ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  27/359

15.10.07

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркомплексбуд»

до
Товариства з обмеженою відповідальністю БК «Київрембуд»

про
стягнення  27 438 грн. 27 коп.

Суддя Дідиченко М.А.
Секретар Приходько Є.П.

Представники:

від позивача:
Кравчук М.В. –пред. за довірен. № 3/01-07 від 16.07.2007 року

від відповідача:
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання останнім зобов’язань за Договором будівельного субпідряду №03-11-05 від 03.11.2005 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.08.2007року порушено провадження у справі та призначено розгляд  справи на 04.09.2007року.

Позивач у судове засідання 04.09.2007 року з’явився та підтримав свою правову позицію мотивуючи тим, що відповідач повністю не виконав своїх зобов’язань за договором з оплати виконаних робіт.

Відповідач у судове засідання 04.09.2007 року  не з`явився,  вимоги ухвали суду від 13.08.2007року не виконав, витребуваних судом документів не надав. Причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2007року відкладено розгляд справи на 26.09.2007року, зобов’язано сторони надати суду певні документи.

Відповідач у судове засідання 26.09.2007 року  не з`явився,  вимоги ухвали суду від 04.09.2007 року не виконав, витребуваних судом документів не надав. Причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2007року відкладено розгляд справи на 15.10.2007року, зобов’язано сторони надати суду певні документи.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача  про час та місце судового засідання, суд,  на підставі ст. 75 ГПК України, приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами і без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укркомплексбуд», як субпідрядник (надалі –позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю БК «Київрембуд», як генпідрядник (надалі –відповідач) було укладено Договір будівельного субпідряду № 03-11-05 (надалі –Договір), за умовами п. 1.1. якого позивач зобов’язується виконати комплекс електромонтажних робіт на об’єкті: реконструкції будинку за адресою місто Київ, вул. Дмитрівська, 62/60 в установлені строки та у відповідності до розробленої проектної документації, а відповідач зобов’язується надати фронт робіт та оплатити вартість будівельних робіт на об’єкті.

Строк дії договору сторонами встановлено з дати його підписання (03.11.2005року) до повного виконання сторонами зобов’язань за договором (п. 10.4. Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, вартість виконання робіт за цим договором зазначається в договірній ціні та кошторисній документації, з яких вбачається, що вартість робіт становить 229659 грн. 21 коп.

Вартість фактично виконаних робіт визначається на підстав актів форми КБ-2в, КБ-3 (п.3.2. Договору).

Факт виконання позивачем зобов’язань на виконання умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про вартість підрядних робіт КБ-3  та актами приймання виконаних підрядних робіт КБ-2в за грудень 2005 року, січень, лютий, березень, жовтень, грудень 2006 року, квітень 2007 року.

Відповідно до п. 3.5. Договору позивач здійснює щомісяця проміжні платежі позивачу за фактично виконані роботи на об’єкті на підставі наданої позивачем належним чином оформленої довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) в межах 90% договірної ціни в строк до 10 числа місяця наступного за звітнім.

Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату вартості робіт у розмірі 209182 грн. 13 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на зміст укладеного Договору він за правовою природою є договором підряду, який відповідає вимогам статті 837 ЦК України.

Згідно ч.1. ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно  до приписів ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.  Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з’явився та не надав  суду пояснень з приводу заявлених до нього позовних вимог.

На підставі ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню в повному розмірі в сумі 20477 грн. 08 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 6011грн. 85 коп. за період прострочення 564 дня. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за договором, винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні завдані таким невиконанням або неналежним виконанням збитки відповідно до чинного законодавства України.

Судом встановлено, що розмір пені нарахований позивачем визначено невірно, оскільки пеню розраховано більше ніж за шість місяців та без врахування зміни облікової ставки НБУ з 10.06.2006р.

Таким чином, судом задовольняється розмір пені за шість місяців прострочення з 17.01.2006 року, а саме за 183 дні, що складає:

20477 грн. 08 коп. (заборгованість) х 9.5% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 144 дні =  1534 грн. 94 коп.

20477 грн. 08 коп. (заборгованість) х 8.5% х 2 (подвійна ставка НБУ) : 365 днів х 39 дні =  371 грн. 95 коп.

Таким чином, розмір пені становить: 1906 грн. 89 коп.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача пені частково у розмірі  1906 грн. 89 коп.

Також позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача  949 грн. 24 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання  грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних  від простроченої суми у розмірі 949 грн. 24 коп. повністю обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає законодавству України.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 233 грн. 33 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 100 грн. 35 коп. покладаються на відповідача.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України.

Суд звертає увагу позивача на те, що звертаючись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою  в якості доказу сплати державного мита позивачем було надано платіжне доручення  № 682 від 1707.2007 року на суму  275 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" розмір ставки держмита із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів України становить 1% ціни позову, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян (не менше 102 грн.) та не більше 1500 неоподаткованих мінімумів.

За подачу вищезазначеної позовної заяви, відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», з урахуванням заявлених позовних вимог, позивач повинен був сплатити  1 відсоток від ціни позову, а саме 274 грн. 38 коп.

Частина 1 ст. 47 ГПК України містить відсилочну норму, яка визначає, що державне мито підлягає поверненню у випадках і порядку, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю, зокрема, у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що на підставі статті 47 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягає повернення зайво сплачене державне мито в розмірі 00 грн. 62 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БК «Київрембуд»(02094, м. Київ, вул. Краківська, 11-А; код 32959795) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркомплексбуд»(04074, м. Київ, вул. Бережанська, 6-А; код  33635586) 20477 грн. 08 коп. заборгованості, 1906 грн. 89 коп. пені, 949 грн. 24 коп. три проценти річних, 233 грн. 33 коп.  державного мита та 100 грн. 35 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті позовних вимог відмовити.

4.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Укркомплексбуд»(04074, м. Київ, вул. Бережанська, 6-А; код  33635586)  з Державного бюджету України зайво сплачене державне мито в розмірі 00 грн. 62 коп.

5.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
М.А. Дідиченко