ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/297

13.09.07

За позовом        Малого виробничо-комерційного підприємства „Сові”

до                        Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»

про                       визнання права власності та зобов’язання вчинити дії

Суддя   Ващенко Т.М.

Представники:

Від позивача         Биструшкін О.О. –представник за довіреністю № 05/08 від 06.08.07.

Від відповідача     Пузир А.М. –представник за довіреністю № 35246 від 12.10.05.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Малого виробничо-комерційного підприємства „Сові” до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»про:

- визнання за Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” права власності на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м;

- зобов’язання відповідача зареєструвати за Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” право власності  на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було відмовлено позивачу  у здійсненні державної реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.07. порушено провадження у справі № 30/297, розгляд справи призначено на 13.09.07. о 12-15.

В судовому засіданні 13.09.07. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник позивача просить суд покласти судові витрати на Мале виробничо-комерційне підприємство „Сові”.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.07. в усній формі проти позову заперечує та просить суд відмовити Малому виробничо-комерційному підприємству „Сові” в задоволенні його позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

10.07.03. позивач за договором купівлі-продажу № 10/07 придбав у ПП «Алес»комплекс нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32 загальною площею 1 562,00 кв. м, що складається з 4 нежитлових будівель: виробнича будівля в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробнича будівля в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробнича будівля в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробнича будівля в літ. „Я” площею 534,2 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача - Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»із заявою про реєстрацію права власності на спірне майно.

Але, як вбачається з матеріалів справи відповідач відмовив Малому виробничо-комерційному підприємству „Сові”  у здійсненні державної реєстрації права власності спірного майна, з посиланням на те, що правовстановлюючі документи, а саме: договір купівлі-продажу від 10.07.03. № 10/07, на підставі якого позивач набув право власності на спірне майно, оформлений неналежним чином.

В зв’язку з вищевикладеним, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує його право власності на спірне майно, не дозволяючи здійснювати повноцінне користування, володіння та розпорядження ним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до чинного на момент укладення договору купівлі-продажу Цивільного кодексу Української РСР 1961 року право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передання речі (ст. 128).

Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР, спеціальні умови, обов’язкове нотаріальне посвідчення встановлені лише  для договорів купівлі-продажу житлового будинку.

Законодавство, що діяло на момент укладення договору, не встановлювало обов’язку нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна іншого, ніж житловий будинок.

Отже, право власності у Малого виробничо-комерційного підприємства „Сові” на спірне майно виникло на підставі укладення договору купівлі-продажу № 10/07 від 10.07.03. та акту приймання-передачі від 30.08.03.

Позивач зазначає, що відповідно до даних інвентаризаційної справи, загальні площі будівель несуттєво відрізняються від площ, вказаних у договорі    № 10/07 від 10.07.03., і така розбіжність пояснюється неточністю розрахунків, що її було допущено при вимірах площ під час укладання договору № 10/07 від 10.07.03.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим  Законом,  визнаються державою.

Таким чином, відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР, договору купівлі продажу від 10.07.03., укладеного  між Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” та ПП «Алес», право власності на спірне майно перейшло до позивача 10.07.03.

Правомірність набуття спірного майна позивачем відповідачем не заперечується.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, право власності у позивача –Малого виробничо-комерційного підприємства „Сові” на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м  виникло на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.03.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача про визнання за Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” права власності на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м  є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов’язання відповідача - Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності  Малого виробничо-комерційного підприємства „Сові” на зазначене вище майно, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об’єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулась до БТІ.

Обов’язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Як встановлено судом, з метою реєстрації права власності на нежитлову будівлю, позивач звернувся до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна» із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна.

Листом відповідача № 22565 від 13.08.07. позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючого документу, передбаченого ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як свідчать матеріали справи, а саме відмова відповідача зареєструвати право власності позивачу на об'єкт нерухомості, відповідач не визнає права власності позивача на об'єкт нерухомості, який належить Малому виробничо-комерційному підприємству „Сові”  на праві власності у відповідності до договору купівлі –продажу  від 10.07.03.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати у відповідності до усного клопотання позивача покладаються на Мале виробничо-комерційне підприємство „Сові”.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  –

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Визнати за Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” (м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, ) право власності на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м.

3.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»(м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-в, ) зареєструвати право власності зареєструвати за Малим виробничо-комерційним підприємством „Сові” (м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, ) право власності  на об’єкти нерухомого майна –нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 32, а саме: виробничу будівлю в літ. „С” площею 391,3 кв. м, виробничу будівлю в літ. „Т” площею 189 кв. м, виробничу будівлю в літ. „У” площею 448,5 кв. м, та виробничу будівлю в літ. „Я” площею 534,2 кв. м загальною площею 1563 кв. м.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до вимог ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                            Т.М.Ващенко

Дата підписання

рішення 17.09.2007.