ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  13/719

20.03.07

За позовом
Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління «Ліфт-3»

до
Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд»

про
стягнення 42413,06 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін

Від позивача : Старцева Л.О.- представник за довіреністю  № 11 від 11.09.2006 року;

Від відповідача : не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Дочірнього підприємства «Спеціалізованого управління «Ліфт-3»до Відкритого акціонерного товариства «Хрещатикбуд»про стягнення 42413,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2006 року порушено провадження у справі № 13/719.

Розпорядженням № 04-1/79 Заступника Голови Господарського суду міста Києва про зміну складу суду від 01.02.2007 року справу № 13/719, у зв’язку з тим, що суддя Євдокимов О.В. знаходиться на лікарняному, з метою уникнення затягування розгляду зазначеної справи, передано для подальшого розгляду судді Кондратовій І.Д.

Відповідно до п. 10 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 10.12.1996 р. № 02-5/422 “Про судове рішення” у разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді до складу суду розгляд справи слід починати спочатку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2007 року розгляд справи № 13/719 було призначено на 06.03.2007 року.

Представник відповідача 06.03.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 13/719 від 06.02.2007 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2007р. розгляд справи було відкладено до 20.03.2007р. о 10-00 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У призначеному судовому засіданні 20.03.2007р. представник позивача підтримав уточнив  позовні вимоги  та просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 40804,00 грн. та  пені –3672,36 грн.

20.03.2007 року представник відповідача в судове засідання не з’явився,  вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 06.02.2007 року № 13/719  не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Відкритого акціонерного підприємства “Хрещатикбуд” до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2004 року між Відкритим акціонерним товариством ”Хрещатикбуд”   (Генпідрядник)  та Дочірнім підприємством “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3”,  було укладено договір субпідряду № 29-02 (Договір), відповідно до умов якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе виконання робіт по монтажу обладнання, внутрішнобудинкоих та зовнішніх мереж ОДС в ж/будинку по проспекту 50-річчя Жовтня,5 в Свтошинському районі згідно Додатку № 1, який є невідємною частиною Договору.  (п..1.1 Договору).

Згідно п. 3.5 Договору генпідрядник зобов’язувався розрахуватися за виконані роботи наступним чином: в кінці кожного місяця субпідрядник представляє генпідряднику 6 екземплярів актів (форма № КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), генпідрядник підписує акти, завіряє їх печаткою і на протязі трьох днів повертає субпідряднику. На підставі підписаного акту (форма № КБ-3) генпідрядник сплачує виконані роботи не пізніше останнього дня місяця наступного за звітним.

Позивач виконав  передбачені у договорі роботи на загальну суму 54757,00 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2005 р., січень та квітень 2006 року(форма № КБ-3), яка підписана позивачем та відповідачем.

Відповідач, за твердженням позивача, в порушення вимог договору  за надані роботи розрахувався частково та несвоєчасно, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 40804,00 грн., що підтверджується виписками  з особового рахунку позивача.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню  з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Дочірнім підприємством “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3” доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Статтею 838 Цивільного кодексу України встановлено, що Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст. 854 ЦК України)

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач борг за виконані підрядні роботи позивачу не сплатив у строк встановлений договором, позов Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління «Ліфт-3», щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 40804,00 грн. з Відкритого акціонерного товариства  “Хрещатикбуд” обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за невиконання генпідрядником п. 3.5.3. договору нараховується пеня в розмірі – 0,05 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідач припустився прострочення платежу, тому на підставі вимог п. 4.1 договору позивач просить стягнути з відповідача –Відкритого акціонерного товариства  “Хрещатикбуд” пеню в розмірі  3672,36 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача  пеню в розмірі  3672,36 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

В зв’язку з тим, що позивачем були збільшені позовні вимоги, а при поданні позовної заяви було сплачено мито лише у розмірі 424,13 грн., недоплачене мито у розмірі 20,64 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 625, 629, 837, 838, 854 Цивільного кодексу України, ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,–

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги  Дочірнього підприємства “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3” задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Хрещатикбуд” ( 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 66 Б, ) на користь Дочірнього підприємства “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3” (юридична адреса: 04205, м. Київ, проспект Оболонський, 23-А; фактична адреса: 0412, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 36-В; ) 40804 (сорок тисяч вісімсот чотири) грн. 00 коп. –основний борг, 3672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 36 коп. –пені,  424 (чотириста двадцять чотири) грн. 13  коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять ) грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Хрещатикбуд” ( 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 66 Б, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України 20 (двадцять) грн. 64 коп. державного мита.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 13.04.2007 р.