ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" лютого 2007 р.                                                             Справа  № 10/141

за участю представників:

стягувача - Габор О.М., помічник генерального директора з юридичних питань, начальник юридичного відділу, довіреність №157 від 15.01.2007

боржника - Пилипець В.В., директор, Мучичка Р.З., дов. від 20.05.2006

ДВС в м.Ужгород (заявника): Венжега М.Р. - заступник начальника ДВС у м.Ужгород, довіреність №01/06 від 07.08.2006

В засіданні взяли участь - Лизанець Ю.М. голова правління ЗАТ „Житлово-побутове підприємство” (головне підприємство та власник майна, закріпленого за ДП „Житловий комплекс №2”), Кішко П.Ю., представник ЗАТ „Житлово-побутове підприємство”, довіреність від 01.02.2007

Розглянувши матеріали справи за заявою №9-62/07 від 18.01.2007 Державної виконавчої служби у м.Ужгород про встановлення способу і порядку виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.07.2006 по справі №10/141 стягнуто з ДП „Житловий комплекс №2” ЗАТ „Житлово-побутове підприємство” (м.Ужгород, вул.Бородіна,14) на користь ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м.Ужгород-Оноківці суму 42807,35грн. боргу, 3% річних та пені за  несвоєчасну оплату спожитої електроенергії.

На виконання рішення від 14.07.2004 по справі №10/141 стягувачу видано наказ від 26.07.2004 №10/141, який пред’явлено до виконання і на даний час знаходиться на виконанні в ДВС у м.Ужгород в межах зведеного виконавчого провадження по виконанню наказів господарського суду Закарпатської області від 26.07.2004 по справі №10/141, від 20.02.2006 по справі №10/12, від 03.05.2006 по справі №10/52, від 10.05.2006 по справі №10/67.

ДВС у м.Ужгород подало до господарського суду в порядку ст.33 Закону України „Про виконавче провадження” заяву №9-62/07 від 18.02.2007 про встановлення способу і порядку виконання рішення. Заяву мотивовано з посиланням на ті обставини, що при вжитті заходів примусового виконання вищевказаних наказів на рахунку боржника не виявлено коштів, достатніх для погашення боргу за виконавчими документами.

До ДВС у м.Ужгород надійшло звернення від 21.11.2006 від стягувача ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” про накладення арешту на майно боржника, що належить на праві власності засновнику боржника і закріплене за боржником на праві оперативного управління. Таку заяву стягувача обґрунтовано з посиланням на ст.ст.5,50, 64 Закону України „Про виконавче провадження”, ст.219 Господарського кодексу України.

Актом державного виконавця від 29.11.2006 засвідчено наявність у боржника в оперативному управлінні будівлі гуртожитку по вул.Бородіна,14 в м.Ужгороод.

З огляду на вищевказані обставини, посилаючись на зміст норм ст.64 Закону України „Про виконавче провадження”; ст.219 Господарського кодексу України, ДВС у м.Ужгород у поданій до суду заяві вказує на наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення та просить встановити спосіб виконання наказу №10/141 від 26.07.2004.

Представник ДВС у м.Ужгород у судовому засіданні заяву про встановлення способу виконання наказу господарського суду підтримав. Усно уточнив вимоги за заявою та просив винести ухвалу про встановлення способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на будівлю гуртожитку по вул.Бородіна,14 в м.Ужгороод, що знаходиться в оперативному управлінні боржника.

Представник стягувача заявив, що підтримує заяву ДВС у м.Ужгород, яку просить задоволити.

Представники боржника заперечили проти задоволення заяви ДВС у м.Ужгород, посилаючись на те, що будівля гуртожитку по вул.Бородіна,14 не є власністю боржника, а сама заборгованість виникла внаслідок неоплати електроенергії, безпосередньо спожитої мешканцями гуртожитку.

Представники ЗАТ „Житлово-побутового підприємства”, яке є головним підприємством боржника та власником закріпленого за ним майна, висновлено заперечення проти наявності підстав для звернення стягнення на будівлю гуртожитку по вул.Бородіна,14, в м.Ужгород, оскільки така є власністю ЗАТ „Житлово-побутове підприємство”, про що подано копію Свідоцтва про право власності від 25.11.1999р.

Підстави заперечень мотивували з посиланням на норми п.2 ст.219 Господарського кодексу України.

Розглянувши заяву ДВС у м.Ужгород, суд констатує такі висновки.

Вирішення спорів у господарському суді, розгляд відповідних заяв та клопотань сторін, інших учасників господарського процесу здійснюється за правилами, врегламентованими нормами Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, згідно ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок виконання.

Таким чином, нормами ГПК України не передбачено можливість розгляду господарським судом заяви держвиконавця про встановлення способу і порядку виконання рішення, право подання якої до суду передбачено ст.33 Закону України „Про виконавче провадження”.

Натомість, в даному випадку суд при прийнятті рішення від 14.07.2004 по справі №10/141 визначив порядок і спосіб його виконання, а саме, задоволення вимог стягувача ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” шляхом стягнення грошових коштів у визначеному розмірі з боржника ДП „Житловий комплекс №2”. При цьому у виданому господарським судом на виконання рішення від 14.07.2004 по справі №10/141 наказі від 26.07.2004 по справі №10/141 про  стягнення грошових коштів не зазначено номера рахунку боржника, з якого підлягають стягненню грошові кошти. За таких обставин, відповідно до положень абз.6 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження” у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, державний виконавець не пізніше місячного строку з  дня відкриття виконавчого провадження зобов’язаний винести постанову про звернення стягнення на майно боржника, яку не пізніше трьох днів надсилає сторонам. При цьому дії щодо виявлення належного боржнику майна, визначення переліку такого майна, на яке може бути накладено стягнення, здійснюються самим державним виконавцем в порядку, визначеному нормами Закону України „Про виконавче провадження”, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виходячи з наведених вище підстав суд вважає, що заява ДВС у м.Ужгород про встановлення способу виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 26.07.2004 по справі №10/141 є необґрунтованою відповідно до Закону, а отже, не підлягає задоволенню.

Ухвала виноситься у судовому засіданні 09.02.2007 у зв'язку з оголошенням у судовому засіданні 01.02.2007 перерви до 07.02.2007, яку продовжено до 09.02.2007.

Керуючись ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.          В задоволенні заяви №9-62/07 від 18.01.2007 Державної виконавчої служби у м.Ужгород про встановлення способу виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 26.07.2004 по справі №10/141 відмовити.

Суддя                                                                                         І.В.Івашкович