ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 р.
№ 4/1640-27/253

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Остапенка М.І.

суддів :
Борденюк Є.М.
Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на рішення
Господарського суду Львівської області від 30.11.2006 року

у справі за позовом

до

про
та за зустрічним позовом

до

про
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"
визнання правочину недійсним
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
визнання правочинів недійсними

В С Т А Н О В И В:

у липні 2006 року, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом про визнання вчиненого ВАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог за письмовою заявою  від 31.05.2006 року №08-4114 недійсним з мотивів невідповідності його вимогам закону та відсутності у нього грошових зобов’язань перед відповідачем  на суму 5 121 239,25 грн., оскільки, заявами від 26.04.2006 року №31/19-5230 та 26.05.2006 року №31/19-6488 зобов’язання відповідача на загальну суму 5 121 239,25 грн. припинено шляхом зарахування однорідних вимог.

Відповідачем подано зустрічний позов про визнання недійсним правочину по зарахуванню позивачем у справі однорідних вимог за письмовими заявами від 26.04.2006 року №31/19-5230 та 26.05.2006 року №31/19-6488, обгрунтовуючи свій позов порушенням порядку проведення розрахунків за газ, який визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1729.

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.11.2006 року у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.02.2007 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судом обставин справи, неправомірність відмови йому у позові і просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведенні у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що рішення господарського суду першої інстанції не може залишатися без змін і підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Як зазначається у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про судове рішення" від 29.12.1976 року з наступними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, постановлене у справі судове рішення не можна визнати таким, що відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні як первісного так і зустрічного позовів, господарський суд першої інстанції послався на те, що заява відповідача про зарахування однорідних вимог, яка є предметом спору  за первісним позовом, не є правочином і не може бути визнана недійсною, а заяви позивача у справі від 26.04.2006 року №31/19-5230 та 26.05.2006 року №31/19-6488 є недійсними, оскільки не відповідають вимогам ст.ст.601, 602 ЦК України  і суперечать постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1729 та нормативно встановленому порядку розрахунків за газ з використанням рахунків у банківських установах зі спеціальним режимом використання.

Наведене судом обґрунтування безпідставності і безпредметності первісного позову, недійсності вчиненого позивачем  заліку однорідних вимог за своїм змістом суперечить резолютивній частині рішення і не відповідає фактичним обставинам, які суд визнав встановленими, складаючи мотивувальну частину рішення, а тому, за наявності таких недоліків, постановлене у справі судове рішення не може залишатись без змін і підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд.

При повторному розгляді справи, суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну правову оцінку правам та обов’язкам сторін, з урахуванням того, що зарахування зустрічних вимог здійснюється за заявою однієї із сторін і є одностороннім правочином, недійсність якого може бути визнана на загальних підставах, передбачених законом, наявність чи відсутність однорідних вимог на час здійснення зарахувань є предметом доказування і оцінки судом, як і право сторін на прямі розрахунки при наявності спеціального порядку, який передбачає розподіл коштів за алгоритмом , з використанням спеціальних банківських рахунків.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2006 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                                  М.І. Остапенко

Судді                                                                                             Є.М.Борденюк

В.М. Харченко