ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.                                                            Справа № 40/490-07

вх. № 11717/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Бикова О.Ю., дов. від 01.11.2007 року  відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД", м. Харків

до  Приватного підприємства Рекламного агенства "ТВІСТЕР-СТУДІО", м. Севастополь

про розірвання договору та стягнення 68002,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства Рекламного агенства "ТВІСТЕР-СТУДІО" про розірвання договору № 1/9 від 10 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД" та Приватним підприємством Рекламним агенством "ТВІСТЕР-СТУДІО", про стягнення з відповідача 57198 грн. основного боргу, 1005,80 грн. 3% річних, 4095,38 грн. інфляційних витрат та 5703,38 грн. штрафних санкцій, також просить судові витрати та витрати на послуги адвоката покласти на відповідача

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву суду не надав, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справу розглянуто за наявними обставинами у порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

20 вересня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД" (позивач) та Приватним підприємством Рекламним агенством "ТВІСТЕР-СТУДІО" (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу №19 обладнання – граверу SUDA VG 1325.

Згідно пункту 1.1. договору від 20 вересня 2006 року позивач зобов’язався поставити, а відповідач – прийняти та оплатити обладнання на суму 70380,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД" поставило обладнання за накладною №МО-РН-00517 від 20 липня 2007 року, яке відповідач отримав за дорученням ЯМФ №248572 від 20 березня 2007 року. Крім того, під час передачі був складений акт здачі-приймання обладнання, з якого вбачається, що обладнання було у справному технічному стані. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД"  свої зобов’язання виконало в повному обсязі.

Відповідач свої зобов’язання з оплати виконав частково, сплативши 13182,00 грн, що підтверджується банківською випискою №МО-БВ-0196 від 06 жовтня 2006 року. Заборгованість Приватного підприємства Рекламного агенства "ТВІСТЕР-СТУДІО" перед позивачем  складає суму у розмірі 57198 грн.

Згідно пункту 1.2. договору №19 від 20 вересня 2006 року відповідач повинен був сплатити передоплату 40% від суми договору після його підписання, і 60% - після підписання акту здачі-приймання обладнання. Такий акт підписаний під час передачі обладнання 20 березня 2007 року.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купiвлi-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власнiсть другiй сторонi (покупцевi), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) i сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватись належним чином.

Позивачем на адресу Приватного підприємства Рекламного агенства "ТВІСТЕР-СТУДІО" направлено претензію №1 від 13 серпня 2007 року про спонукання до виконання зобов’язань за договором, яку відповідач отримав, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1. договору №19 від 20 вересня 2006 року передбачено, що у випадку прострочення покупцем кінцевого рорахунку, він зобов’язаний сплатити продавцеві грошові кошті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кодний день прострочення від несплаченої суми.

Відповідач прострочив виконання грошового зобов’язання, в зв’язку з чим на підставі статтей 530, 625 Цивільного кодексу України сума основного боргу підлягають стягненню з урахуванням 3% річних, інфляційних витрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, пені у розмірі 2-ї облікової ставки НБУ на підставі пункту 5.1. договору №19 від 20 вересня 2006 року.

Згідно статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктiв господарювання та iнших учасникiв господарських вiдносин можуть застосовуватися оперативно-господарськi санкцiї - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Відповідно до статті 236 Господарського кодексу України один із видів оперативно-господарських санкцій є вiдмова вiд встановлення на майбутнє господарських вiдносин iз стороною, яка порушує зобов'язання.

Термін дії укладеного між сторонами договору №19 від 20 вересня 2006 року - до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Оскільки відповідачем зобов’язання не виконане, дія договору №19 від 20 вересня 2006 року триває.

Позивач вважає, що договір №19 має бути розірваний, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД"  відмовляється від  встановлення на майбутнє господарських вiдносин iз стороною, яка порушує зобов'язання.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення грошових коштів на послуги адвоката. Суду надані відповідні документи на підтвердження здійснення позивачем цих витрат, безпосередньо пов’язаних з розглядом цієї справи, сума є розумною та співрозмірною  позовним вимогам.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача державне мито, що становить 766 грн., та на підставі статті 44 Господарського процесуального кодексу України стягнути 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 625, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України, статтями 188, 216, 235, 236, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір №19 від 10 вересня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД" та Приватним підприємством Рекламним агентством "ТВІСТЕР-СТУДІО"

Стягнути з Приватного підприємства Рекламного агентства "ТВІСТЕР-СТУДІО", розрахунковий рахунок 01 в СФ ЗАО "Петрокоммерцбанк - Украина", м.Севастополь, МФО 384544, , поштова адреса: 99055, м.Севастополь, пр. Генерала Острякова, 169, кв. 25 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОДУС, ЛТД", розрахунковий рахунок 9543 у АКБ "ОТП-банк" МФО 350750, , поштова адреса: 61108,  м. Харків, вул. Ак. Вальтера, 5, кв. 72 - 57198 грн. основного боргу, 1005,8 грн. 3% річних, 4095,38 грн. інфляційних витрат, 5703,38 грн. пені, 5000 грн. за послуги адвоката, 766 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Повний текст рішення підписано 07.12.2007 року.

Суддя                                                                                            Хотенець П.В.

Секретар судового засідання                         Дуброва Н.О.