ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.

№ 6/138

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., -головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач)

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  касаційну скаргу

Районного відділу державної
виконавчої служби ужгородського міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області

на ухвалу  та постанову

господарського суду Закарпатської
області від 26.03.2007 Львівського апеляційного господарського суду від
11.06.2007

у справі
господарського суду

№ 6/138
Закарпатської області

за заявою

АК АПБ «Україна»

до

ДП «Агропромисловий комбінат
«Ужгородський»

про

банкрутство

керуючий санацією

ОСОБА_1

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги

не з'явились

від заявника

не з'явились

від боржника

не з'явились

В С Т А Н О В
И В  :

В провадженні господарського суду
Закарпатської області знаходиться справа про банкрутство ДП «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський». Провадження у справі перебуває на стадії санації
боржника, яка відкрита ухвалою суду 09.11.2006року.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 26.03.2007 у справі № 6/138 (суддя Кадар И.И.)
звільнено майно та кошти боржника з-під арешту, накладеного Державною
виконавчою службою в Ужгородському районі; визнано такою, що не підлягає
виконанню Постанову ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуження від 29.10.2001; визнано такою, що не підлягає виконанню Постанову
ДВС про арешт коштів боржника від 23.02.2005; визнано такою, що не підлягає
виконанню Постанову ДВС про арешт коштів боржника від 14.05.2004; визнано
такою, що не підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2000; визнано такою, що не
підлягає виконанню Постанову ДВС про арешт коштів боржника в від 01.04.2005;
зобов'язано Державну виконавчу службу в Ужгородському районі надіслати
банківським установам, нотаріальній конторі, бюро технічної інвентаризації,
ДАІ, Держтехнагляду Постанови про зняття арештів з коштів та майна ДП "АПК
"Ужгородський" та в подальшому на період провадження справи про
банкрутство боржника не накладати арешти на банківські рахунки, кошти та
майнові активи підприємства, про що подати суду докази.

Не погоджуючись з ухвалою скаржник
- районний відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області подав до Львівського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 11.06.2007 апеляційну скаргу залишено без задоволення,
ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою судом
апеляційної інстанції постановою, скаржник звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та постанову
судів попередніх інстанцій, аргументуючи порушенням норм матеріального права,
зокрема, статей 24, 43, 124 Конституції України, статей 12, 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,
статей 5, 30, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу та
постанову судів попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з такого.

За приписами частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими
для виконання на всій території України.

Згідно з частинами 6, 8  статті 34 Закону України "Про виконавче
провадження " виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у
випадку зупинення виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано
таке право; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство,
якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію,
введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого
провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно з частиною 2 статті 59
Закону України "Про виконавче провадження " допускається прийняття
судом рішення про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням
вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом», норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у
застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до пункту 1 статті 12
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника    або
визнання    його    банкрутом»
та    статей    66,
67    Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд має право за клопотанням
сторін учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою
вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, про що виноситься ухвала.

Відповідно до статті 1 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом»мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих
зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з частиною 6 статті 12
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди. Дія мораторію не поширюється
на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку,
встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом
санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній
процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 статті 17
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", з дня винесення ухвали про санацію, арешт на майно
боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть
бути накладені лише в межах процедури санації.

За приписами пунктів 2, 3 статті 31
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру
надходження на рахунок коштів від продажу майна боржника після повного
задоволення вимог попередньої черги. У разі недостатності коштів, одержаних від
продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги
задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї
черги.

Отже, чинним законодавством про
банкрутство передбачено особливу процедуру задоволення вимог кредиторів у
процедурі санації, яка здійснюється керуючим санацією відповідно до
передбаченої статтею 31 черговості задоволення вимог кредиторів та охоплює
задоволення всіх вимог ( як тих на які поширюється мораторій, так і тих, на які
дія мораторію не поширюється).

