СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

За позовом Закритого акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об’єднання “АЗОТ” м. Сєвєродонецьк Луганська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробничої компанії “Альвіго-КС” Сєвєродонецьк Луганська область.

Про стягнення 747 158 грн. 50 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Галахова Г.В. дов. 23ю від 02.01.2007 р., Попов М.С. дов. 23л від 31.01.2007 р., Таратута  О.І. дов. 23к від 31.01.2007 р., Лисак В.Г. дов. 23к від 31.01.2007 р.

Від відповідача
Дубовой О.І. дов. № 03 від 24.01.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивачем заявлений позов про стягнення відшкодування вартості каталізатора в сумі 747 158 грн. 50 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнає з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  між сторонами по справі 03 лютого 2004 року був укладений договір № 37/КО за яким відповідач  поставив позивачу каталізатор НИАП-18 по ТУ 113-03-2010-93 у кількості 11 тон в цех виробництва оцтової кислоти позивача на суму 738 738 грн. 00 коп.

Згідно п. 4.3. договору гарантійний строк експлуатації товару був встановлений в 36 місяців від дати поставки при умові додержання технологічного регламенту. У разі якщо гарантійний строк не додержаний відповідач зобов’язаний замінити товар, або відшкодувати вартість в наступному порядку:

якщо гарантійний строк не додержаний протягом 24 місяців експлуатації, відповідач зобов’язаний протягом 30 днів від дати одержання претензії поставити позивачу в повному обсязі аналогічний каталізатор, придбаний у зазначеного позивачем контрагенту.

Якщо гарантійний строк не додержаний протягом 36 місяців експлуатації –повернути 50 % товару за яким гарантійний строк не додержаний.

Сторони зазначили, що у разі недосягнення гарантованих показників позивач зобов’язаний негайно повідомити відповідача та довести, що установка працювала без порушення технологічних режимів та регламентів. Позивач зобов’язаний зберігати і у  випадку порушення гарантійного строку експлуатації товару надати відповідачу комплект даних і підтверджуючої інформації: діаграми, рапорти, результати газових аналізів та даних по перепаду тиску.

Зазначений каталізатор був завантажений до рекреаційний труб печі риформінгу поз. ВАЗ-2101 цеха оцтової кислоти позивача в березні 2004 року.

В вересні 2005 року каталізатор НИАП-18 був вивантажений з рекреаційних труб печі риформінгу поз. ВАЗ2101 в зв’язку з зниженням активності, підвищенням опору каталізатора, та зон підвищених температур в трубах печі риформінгу.

01.11.2005 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 26 сн-25 яким повідомив, про те, що каталізатор відпрацював лише 497 діб (біля 17 місяців) після чого цех оцтової кислоти був зупинений в наслідок неефективної роботи каталізатора. Позивачем був придбаний аналогічний каталізатор у фірми “Джонсон Матти” на суму 747 158 грн. 50 коп. В зв’язку з чим позивач, посилаючись на п. 4.3 договору запропонував відповідачу відшкодувати понесені витрати.

Факт понесення витрат в сумі 747 158 грн. 50 коп. по закупівлі нового каталізатору підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється відповідачем.

02.11.2005 р. відповідач листом № 619 відмовився від відшкодування витрат, посилаючись на те, що каталізатор вийшов з ладу через недотримання позивачем технології використання, що привело к його за коксуванню.

27 січня 2006 року сторони уклали між собою угоду якою змінили порядок гарантійного обслуговування передбачений в договорі № 37/КО від 03.02.2004 р. та встановили, що висновок стосовно причин непрацездатності каталізатора НИАП-18 повинна надати третя сторона, її висновок є підставою для проведення кінцевих розрахунків в сумі 747 158 грн. 50 коп., оплату послуг незалежної третій особі здійснює сторони, що програла спір.

10.02.2006 р. позивач та відповідач звернулися до Інституту каталізу ім. Г.К. Борексова Сибірського відділення Російської академії наук з клопотанням про встановлення причини погіршення якості каталізатору.

Згідно висновку на виконання науково-дослідницьких робіт за темою “Дослідження ймовірних причин дезактивації никельсодержащего каталізатору в процесі паровуглекислотного ріформингу” ймовірною причиною дезактивації каталізатору стало неоднорідний розподіл лантану в алюмінії кальцію, що призвело к появі локальних напруг та дефектів структури оксиду, та зниженої термостабільності.

Що стосується закоксовування каталізатору, то це є похідним процесом в наслідок дезактивації каталізатору.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача 747 158 грн. 50 коп. для відшкодування вартості закупленого каталізатора. Свої вимоги позивач обґрунтовує положеннями договору 37/КО від 03 лютого 2004 року, угодою від 27 січня 2006 року.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що каталізатор втратив активність в гарантійний строк в наслідок порушення позивачем технології його використання. Відповідач зазначає, що позивачем не були дотримані умови договору в частині надання відповідачу інформації стосовно режиму використання каталізатора в наслідок чого у позивача відсутні підстави  вимагати відшкодування вартості каталізатору.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Угодою від 27 січня 2006 року сторони встановили, що предметом їх спору є відшкодування вартості придбаного позивачем каталізатору в сумі 747 158 грн. 50 коп. Причини дезактивації каталізатору будуть встановлені незалежною третьою особою, висновки якої будуть підставою для проведення розрахунків.

Згідно висновку на виконання науково-дослідницьких робіт за темою “Дослідження ймовірних причин дезактивації никельсодержащего каталізатору в процесі паровуглекислотного ріформингу” Інституту каталізу ім. Г.К. Борексова Сибірського відділення Російської академії наук причиною дезактивації каталізатору НИАП-18 стала його неналежна якість.

В наслідок поставки неякісного каталізатору позивач був вимушений понести витрати в сумі 747 158 грн. 50 коп., по закупівлі нового каталізатору.

Доводи відповідача стосовно ненадання йому в порушення умов договору інформації щодо технології використання каталізатору, судом відхиляються з врахуванням того, що сторони угодою від  27 січня 2006 року змінили порядок відповідальності за недодержання гарантійного строку.

Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України боржник який порушив зобов’язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат понесених ним на закуплю нового каталізатору внаслідок поставки позивачем каталізатору неналежної якості є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –7471 грн. 60 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст.. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія “Альвіго-КС” Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова 5 ідентифікаційний код  31337612 на користь Закритого акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об’єднання АЗОТ” Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова 5 ідентифікаційний код  33270581  кошти в сумі 747 158 грн. 50 коп., державне мито у сумі –7471 грн. 60 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

10.04.2007 р.