ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 березня 2007 р.
№ 2-5/10363-2006

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    Кузьменка М.В.,

судді                                        Васищака І.М.,

судді                                        Палій В.М.,

розглянувши    касаційну скаргу Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” в

особі Джанкойської філії

на                    рішення господарського суду АР Крим від 12.07.2006р. та

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду

від 20.09.2006 р.

у справі          № 2-5/10363-2006

за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “Восток-газсервіс”

до                       Орендного підприємства “Кримтеплокомуенерго”

в особі Джанкойської філії

3-тя особа      Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів

Автономної Республіки Крим

про                     зміну умов договору,

ВСТАНОВИВ:

Орендне підприємство “Кримтеплокомуненерго” в особі Джанкойської філії звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на  рішення господарського суду АР Крим від 12.07.2006р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.09.2006 р. у справі №2-5/10363-2006, водночас заявивши клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання.

Колегія суддів вважає, що клопотання про відновлення процесуального строку на подання касаційної скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.53 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об’єктивно непереборними і пов’язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Звертаючись з клопотанням про відновлення пропущеного строку, скаржник вказує на те, що подану вперше касаційну скаргу на оскаржувані рішення та  постанову було повернуто ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2006р.  Доповідач: Палій В.М.

Разом з тим, вказані обставини не можуть бути взяті до уваги судом з наступних підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2006р. подана вперше касаційна скарга була повернута скаржнику на підставі п. 4 ч.1  ст.1113 ГПК України у зв’язку з порушенням скаржником  порядку сплати державного мита.

Проте, згідно ст.46 ГПК України, державне мито сплачується в доход держаного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України

Відповідно до ст.6 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито, що справляється з касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів  сплачується за місцем розгляду та оформлення документів і зараховується до державного бюджету України.

За змістом ст.6 Декрету Кабінету Міністрів та відповідно до Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 №15, державне мито з касаційних скарг, зараховується до державного бюджету України.

Відповідно  до  статті   50  Бюджетного   кодексу     України, бухгалтерський облік всіх надходжень до Державного бюджету України здійснює Державне казначейство України.

Порядок виконання державного бюджету за доходами визначений відповідним Порядком, який затверджено   наказом   Державного   казначейства   України   від 19.12.2000 №131. Згідно п.2.2 Порядку, до повноважень Державного казначейства України належить відкриття рахунків для зарахування обов’язкових платежів до бюджетів.

Так, відповідно  до  Плану  рахунків  бухгалтерського  обліку виконання державного та місцевих бюджетів,  для зарахування  державного  мита  до державного бюджету в управліннях Державного казначейства України АР Крим,  областях,  мм.  Києві та Севастополі  відкриті рахунки за  відповідними кодами бюджетної класифікації.

Звертаючись вперше з касаційною скаргою скаржник не додав до касаційної скарги доказів сплати державного мита на рахунок, відкритий у відповідному управлінні Державного казначейства для зарахування державного мита з касаційних скарг, що розглядаються у Вищому господарському суді України.

Проте, положення вищезазначених норм права повинні були бути відомі скаржнику ще на момент першого звернення з касаційною скаргою та дотримані ним.

Повернення вперше касаційної скарги стало наслідком порушення скаржником вимог вказаних вище норми права, а тому не може бути визнано поважною причиною пропуску встановленого процесуального строку, оскільки дотримання вимог норм процесуального права при зверненні з касаційною скаргою є обов’язком для всіх учасників процесу.

З огляду на наведене відсутні підстави для відновлення пропущеного строку.

Відхилення клопотання про відновлення строку для подання касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, та керуючись   п.5 ч.1  ст.1113 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” в особі Джанкойської філії на  рішення господарського суду АР Крим від 12.07.2006р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.09.2006 р. у справі №2-5/10363-2006  та додані до неї документи повернути.

2. Видати Орендному підприємству “Кримтеплокомуненерго” в особі Джанкойської філії довідку на повернення з державного бюджету 42,50 грн. державного мита, перерахованого відповідно до платіжного доручення №3937 від 08.12.2006р.

Головуючий, суддя                                                                      М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                          І.М.Васищак

Суддя                                                                                          В.М.Палій