ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  39/70

08.11.07

За позовом    Дочірнього підприємства "Перемога Нова"

до                    Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби

про                 стягнення 999,98 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Хохлова Т.О. (дов. № 732 від 08.08.2007 р.)

Від відповідача: не з‘явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 999,98 грн. збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вимог договору № 2 на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування від 30.06.2005р., укладеного між Дочірнім підприємством “Перемога Нова” та Центральним регіональним спеціальним (воєнізованим) аварійно-рятувальним загоном Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби, позивач сплатив відповідачу грошові кошти за роботи, проте, відповідач в порушення умов договору зобов‘язання по наданню робіт не виконав в повному обсязі. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 01.10.2007р. порушено провадження у справі № 39/70.

Ухвалою суду від 17.10.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 08.11.2007 року.

Відповідач у судове засідання не з‘явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку.

В судовому засіданні, призначеному на 08.11.2007р., за згодою представника позивача, оголошувалися вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається  за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем  не подано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2005 року між Дочірнім підприємством “Перемога Нова” (позивачем) і Центральним регіональним спеціальним (воєнізованим) аварійно-рятувальним загоном Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби (далі –ЦРСВАРЗ) (відповідачем) укладено договір № 2 на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування, відповідно до п. 1. якого предметом договору є організація та здійснення Центральним регіональним спеціалізованим (воєнізованим) аварійно-рятувальним загоном Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби постійного та обов’язкового аварійно-рятувального обслуговування об‘єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об‘єкті надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, поліпшення техногенної безпеки об’єктів (території) та підвищення рівня підготовленості об’єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п. 4.1. договору договірна вартість постійного та обов’язкового аварійно-рятувального обслуговування (функціонування структурних підрозділів ЦРСВАРЗ у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 оперативних одиниць (5 осіб)) складає 2000,00 грн. на рік.

Пунктом 4.2. договору було передбачено, що перерахування коштів здійснюється щомісячно в розмірі 1/12 річної суми, в строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним. ЦРСВАРЗ підтверджує виконання умов договору актами, що також надаються об‘єкту щомісячно.

Зібрані у справі докази свідчать, що на виконання умов договору № 2 на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування від 30.06.2005р. платіжним дорученням № 2673 від 04.10.2005р. позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 2 000,00 грн.

Зобов‘язання по наданню робіт (виконанню послуг) відповідач виконав лише частково на суму 1000,02 грн., що підтверджується Актами виконаних робіт від 30.06.2005р., від 29.07.2005р., від 31.08.2005р., від 30.09.2005р., від 31.10.2005р., від 30.11.2005р.

Доказів надання відповідачем позивачу послуг в інші періоди суду надано не було.

06.10.2006 року позивач направив відповідачу претензію за вих. № 587 від 05.10.2006р. з вимогою надати роботи на суму 999,98 грн. або повернути сплачені кошти.

Листом від 15.11.2006р. № 406/10-12 відповідач зобов’язався перед позивачем до кінця поточного року виплатити заборгованість в повному обсязі.

Листом від 20.04.2007р. № 143/10-12 відповідач гарантував оплатити кошти в розмірі 999,98 грн. після зняття арешту з коштів на розрахунковому рахунку відповідача.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов‘язанням є правовідношення, в  якому  одна  сторона (боржник) зобов‘язана   вчинити на користь   другої сторони (кредитора)  певну  дію (передати  майно,  виконати  роботу, надати послугу,  сплатити гроші тощо) або  утриматися    від певної дії,  а  кредитор  має право   вимагати   від  боржника   виконання його обов‘язку.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав, можуть бути, зокрема, відшкодування збитків, припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 20 ГК України, кожний суб‘єкт господарювання має право на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Згідно із п. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов‘язання.

У разі порушення зобов‘язання, в силу ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов‘язання внаслідок односторонньої відмови від зобов‘язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов‘язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов‘язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов‘язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов‘язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (п.п. 2-3 ст. 612 ЦК України).

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов‘язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов‘язання, доказується кредитором.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та упущена вигода (ст. 22 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 999,98 грн. Розмір збитків позивач розраховує, виходячи з суми сплачених відповідачу грошових коштів за договором № 2 на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування від 30.06.2005р. Факт сплати позивачем грошових коштів в розмірі 2000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 2673 від 04.10.2005 року. Доказів надання відповідачем позивачу послуг на вказану суму протягом терміну дії договору суду не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків за невиконання зобов‘язання за договором № 2 на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування від 30.06.2005р. в розмірі 999,98 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує державне мито за рахунок другої сторони, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, 19; код ЄДРПОУ № 26476355, рахунки в банку невідомі) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Дочірнього підприємства “Перемога Нова” (19620, Черкська обл., Черкаський район, с. Будище, вул. Л. Українки, 68; код ЄДРПОУ № 30541899; рахунок № 260007783 в ЧФ АБ “Укргазбанк” м. Черкаси, МФО 354842) 999,98 грн. (дев’ятсот дев’яносто дев‘ять гривень 98 коп.) збитків, 102,00 грн. (сто дві) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                             Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 12.11.2007р.