КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2007                                                                                           № 30/513

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Смірнової  Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -не з’явися;

від відповідача – Шерстюк П.І. ( дов. б/н від 02.07.2007);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Піта Інн Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.05.2007

у справі № 30/513 (Шабунін С.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Піта Інн Україна"

до                                                   Акціонерне товариство закритого типу "Академфільм"

про                                                  стягнення 1800000,00 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.05.2007 у справі №30/513у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю; заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2006 скасовано.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, а тому упущена вигода, тобто доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, не підлягає стягненню.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 14.05.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна”, звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2007 скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що оскільки право передавати орендоване ним нежитлове приміщення в суборенду, надане йому п. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та договором оренди №1 від 15.12.2004, то відповідач, не даючи згоду на передачу цього приміщення в суборенду, порушує права позивача і є винною особою.

Позивач стверджує в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 22 ЦК України і положення ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, безпідставно не залучив до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда” третьою особою без самостійних вимог або іншим відповідачем, а також невірно встановив, що відсутність зобов’язання є підставою для відмови в позові, не звернувши уваги на зафіксовану волю позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю “Дабл Кофе Україна” щодо 100% укладання договору суборенди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду  розгляд апеляційної скарги призначений на 11.07.2007.

11.07.2007 о 11.05 Товариство з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” подало через канцелярію суду клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні, обґрунтовуючи його відрядженням представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти клопотання відповідача про оголошення перерви у судовому засіданні заперечував, посилаючись на те, що позивач, зловживаючи своїми правами, навмисне затягує розгляд справи.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб в господарському суді крім представників їх органів, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками позивача в суді першої інстанції були Миханя М.В. - представник за довіреністю, Костинчук П.М. - представник за довіреністю, Андрощук С.В. - представник за довіреністю (всі довіреності дійсні). Позивачем до клопотання про відкладення розгляду справи додано копію наказу про відрядження Андрощука С.В., проте не доведено неможливості направлення в судове засідання інших повноважних представників позивача.

Крім того, в клопотанні про перерву у судовому засіданні відсутні посилання на неможливість розгляду справи без пояснень представників сторін та на необхідність залучення додаткових матеріалів, без яких справу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

За таких обставин клопотання позивача про перерву у судовому засіданні не задоволено судовою колегією.

Представник відповідача  в судове засідання з’явився, заперечив проти доводів, які викладені в  апеляційної скарги з  підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” звернулося з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства “Академфільм” про стягнення 1800000,00 доларів США упущеної вигоди, яка виявилася в результаті неможливості укладання договору суборенди №1 від 15.12.2003.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2006 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми, що дорівнює 9 090 000,00 грн.

Постановою Вищого Господарського суду України від 23.01.2007 ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.10.2006 про забезпечення позову залишено без змін, касаційну скаргу відповідача без задоволення.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 залишено без задоволення  усне клопотання представника позивача про залучення до участі у справі іншого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда”, письмове клопотання представника позивача про витребування доказів та заява про залучення до участі у справі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда”.

Між Закритим акціонерним товариством “Академфільм” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” було  укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1 від 15.12.2003 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Закрите акціонерне товариство “Академфільм” (орендодавець) передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” (орендар) приймає в орендне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 10. загальною площею 315,9 кв.м. для використання згідно з статутною діяльністю. Приміщення належить Закритому акціонерному товариству “Академфільм” на праві власності: свідоцтво про власність №310, видане Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва від 11.04.2000.

Орендодавець зобов’язаний передати в оренду приміщення, яке належить йому на праві власності згідно з Акту прийому – передачі (п.2.1.1 Договору).

Пункт 4.8 Договору передбачає, що орендар має право передавати в суборенду частину орендованого приміщення, письмово погодивши це з орендодавцем.

Згідно з п. 7.2 Договору орендар зберігає права, передбачені даним договором до 15.12.2014.

Актом прийому – передачі від 15.12.2004 підтверджено передачу  орендованого нежилого приміщення загальною площею 315,9 кв.м. на першому поверсі та у підвалі буд. №10 по вул. Б. Хмельницького в м. Києві.

Позивач в позовній заяві та апеляційній скарзі наголошує, що з 01.02.2006 ним було розпочато переговори через брокера про пошук потенційного суборендаря для передачі йому в суборенду частину орендованого приміщення. В подальшому ним велися переговори з Товариством з обмеженою відповідальністю “Дабл Кофе Україна” про здачу в суборенду вищезазначеного приміщення.

Платіжним дорученням №212 від 24.02.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю “Дабл Кофе Україна” перерахувало на поточний рахунок нотаріуса Дубенко Н.Г. 29 0841,00 грн. державного мита та оплату нотаріальних послуг.

