СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

13.02.2007

Справа №2-19/15100-2006

За позовом - Заступника прокурора
м.Ялта в інтересах держави в особіЗа позовом - Головного управління у справах
захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, м.Сімферополь АР Крим

До відповідача - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2), м.Ялта АР Крим

Про стягнення 2172,50 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - ОСОБА_1,
підприємець

За участю прокурора - не з'явився

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського
суду Автономної Республіки Крим із позовом про стягнення з відповідача суми
штрафу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити штраф за
порушення законодавства про рекламу.

Відповідач надав відзив на позов,
просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач відмовився від послуг
перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратіфікована Законом
України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей
України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій»
(від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989
року № 8312), ст. ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон
України від 23.12.1998 року № 350) та клопотанням відповідача справа
розглядалась на російській мові.

Згідно із клопотанням відповідача
фіксація судового процессу технічними засобами не здійснювалась.

Розглянув матеріали справи,  суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2)
зареєстрований у якості суб'єкта підприємницької діяльності виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради Автономної Республіки Крим 12.07.2000 року, про що
видано свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.11).

Згідно із ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна  довести  ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими   учасниками судового процесу.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) контроль за дотриманням
законодавства про рекламу здійснюють, у тому числі, спеціально уповноважений
орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до наданих документів
видавцев газети та продавцем площі під рекламу є відповідач (а.с.8-10,
12-13).

18.10.2005 року Головним
управлінням у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим
проведена перевірка дотримання законодавства про рекламу, про що складений
протокол НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до протоколу позивач
встановив порушення законодавства про рекламу.

На підставі матеріалів перевірки
Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці
Крим винесло рішення НОМЕР_2 від 24.01.2006 року про застосування до відпоідача
штрафу у розмірі 2172,50 грн. (а.с.5).

Вказане рішення винесено на
підставі п.4, 5 ст.27 Закону України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року №
270/96-ВР).

Відповідно до п.4 ст.27 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) спеціально
уповноважений центральний  орган  виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні органи штрафи у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених
пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості
розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій,  передбачених пунктом 2 частини другої цієї
статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами;
розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої
цієї статті, - у розмірі чотирикратної вартості розповсюдження реклами.

Відповідачем платіжним дорученням
НОМЕР_3 від 06.02.2006 року сплачено 472,50 грн. штрафу на викоання рішення
Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці
Крим НОМЕР_2 від 24.01.2006 року (а.с.35). Таким чином, провадження по справі у
цій частині підлягає припиненню на підставі ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно до п.5 ст.27 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) вартість розповсюдженої
реклами  визначається  виходячи
з договірної (контрактної) вартості
без  урахування суми внесених
(нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Законом
України "Про    систему  оподаткування".

Відповідно до п.6 ст.27 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) за неподання або
подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами
та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами
спеціально  уповноваженому центральному
органу виконавчої  влади  у
сфері  захисту  прав споживачів  та
його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених
цим Законом  повноважень, на
рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається  штраф у розмірі 100 неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693 (із змінами та
доповненнями) штрафи відповідно до статті 27 Закону України «Про рекламу»
накладаються у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів   громадян - на рекламодавців, виробників і
розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої
інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або
розповсюдження.

Відповідно до п.4 ст.8 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) реклама видів
діяльності, які відповідно до законодавства потребують спеціального дозволу,
ліцензії, повинна містити посилання на номер спеціального дозволу, ліцензії,
дату їх видачі та найменування органу, який видав спеціальний дозвіл, ліцензію.

Відповідно до п.5 ст.8 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) реклама про зниження
цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату
початку і закінчення зниження цін на продукцію, розпродаж, а також про
співвідношення розміру зниження до попередньої ціни реалізації товару.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) виробник реклами - особа, яка
повністю або частково здійснює виробництво реклами. Реклама - інформація про
особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару. Розповсюджувач реклами - особа, яка
здійснює розповсюдження реклами.

Відповідно до п.1 ст.27 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) особи, винні у
порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну,
цивільно-правову,  адміністративну та
кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ст.27 Закону
України «Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) відповідальність за
порушення законодавства про рекламу несуть виробники реклами, винні у порушенні
прав третіх осіб при виготовленні реклами та розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення
реклами.

