СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.12.2007

Справа №2-23/11983-2007А

за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі АР Крим, (96200,
АР Крим, с. Роздольне, пр. 30-річчя Перемоги, 6),

до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1),

про стягнення 208,82грн.

Суддя Г.М. Іщенко

при секретарі Лауман Ю.С.

представники:

від позивача - Щербаков В.П. -
головний спеціаліст - юрисконсульт, дов. від 10.09.2007р.,

від відповідача - не з'явився,
повідомлений належним чином,

Суть спору: Управління Пенсійного
фонду України в Роздольненському районі АР Крим звернулось до господарського
суду АР Крим із адміністративним позовом до підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 208,82 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на
статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлені
законодавством строки та розмірах страхові внески.

Відповідач відзиву на позов не
представив, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про день
розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, яка отримана
ним, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового
відправлення №199297. Про причини неявки суд не повідомив.

Розглянув матеріали справи,
заслухав пояснення представника позивача, дослідив надані докази, суд

в с т а н о в и в :

Підприємець ОСОБА_1зареєстрований в
Управлінні Пенсійного фонду України в Роздольненському районі АР Крим
(далі-Управління) як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 2
статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі-Закон), пункту 11.12 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне  пенсійне страхування в
Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду
України 19.12.2003р. №21-1 (далі - Інструкція), платники - фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) подають до органу
Пенсійного фонду до 1 квітня наступного за звітним роком річний звіт про
нараховані та сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків.

Відповідно до звіту про нарахування
та сплату суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2005 рік, поданого відповідачем в Управління у порядку
звітності, за підприємцем ОСОБА_1склалася заборгованість в сумі 248,82 грн.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 17
Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у
встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Пунктом 6 статті 20 Закону
встановлено, що страхувальники  зобов'язані  сплачувати
страхові  внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

У встановлені законодавством
строки, відповідачем заборгованість зі сплати страхових внесків погашена
частково в сумі 40,00грн.

Стаття 106 Закону передбачає, що
територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми,
Управлінням на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу, яка
одержана відповідачем, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення
поштового відправлення, (аркуш справи
7).

Частиною 3 статті 106 Закону
України встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки,
зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги
в судовому порядку.

Враховуючи відсутність незгоди
відповідача з розрахунком суми недоїмки, вказана вимога є узгодженою.

Таким чином, з урахуванням
часткової сплати відповідачем заборгованості в розмірі 40,00грн., підприємець
ОСОБА_1має заборгованість перед Управлінням в сумі 208,82 грн. (248,82 -
40,00).

Статтею 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного
фонду та в судовому порядку.

За таких обставин, вимоги позивача
про стягнення заборгованості в сумі 208,82 грн. є обґрунтованими, такими що
підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вступну та резолютивну частину
постанови проголошено у судовому засіданні 12 грудня 2007 року.

У повному обсязі постанову складено
17 грудня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, (адреса: АДРЕСА_1; відомості про банківські реквізити у справі
вісутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду
України в Роздольненському районі АР Крим, (96200, АР Крим, с. Роздольне, пр.
30-річчя Перемоги, 6; банківські реквізити: рахунок 7201 у КРУ ВАТ
«Державний Ощадбанк України», м. Сімферополь, МФО 324805, ідентифікаційний код
у ЄДРПО України 22259425) заборгованість
в сумі 208,82  грн.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням
апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко
Г.М.