У відповідь на лист позивача №05/04-01 від 05.04.2006, відповідачем позивачу було надіслано лист №1 від 10.04.2006, в якому відповідач, керуючись ч. 1 ст. 728 ЦК України, повідомив позивача про відмову від договору оренди № 1 від 15.12.2003 з підстав систематичної несплати орендної плати.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2006 у справі № 18/268, якою переглядалося рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2006 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 за позовом Закритого акціонерного товариства “Академфільм” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Літа Інн Україна” про розірвання Договору та стягнення заборгованості з орендної плати встановлено, що у відповідності з ст. 782 ЦК України Договір є розірваним з 10.04.2006, тобто з дати листа, яким відповідач повідомив позивача про його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач зазначає, що ним було підписано договір суборенди від 18.04.2006 з Товариством з обмеженою відповідальністю “Дабл Кофе Україна”, але листом від 19.04.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда” завадило підписанню договору  суборенди.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про власність” право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (ч. 1 ст. 4 Закону України “Про власність”).

Зважаючи на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що уклавши з позивачем договір з умовою, яка надає орендарю право укладати угоди суборенди, відповідач не зобов’язався надавати погодження на передачу майна в суборенду. Такий  обов’язок наймодавця не передбачений також діючим законодавством та умовами Договору. Тобто, надання згоди на передачу майна в суборенду є суб’єктивним правом відповідача, заснованим на відносинах власності, а тому ненадання такого дозволу не може вважатися протиправною поведінкою та порушенням господарського зобов’язання за Договором.

Судова колегія критично оцінює твердження позивача про наявність усного погодження, адже п.4.8 Договору вимагає письмового погодження, а присутність при проведенні переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю “Дабл Кофе Україна” керівника відповідача та наявність в матеріалах справи копії довідки-характеристики Комунального підприємства “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” від 19.04.2006 № 1156090 на нежилі приміщення (літ. А) буд. № 10 по вул. Б. Хмельницького у м.Києві, виданої відповідачу для укладення договору оренди не породжує правових наслідків з виникнення господарського зобов’язання або зобов’язання вчинити певні дії.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії листа від 19.04.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда”, як підприємство, котре здійснює юридичний супровід Закритого акціонерного товариства “Академфільм” вважає своїм обов’язком попередити позивача про те, що рада засновників відповідача заборонила його директору візувати договір суборенди приміщення за адресою: м. Київ, вул.Б.Хмельницького, 10 з причин того, що відповідач офіційно відмовився від Договору.

Судова колегія критично оцінює твердження позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки відповідно  до приписів ст.ст. 24,27 ГПК України залучення до участі у справі іншого відповідача та третьої особи є правом, а не обов’язком суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішення з даного господарського спору не впливає на права або обов’язки Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда”.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача на те, що дії представника відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда”, по направленню листа від 19.04.2007 є протиправними та порушили передбачені Договором права позивача й призвели до неможливості отримати прибуток не відповідають дійсності, оскільки відсутність у позивача письмового погодження відповідача на передачу орендованого майна в суборенду взагалі унеможливлювало укладення ним договору суборенди.

Позивач є господарюючим суб’єктом, що здійснює підприємницьку діяльність, тобто самостійну на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

Відповідно до приписів Договору позивачу надано право передавати орендоване приміщення в суборенду (п.3.8 Договору), отже позивач не позбавлений правомочностей реалізовувати його шляхом пошуку потенційних контрагентів. Маючи намір передати в суборенду спірні приміщення з метою отримання доходу чи прибутку, позивач діяв на власний страх і ризик, а тому заявлення вимог про стягнення упущеної вигоди за неіснуючим господарським зобов’язанням є безпідставним.

Прибуток є частиною виручки, що залишається після відшкодування всіх витрат на виробничу і комерційну діяльність підприємства та характеризує перевищення надходжень над витратами. Прибуток є сумою, на яку доходи перевищують пов’язані з ними витрати (Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 “Звіт про фінансові результати”, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 №87). Під упущеною вигодою, яку позивач просить стягнути з відповідача, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Оскільки позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про відсутність вини відповідача у неотриманні позивачем прибутку та про наявність причинного зв’язку, та що вимоги про стягнення неодержавного прибутку не можуть бути задоволені судом.

Також судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги в якості доказу по справі лист Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична група “Правда” від 19.04.2006, оскільки даним документом не доводиться протиправність бездіяльності відповідача щодо реалізації свого суб’єктивного права ненадання погодження на передачу позивачем орендованого майна в суборенду.

Відповідно до статті 34 ГПК України, решта доданих до матеріалів справи доказів до уваги судом не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Обов’язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і позивача, який мав надати суду докази порушення відповідачем його прав та обов’язків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2007 по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Піта ІннУкраїна”  залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 14.05.2007 у справі № 30/513 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Піта Інн Україна” до Закритого акціонерного товариства “Академфільм” без змін.

2. Матеріали справи № 30/513 повернути до Господарського суду   міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Смірнова  Л.Г.

Пашкіна С.А.

16.07.07 (відправлено)