ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.
Справа № А-10/40

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шелест С.Б.

При секретарі судового засідання: Бабінець У.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:         Торгово-виробничого приватного малого підприємства “Смерічка”

78300, м. Снятин, вул. Шевченка, 183                  .

до відповідача:  Держаної податкової інспекції в Снятинському районі

78300, м. Снятин,  вул. В. Коснятина, 62

про:                      визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

від позивача:      Яремчук В.В. - представник, (доручення б/н від 06.02.07р.)

від  відповідача: Ружицька З.Я. - старший державний податковий інспектор,

(довіреність № 11112/10/10 від 11.12.06р.)

в с т а н о в и в:

Торгово-виробниче приватне мале підприємство “Смерічка” заявлений позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 13.12.06р., № 21/24-13647884 від 21.09.06р., № 11113/10/15-117 від 11.12.06р., № 11449/10/15-117 від 18.12.06р.

Позивач заявою ( вх. № 3296 від 11.04.07р.) уточнив п.1 резолютивної частини позовної заяви в частині дати прийняття та номера оспорюваного рішення та просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /05183  від 19.06.06р.

Позивач позовні вимоги підтримує та, не погоджуючись з оспорюваними рішеннями, вказує на неправомірність проведення перевірки, результати якої оформлені актами від 02.06.06р. № 12/15/13647884 та № 2767/15/1364-7884 від 11.12.06р; на відсутність в оспорюваних рішеннях відомостей щодо підстав нарахування штрафних санкцій (конкретних норм порушення вимог податкового законодавства);  неподання податкових декларацій позивач пояснює відсутністю доходів підприємства та нездійсненням підприємницької діяльності.

Відповідач проти позову заперечує, вважає вимоги позивача необгрунтованими, вказуюч на те, що підставою для застосування штрафних санкцій були встановлені ДПІ в Снятинському районі факти неподання податкових декларацій у строки, визначені законодавством; проведення перевірки щодо встановлення факту таких порушень не є обов”язковим  відповідно до вимог Закону України “ Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-Ш.

Дослідивши матеріали справи, доводи та заперечення сторін, суд  встановив, що                 за результатами перевірки термінів подання декларацій з податку на прибуток, що відображені в актах в ід 02.06.06р. № 12/15/13647884, № 2767/15/1364-7884 від 11.12.06р.  ДПІ  Снятинському районі було встановлено, що всупереч вимогам п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачем не подано до ДПІ декларації з податку на прибуток підприємств за одинадцять періодів з 2003 по третій квартал включно 2006 року.

У зв”язку з цим та на підставі абзацу першого п.п. 17.1.1. п.17.1. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ДПІ в Снятинському районі прийняті податкові повідомлення-рішення № /05183 від 19.06.06р. та № /011449/10/15-117 від 18.12.06р., згідно яких до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 1870 грн. та 340 грн. відповідно.

На цій же підставі податковим повідомленням-рішенням від 11.12.06р. № 11113/10/15-117 застосовано штрафну санкцію в сумі 170 грн. за затримку у поверненні свідоцтва платника податку на додану вартість у зв”язку з його анулюванням. Факт неповернення позивачем анульованого свідоцтва підтверджується актом ДПІ в Снятинському районі від 29.11.06р. № 2545/15/13647884.

Рішенням № 21/24-13647884 від 21.09.06р. начальник ДПІ в Снятинському районі вирішив здійснити стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Зазначені вище податкові рішення є предметом оскарження у даному спорі.

Суд вважає вимоги позивача необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно абзацу першого п.п. 17.1.1. п.17.1. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або за її затримку.

Відповідно до п. 9.8 ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість”, п латник податку зобов'язаний повернути податковому органу реєстраційне свідоцтво: якщо анулювання реєстрації  здійснюється за ініціативою податкового органу, - протягом двадцяти календарних днів від  дня прийняття  рішення  про  анулювання. У  цьому  випадку затримка у поверненні такого свідоцтва прирівнюється до  затримки  у  наданні податкової звітності з цього податку.

Факт неподання податкових декларацій з податку на прибуток за вказані вище податкові (звітні) періоди позивачем не заперечуються, як і не заперечується факт неповернення в податкову інспекцію станом на 29.11.06р. анульованого свідоцтва платника податку на додану вартість № 12733883.

За наведених обставин та норм Закону, застосування штрафних санкцій згідно зазначених вище податкових повідомлень-рішень –правомірне.

Зазначений вище п.п. 17.1.1. п.17.1. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначає обов”язком саме платника податків сплатити штраф у разі неподання податкових декларацій у строки, визначені законодавством, а тому доводи позивача щодо неправомірності проведення податковим органом перевірки з цього приводу не можуть бути підставою для висновку про неправомірність податкових повідомлень-рішень.

Неприбуткова підприємницька діяльність позивача не звільняє останнього від передбаченого Законом обов”язку подавати податкову звітність у строки, визначені Законом, а тому, доводи позивача з цього приводу не заслуговують на увагу та не можуть бути правовою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.

Частиною 4. п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст.10 Закону України № 2181-Ш передбачено право керівника податкового органу приймати рішення про продаж активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу.

За таких обставин, та приймаючи до уваги те, що наявність податкового боргу позивач не заперечує, у суду відсутні підстави для висновку про неправомірність рішення № 21/24-13647884 від 21.09.06р.

Доводи позивача про те, що у зазначеному рішенні не наведено конкретної норми Закону, на підставі якої воно прийняте, також не є підставою для скасування цього рішення.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”,  “Про податок на додану вартість”, ст.ст. 94, 158, 160, 186, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

в позові –відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                   Шелест С.Б.

Постанова складена у повному обсязі  13.04.07р.

.

Внесено в діловодство

Бабінець У.В.