розгляду спору надано не було.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду,  оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому  посилатися  на  ці  відступи  від  умов  договору  або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи,  які могли  бути  встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо  після  прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору  підряду  або  інші  недоліки,  які  не  могли  бути встановлені   при   звичайному  способі  її прийняття  (приховані недоліки),  у  тому  числі  такі,   що   були   умисно   приховані підрядником,   він   зобов'язаний   негайно   повідомити   про  це підрядника.

Стаття 854 визначає порядок оплати роботи за договором підряду, відповідно до якої, якщо договором підряду  не  передбачена  попередня  оплата виконаної  роботи або  окремих  її етапів,  замовник зобов'язаний сплатити  підрядникові  обумовлену  ціну  після  остаточної  здачі роботи за умови,  що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, як виконавець, згідно умов Договору № 27/2006  від 21.12.2006  здійснив роботи по підключенню волоконно-оптичної лінії зв?язку (п. 2.1.1 Договору) загалом на суму 35350,00 грн., та надав послуги щодо абонентського обслуговування по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку (п. 2.1.2 Договору) за лютий 2007 року на суму 5252,00 грн., що підтверджується Актами  здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 на суму 53350,00 грн. та Актом від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн., які підписані повноважними представниками замовника та виконавця та проставлено печатки сторін.  Виконані позивачем роботи та надані послуги по  Актам  здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 на суму 53350,00 грн. та Актом від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн., як підписані та прийняті відповідачем без будь-яких зауважень, - оплачені відповідачем не були.

Також, суд прийшов до висновку, що  позивачем було надано відповідачу послуги щодо абонентського обслуговування по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку (п. 2.1.2 Договору) за  травень 2007 року на суму 5252,00 грн., надання яких позивачем відповідачу підтверджується Актом здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5,  який зі сторони відповідача хоча і не підписаний, але виконані по ньому позивачем підрядні роботи в силу імперативних вимог статті 853 Цивільного кодексу України вважаються прийнятими відповідачем, адже позивачем даний Акт було направлено відповідачу, відповідачем даний Акт було отримано, що підтверджується належними доказами по справі. Будь яких належних доказів   наявності зауважень з боку відповідача щодо якості або кількості виконаних позивачем робіт та наданих послуг по Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5 на суму 5252,00 грн. –відповідачем суду не надано.

Акти здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 загалом на суму  10504,00 грн. не можуть бути підставою для  оплати відповідачем наданих послуг, оскільки належних доказів настилання позивачем відповідачу зазначених Актів –ТОВ «Навігатор-Онлайн»суду не надано, а тому  в силу імперативних вимог статті 853 Цивільного кодексу України надані за ними послуги загалом на суму 10504,00 грн.  відповідачем –не прийняті, і підстави для їх оплати у відповідача –відсутні.

Твердження відповідача у відзиві про те, що Договір  № 27/2006  від 21.12.2006 має правовий статус неукладеного (оскільки сторонами не було передбачено в договорі про закупівлю можливості зменшення обсягів закупівлі від реального фінансування видатків) та не є тим юридичним фактом на підставі якого між ТОВ «Навігатор-Онлайн», як  виконавцем, та Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства  України, як замовником, виникли взаємні права та обовязки,-судом відхиляється з огляду на наступне.

Стаття 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Як зазначав позивач у позові, і що не заперечувалось відповідачем, Договір № 27/2006  від 21.12.2006 був укладений між сторонами за результатами проведених торгів згідно умов Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

Пунктом 3.2 Договору  № 27/2006  від 21.12.2006 сторони погодили підстави припинення договору з ініціативи замовника, з ініціативи виконавця та за взаємною домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 7.4 Договору  № 27/2006  від 21.12.2006 сторони погодили, що зміни і доповнення до договору вносяться шляхом складання сторонами додаткових письмових угод, що підписуються сторонами і є невідємними частинами договору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не позбавлений права (можливості) зменшення обсягів закупівлі від реального фінансування видатків у встановленому законом або Договором  № 27/2006  від 21.12.2006 порядку. До того ж, суд вважає, що коригування ціни договору може відбуватись лише до тих обсягів закупівлі, стосовно яких договірні обов'язки ще не виконані, а тому відповідач не позбавлений права ініціювати зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків в подальшому у встановленому порядку шляхом укладення додаткової угоди до Договору  № 27/2006  від 21.12.2006.

Судом враховується також те, що цивільним законодавством розмежовуються поняття «юридичний факт»і «договори та правочини», що передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України. Таким чином, права та обовязки  ТОВ «Навігатор-Онлайн», як  виконавця, та Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства  України, правонаступником якого є Міністерство регіонального розвитку та будівництва України, як замовника виникли саме з Договору  № 27/2006  від 21.12.2006, як правовідношення, у якому сторони передбачили усі суттєві умови, необхідні для виконання зобовязань одна перед одною, а саме: предмет, строки виконання, вартість послуг, права та обовязки сторін, зокрема і право припинення або внесення змін до договору.

Також відповідачем не надано суду належних доказів відмови чи заперечень відповідача від  виконання саме позивачем умов п. 2.1.2 Договору  № 27/2006  від 21.12.2006 в частині надання послуг щодо абонентського обслуговування по наданню доступу до мережі Інтернет по оптичному каналу зв?язку.

Таким чином,  суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 27/2006  від 21.12.2006 за виконані позивачем роботи та надані послуги –законною, обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 45854,00 грн. (35350,00 грн. (по Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007) + 5252,00 грн. (по Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2) + 5252,00 грн. (по Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5 в силу ст. 853 Цивільного кодексу України)).