Матеріалами справи підтверджується
введення санації боржника ухвалою суду 09.11.2006року.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, постановою ДВС від 29.10.2001 було накладено арешт майна ДП «АПК
«Ужгородський»та оголошено заборону на його відчуження з метою стягнення на
користь СП «Соя прогрес»суми 223511,67 грн. та суми заборгованості по
заробітній платі 64763,24 грн. на користь фізичних осіб. Постановою ДВС від
23.02.2005 накладено арешт на кошти ДП «АПК «Ужгородський»з метою забезпечення
виконання рішень господарського суду та Ужгородського міськрайонного судів та
постанови про стягнення виконавчого збору. Постановою ДВС від 14.05.2004 було
накладено арешт на кошти ДП «АПК «Ужгородський»з метою забезпечення виконання
рішень господарського суду та
Ужгородського міськрайонного судів та постанови про стягнення
виконавчого збору. Постановою ДВС від 21.09.2000 було накладено арешт на майно
ДП «АПК «Ужгородський»та оголошено заборону на його відчуження з метою про
стягнення на користь ОСОБА_2 шкоди в розмірі 6589,83 грн., на користь ОСОБА_3
шкоди в розмірі 4222,29 грн. Постановою ДВС від 11.04.2005 було накладено арешт
на кошти ДП «АПК «Ужгородський»в АКБ «Укргазбанк»на виконання наказу
Господарського суду Закарптаської області по справі № 6/84 від 21.06.2004.

Керуючий санацією ДП АПК
„Ужгородський" арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій
просив суд винести ухвалу про зняття арештів, накладених Державною виконавчою
службою в Ужгородському районі на банківські рахунки та майно ДП «АПК «Ужгородський»та
зобов'язання Державну виконавчу службу в Ужгородському районі надіслати
банківським установам, нотаріальній конторі, бюро технічної інвентаризації,
ДАІ, Держтехнагляду Постанови про зняття арештів з коштів та майна ДП «АПК
«Ужгородський»та в подальшому не накладати арешти та банківські рахунки, кошти
та майнові активи підприємства, мотивуючи це тим, що зазначені арешти
перешкоджають виконанню ним повноважень керуючого санацією, які полягають в
задоволенні вимог кредиторів та виконанні плану санації, що є пріоритетним  в даному випадку.

В процесі розгляду керуючий
санацією уточнив заявлені вимоги та просив задовольнити скаргу, звільнити майно
та кошти ДП «АПК «Ужгородський»з-під арешту, накладеного Державною виконавчою
службою в Ужгородському районі, визнати такою, що не підлягає виконанню
Постанову ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуження від 29.10.2001, 23.02.2005, 14.05.2004, 21.09.2000, 11.04.2005,
зобов'язати Державну виконавчу службу в Ужгородському районі надіслати
банківським установам, нотаріальній конторі, бюро технічної інвентаризації,
ДАІ, Держтехнагляду Постанови про зняття арештів з коштів та майна ДП «АПК
«Ужгородський»та в подальшому не накладати арешти та банківські рахунки, кошти
та майнові активи підприємства.

Суди попередніх інстанцій
встановили, що зазначені арешти накладені на виконання виконавчих документів,
які є в більшості конкурсними вимогами (Постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2001 про стягнення на користь
СП «Соя-прогрес», Постанова про арешт коштів боржника від 23.02.2005 про
стягнення на користь ТОВ «Закарпатконтакт»тощо), або не є вимогами щодо
боржника взагалі (Постанова про арешт коштів боржника від 23.02.2005 про
стягнення виконавчого збору, Постанова про арешт коштів боржника від 14.05.2004
про стягнення виконавчого збору тощо). Суди також визнали за можливе зняти
заходи, забезпечення виконання судових рішень по стягненню заробітної плати та
прирівняних до неї виплат з огляду на затвердження плану санації боржника та
визнання першочерговим задоволення зазначених вимог у процедурі банкрутства, що
узгоджується з положеннями частини 4 статті 17, статті 31 Закону та дозволено
згідно з частиною 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про
обґрунтованість в цій частині винесення оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції та постанови апеляції. Доводи скаржника про порушення конституційних
норм про порушення виконання судових рішень на всій території України, колегією
суддів відхиляються, оскільки законодавцем в спірному випадку передбачено
особливий порядок виконання судових рішень через процедуру санації боржника.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
господарського суду України не погоджується з висновками судів попередніх
інстанцій про заборону застосування арештів та інших обмежень щодо майна
боржника на майбутнє як таких, що суперечать статті 67 ГПК України, якою не
передбачено можливості заборони вчинення певних дій на майбутнє.

З огляду на викладене, ухвала
господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007 в цій частині підлягає
скасуванню, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від
11.06.2007 в цій частині необхідно змінити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК
України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Касаційну
скаргу районного відділу державної виконавчої служби ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської області задовольнити частково.

2.          Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2007 змінити.

3.          Пункт 8
ухвали господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007 скасувати в
частині заборони: " в подальшому на період провадження справи про
банкрутство боржника не накладати арешти на банківські рахунки, кошти та
майнові активи підприємства".

4.          В решті
постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2007 та ухвалу
господарського суду Закарпатської області від 26.03.2007 залишити без змін.

Головуючий
Б. Поляков

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

Н. Ткаченко