Суд враховує те, що Закон України
«Про рекламу» (від 03.07.1996 року № 270/96-ВР) у даних правовідносинах
необхідно враховувати з особливостями, передбаченими Законом України «Про
друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (від 16.11.1992 року №
2782-XII із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.30 Закону України
«Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (від 16.11.1992
року № 2782-XII із змінами та доповненнями) суб'єкт підприємницької діяльності,
який продає, надсилає за передплатою чи іншим способом розповсюджує
виданий    тираж періодичного і такого,
що продовжується, видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу
масової інформації.

Відповідно до ст.28 Закону України
«Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (від 16.11.1992
року № 2782-XII із змінами та доповненнями) видавцем друкованого засобу масової
інформації може виступати суб'єкт підприємницької діяльності, який  здійснює функції матеріально-технічного
забезпечення видання друкованого засобу масової інформації, на підставі
пред'явлення засновником (співзасновниками) свідоцтва про його державну
реєстрацію і укладеного між ними договору.

Відповідно до ст.21 Закону України
«Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (від 16.11.1992
року № 2782-XII із змінами та доповненнями) підготовку та випуск у світ  друкованого засобу масової інформації за дорученням
засновника (співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її
функції. Редакція діє на підставі свого статуту та  реалізує программу друкованого засобу масової
інформації, затверджену засновником (співзасновниками). Редакція друкованого
засобу масової інформації набуває статусу юридичної   особи з дня державної реєстрації, яка
здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст.7 Закону України
«Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (від 16.11.1992
року № 2782-XII із змінами та доповненнями) до суб'єктів діяльності друкованих
засобів масової інформації належать засновник
(співзасновники)  друкованого  засобу
масової інформації, його редактор (головний редактор), редакційна
колегія, редакція, трудовий  колектив
редакції, журналістський колектив, журналіст, автор, видавець, розповсюджувач.
Засновник (співзасновники) може об'єднувати в одній  особі редакцію, видавця, розповсюджувача.
Редакція має право виступати
засновником  (співзасновником),
видавцем, розповсюджувачем.

Суд розглядає інформацію «Наше
радіо», яка надрукована у печатному засобі маосовї інформації як рекламу на
підставі наступного (а.с.30). Вказана інформація надана окремо від програми
передач, інформація надана окремим блоком, вказаний телефон для осіб, які можуть
звернутися із заявою; у наданій інформації вказано на приз, який, можливо,
отримає особа, яка дозвоониться по телефону, вказаному у об'яві. Суд розглядає
інформацію «Наше радіо» не як логотип, а як назву организації, яка надає
послугу.

З урахуванням викладеного суд  задовольняє позовні вимоги.

На підставі викладеного та
керуючись ст.33, 49, 75, 80, 82-84 Господарського процесуального кодекса
України суд, -

В И Р І Ш И В :

·          Позов задовольнити.

·          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2) (АДРЕСА_1, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_4) на користь держави (код платежу 23030300, р/р
0039, МФО 824026 УДК в АРК м.Сімферополь, ОКПО 24040636, отримувач:
державний бюджет м.Ялта) штраф у розмірі 1700 грн.

·          Провадження по справі у частині
стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (російською мовою
ОСОБА_2) (АДРЕСА_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4) на користь держави (код
платежу 23030300, р/р 0039, МФО 824026 УДК в АРК м.Сімферополь, ОКПО
24040636, отримувач: державний бюджет м.Ялта) штрафу у розмірі 472,50 грн.
провадження по справі припинити.

·          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2) (АДРЕСА_1, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_4) в доход державного бюджету (р/р 0002 у банку одержувача
Управління Держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет
м.Сімферополя, ) 102 грн.
витрат по сплаті державного мита.

·          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2) (АДРЕСА_1, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_4) на користь ДП «Судовий інформаційний центр» (м.Київ,
вул.Дарвіна, 6, р/р 0001 в ВАТ «Банк Універсальний», м.Львів, МФО
325707, ) 118 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічних
послуг судового процесу.

·          Видати наказ після набюрання чинності
рішенням суду.

Рішення оформлено

відповідно до ст.84, 85 ГПК України

19.03.2007 р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Мокрушин В.І.