Станом на момент вирішення спору відповідачем заборгованість за виконані роботи та  надані послуги за Договором № 27/2006  від 21.12.2006 в сумі 45854,00 грн.–не погашена.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за прострочення виконання обовязання по оплаті виконаних робіт та наданих послуг за Договором  № 27/2006  від 21.12.2006, а саме: пені - 5162,91 грн., 3% річних - 424,34 грн., штрафу  - 3577,42 грн., Розглянувши заявлені вимоги судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 549 Цивільного кодексу України 2004 року встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 343 ч.2 Господарського кодексу України встановлює, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 27/2006  від 21.12.2006 сторони погодили, що за виконання або неналежне виконання зобовязань за цим Договором, виконавець і замовник несуть майнову відповідальність відповідно до умов договору, додаткових угод і діючого законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання загалом в сумі 45854,00 грн. по оплаті виконаних робіт та наданих послуг за Договором № 27/2006  від 21.12.2006, суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу в порядку статті 231 ч. 2 Господарського  кодексу України за прострочення виконання зобовязання - є законною, обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково з врахуванням того, що позивачем заявлено до стягнення суму пені за прострочення оплати по всім Актам, за виключенням Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5, а підстави оплати відповідачем Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 загалом на суму  10504,00 грн. –у відповідача відсутні.

Згідно розрахунку  суду  розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача за прострочення оплати по Актам здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 та від 05.03.2007 № 0000В1687/2 складає:

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 на суму 35350,00 грн.:

(35350,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту) х 0,1% (розмір згідно ст. 231 ч.2 Господарського кодексу України) х 115 днів (кількість днів прострочення з 20.02.2007 по 14.06.2007 (період заборгованості визначено позивачем самостійно)) = 4065,00 грн.

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн.:

(5252,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту) х 0,1% (розмір згідно ст. 231 ч.2 Господарського кодексу України) х101 днів (кількість днів прострочення з 06.03.2007 (термін оплати згідно п. 2.4 Договору) по 14.06.2007 (період заборгованості визначено позивачем самостійно)) =  530,45 грн.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, загалом складає  4595,45 грн.

Сума штрафу, в порядку статті 231 ч. 2 Господарського  кодексу України за прострочення виконання зобовязання по оплаті виконаних робіт на наданих послуг по Актам здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 та від 05.03.2007 № 0000В1687/2, згідно розрахунку суду складає:

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 на суму 35350,00 грн.:

35350,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту) х 7% (розмір згідно ст. 231 ч.2 Господарського кодексу України) =2474,00  грн.

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн.:

5252,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту) х 7%  = 367,64 грн.

Таким чином, загальна сума штрафу в порядку статті 231 ч. 2 Господарського  кодексу України, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, загалом складає 2842,14 грн.

Вимогами статті 625 Цивільного кодексу України  визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу..., а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання по оплаті за виконані роботи та надані послуги за Договором № 27/2006  від 21.12.2006, суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання зобовязання по оплаті - є законною, обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково з врахуванням того, що позивачем заявлено до стягнення суму  3% річних за прострочення оплати по всім Актам, за виключенням Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 01.06.2007 № 0000В1687/5, а підстави оплати відповідачем Актів здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.04.2007 № 0000В1687/3 та від 05.05.2007 № 0000В1687/4 загалом на суму  10504,00 грн. –у відповідача відсутні.

Згідно розрахунку  суду  розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача за прострочення оплати по Актам здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 та від 05.03.2007 № 0000В1687/2 складає:

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) № 00001687/1 від 05.02.2007 на суму 35350,00 грн.:

(35350,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту) х 3% х 115 днів (кількість днів прострочення з 20.02.2007 по 14.06.2007 (період заборгованості визначено позивачем самостійно)/365) = 334,13 грн.

По Акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 05.03.2007 № 0000В1687/2 на суму 5252,00 грн.:

(5252,00 грн. (загальна сума заборгованості по Акту)  31%  х101 днів (кількість днів прострочення з 06.03.2007 (термін оплати згідно п. 2.4 Договору) по 14.06.2007 (період заборгованості визначено позивачем самостійно)/365) =  43,60 грн.

Таким чином, загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає   загалом  377,73 грн.

Також, розглянувши позовну вимогу позивача про зобовязання відповідача виконувати умови Договору  № 27/2006  від 21.12.2006 до кінця дії його терміну, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає, оскільки договір в силу вимог закону є обовязковим  для виконання саме його сторонами і виконання укладеного договору є вільним волевиявленням обох сторін. Таким чином, належні правові підстави для зобовязаня відповідача виконувати умови Договору  № 27/2006  від 21.12.2006 –відсутні.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, судом позовні вимоги позивача задовольняються частково, а саме: в частині  основного боргу за Договором № 27/2006  від 21.12.2006 –в сумі 45854,00 грн., в частині пені –в сумі 4595,00 грн., в частині штрафу –в сумі 2842,14 грн., в частині 3% річних –в сумі 377,73 грн.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов  задовольнити частково.

2.          Стягнути з Міністерства регіонального розвитку та будівництва України (, юридична адреса: 01025 м.Київ, вул. Велика Житомирська,9; р/р 4086  в ОПЕРУ ДКУ, МФО 820172), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор-Онлайн»(, юридична адреса: 04116 м. Київ, вул. Ванди Василевської, 13, корпус 1; р/р 8001 в КРУ КББ «Приватбанк»м.Київ, МФО 321842) суму заборгованості в розмірі 45854 (сорок пять тисяч вісімсот пятдесят чотири) грн. 00 коп., пені –4595 (чотири тисячі пятсот девяносто пять) грн.  00 коп., штрафу -  2842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 14 коп. , 3% річних –377 (триста сімдесят сім) грн. 73 коп., а також суму державного мита –536 (пятсот тридцять шість) грн. 69 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 96 (девяносто шість) грн. 65 коп.

3.          В іншій частині позову –відмовити.

4.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                        Станік С.Р.