Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" грудня 2007 р. Справа № 9/2436

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Алексєєва М.В.

при секретарі Коваленко І.О.

за участю представників сторін

від позивача Тименецький Р.Р. дов. від 05.10.07.

від відповідача не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Трейд-пак" (м. Рівне)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дольче-продукт" (м. Житомир)

про стягнення 33 922,61 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача 33922,61 грн. з яких: 33591,30 грн. боргу, 49,70 грн. 3% річних, 281,61 грн. пені.

Представник позивача в засіданні суду надав заяву про уточнення позовних вимог в якій повідомив про часткове проведення відповідачем розрахунків на суму 21000,00 грн. та просить стягнути з останнього 12591,30 грн. боргу, 281,61 грн. пені, 49,70 грн. 3% річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свого представника в засідання суду не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Справа, відповідно до ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі усної домовленості, досягнутою між сторонами - Приватним підприємством Виробничо-комерційної фірми "Трейд-пак" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дольче-продукт" (далі - відповідач), позивачем поставлено відповідачу товар на суму 76647,10 грн. , що підтверджується накладними , копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.9-29).

Згідно з ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст.11, ч. 2 ст. 509 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є правочини.

Оскільки сторони при здійсненні господарської діяльності довели свою волю до настання правових наслідків при здійсненні поставки, то між ними виникли відповідні зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідачем проведено оплату за поставлений товар частково на суму 43055,80 грн. Таким чином, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати за поставлений товар на день подання позову заборгованість становила у сумі 33591,30 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

03.10.07 позивачем на адресу відповідача направлявся лист - вимога № 03/01 від 03.09.07 з вимогою в добровільному порядку погасити заборгованість , про що свідчить фіскальний чек № 1647 від 03.10.07., опис вкладення у цінний лист (а.с.44-45).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми у розмірі 49,70 грн.(а.с.46).

Розрахунок 3% річних обґрунтований. Оскільки проценти річних є самостійними способами захисту цивільних прав кредиторів у грошових зобов'язаннях, дана вимога підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 281,61 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на підставі ст. 549 ЦК України.

Що стосується позовної вимоги в частині стягнення пені, то суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.546 ЦК України неустойка (пеня) є одним з видів забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 547 ЦУ України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання неустойкою вчиняється у письмовій формі.

Зазначена вимога кореспондується зі ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" - де зазначено, що розмір пені встановлюється за згодою сторін.

Позивачем не доведено факту наявності встановлення за згодою сторін у письмовій формі неустойки у вигляді пені в певному розмірі.

Після порушення провадження у справі, відповідач частково провів розрахунки з позивачем на суму 21000,00 грн. в зв'язку з чим заборгованість зменшилась та на день розгляду справи становить 12591,30 грн.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, позов за предметом та підставами пред'явлення не оспорив.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, що є в матеріалах справи, підлягає задоволенню частково на суму 12641,00 грн. з яких: 12591,30 грн. основний борг, 49,70 грн. 3% річних.

В частині стягнення 21000,00 грн. боргу провадження у справі необхідно припинити відповідно до п.1.1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

В частині стягнення 281,61 грн. пені суд відмовляє, в зв'язку з необґрунтованим пред'явленням.

Судові витрати по сплаті державного мита та на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладається на відповідача пропорційно розміру обґрунтованих позовних вимог.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України та керуючись ст. 22, 33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю "Дольче-продукт", 10001, м. Житомир, вул. Кооперативна,6,

на користь Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Трейд-пак", 33001, м. Рівне, вул. Ювілейна, 9, кв.133, - 12591,30 грн. боргу, 49,70 грн. 3% річних, 336,44 грн. державного мита та 117,02 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження в частині стягнення 21000,00 грн. боргу.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Алексєєв М.В.

Дата підписання 29.12.07.