ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.
№ 2-14/73-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- Бутенко О.В.,

відповідача
прокуратури
третіх осіб
- Ніколаєва Є.О.,
- Івченко О.А.,
- не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційне подання

заступника прокурора АР Крим

на постанову
від  03.09.2007 Севастопольського апеляційного
господарського  суду

у справі
№2-14/73-2007

за  позовом
ДАТ "Чорноморнафтогаз"

до

(треті особи
Головного управління капітального будівництва
при Раді міністрів АР Крим
- Головне управління Держказначейства України в АР Крим, Міністерство фінансів АР Крим, Міністерство економіки
АР Крим)

про
та за зустрічним позовом

до
про
стягнення 10098,62 грн.
прокурора м.Сімферополя в інтересах держави в особі
Головного управління капітального будівництва
при Раді міністрів АР Крим
ДАТ "Чорноморнафтогаз"
про визнання недійсним договору від 30.09.2004

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим Миколаївської області від 23.04.2007 (суддя Курапова З.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 (судді: Борисова Ю.В., Черткова І.В., Фенько Т.П.), первісний позов задоволено частково –на підставі ст.ст.526,530,625,837 ЦК України стягнуто з Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів АР Крим (далі - Управління) на користь ДАТ "Чорноморнафтогаз" 6944,45 грн. вартості виконаних останнім робіт  основного боргу, 1468,60 грн. індексу інфляції, та 3% річних у сумі 375,00 грн. Припинено на підставі п.11 ч.1 ст.80 ГПК України провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1310,57 грн. інфляційних втрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено у зв'язку з відповідністю оспорюваного договору чинному законодавству.

Рішення мотивовано тим, що виконання підрядником взятих на себе  зобов’язань підтверджено актами приймання-передачі виконаних робіт за жовтень, листопад та грудень 2004р., оплату яких замовник не здійснив. Відсутність  бюджетного фінансування за договором від 30.09.2004 №4791 не є підставою для визнання цього договору недійсним. Договір №4791 укладений від імені Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів АР Крим заступником начальника Управління Скальчук А.В. та схвалений листом Управління від 16.12.2004 №071/1335, в якому відповідач не заперечує проти продовження дії договору у частині виконання робіт і послуг з огляду, обстеження й технічного обслуговування газопроводів-відводів і ГРС с.Долинка та с.Геройське, до моменту зміни власника незавершеного будівництва зазначених ГРС та підтверджує обсяги і вартість виконаних робіт та послуг.

Заступник прокурора АР Крим у внесеному касаційному поданні просить рішення та постанову скасувати повністю, прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами ч.1 ст.23 та ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України та незастосування  ч.4 ст.179 ГК України та ст.212 ЦК України. Зокрема, прокурор вважає, що,  судом   до   спірних   правовідносин   не   застосовано   положення Бюджетного кодексу України. Судом не прийнято до уваги, що спірний договір №4791, який укладено між ДАТ «Чорноморнафтогаз» та Головним управлінням капітального будівництва при  Раді  міністрів АР Крим,   погоджує  умови   здійснення  робіт  за  рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 1 статті  23 Бюджетного кодексу України, будь-які платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявністю відповідного бюджетного призначення. Згідно пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає бюджетні зобов'язання тільки в межах бюджетних призначень.

Судом не надано належної оцінки доводам прокурора щодо порушень Бюджетного кодексу України при укладенні спірного договору при відсутності бюджетного призначення та асигнування, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Також, прокурор вважає необґрунтованими висновки суду щодо подальшого погодження відповідачем умов спірного договору №4791 та прийняття робіт відповідачем, оскільки це є перевищенням наданої управлінню компетенції.

Акти виконаних робіт підписано з умовою «в межах бюджетного призначення», що не суперечить статті 212 ЦК України. При цьому, питання включення тих або інших об'єктів до плану фінансування до компетенції Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів не віднесено, а внесення пропозицій із цього приводу є його правом, а не обов'язком.

При вирішенні спору необхідно враховувати, що пунктом 12 постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 17.11.04 № 1125-4/04 «Про питання управління майном, що належить Автономній Республіці Крим», Фонду майна Автономної Республіки Крим доручено провести відчуження спірних об'єктів шляхом їх викупу позивачем.

При цьому визначалося, що кошти, які надійшли до бюджету Автономної Республіки Крим від відчуження майна, повинні бути направлені на спорудження та реконструкцію об'єктів газопостачання, що знаходяться на балансі позивача. Раді міністрів Автономної Республіки Крим доручено при формуванні проекту бюджету Автономної Республіки Крим на 2005 рік передбачити ці витрати в бюджеті розвитку автономії.

Позивач не скористався правом на придбання майна, що підтверджується його листом на адресу Фонду майна Автономної Республіки Крим від 12.05.05 №05/4-1297. Незважаючи на те, що Фонд майна Автономної Республіки Крим має безпосереднє відношення до питань, пов'язаних з використанням об'єктів, що належать АР Крим, він до участі у справі не залучався.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами попередніх інстанцій та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін та прокуратури, дійшла висновку, що касаційне подання підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові апеляційний господарський суд виходив з того, що:

30.09.2004р. між Головним управлінням капітального будівництва при Раді  Міністрів Автономної Республіки Крим (Замовник, далі за текстом - ГУКБМ   АРК)    і    Державним    акціонерним   товариством  „Чорноморнафтогаз" (виконавець, далі за текстом - ДАТ „Чорноморнафтогаз") укладено договір №4791 на  тимчасове  технічне   обслуговування газопроводів - відводів і ГРС с.Долинка, с.Геройське (а.с.11), згідно з умовами якого виконавець зобов'язався на свій, ризик за  завданням замовника виконати об'єми робіт з огляду, обстеженню та технічному обслуговуванню відповідного об'єкту згідно з існуючими технічними нормами і відповідними правилами, а замовник - прийняти виконані роботи і сплатити їх у встановленому вказаним договором порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, від імені відповідача договір №4791 підписано заступником начальника ГУКБ РМ АРК - Скальчук А.В.

Дослідивши норми матеріального права, що регулюють специфіку здійснення бюджетних зобов'язань за наявності відповідних бюджетних призначень з урахуванням встановленого порядку внесення змін у відповідний бюджет після його формування, зокрема, вимоги частини першої статті 23, частин сьомої-восьмої статті 78 Бюджетного кодексу України, апеляційна інстанція погодилася з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів апелянта щодо відсутності у вищезазначеної посадової особи необхідного обсягу цивільної дієздатності при підписанні оспорюваного договору у зв'язку з тим, що відповідні бюджетні асигнування не були передбачені.

Стосовно доводу прокурора про відсутність у вказаної посадової особи права на підпис документів фінансового та іншого характеру у випадку присутності першого керівника, апеляційний суд зазначив, що апелянтом не надано суду відповідних доказів у підтвердження такої обставини, а зі змісту Положення „Про Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим", затвердженого постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим №388 від 26.08.2005 (а.с.88-93), зокрема, пункту 8 цього Положення не випливає, що заступником   начальника   ГУКБ   РМ   АРК   перевищено   повноваження   при підписанні відповідного договору саме у зв'язку із зазначеною обставиною.

Відповідно до положень статті 241 Цивільного кодексу України правочин вважається схваленим зокрема, у разі, якщо особа, від імені якої даний правочин було схвалено її представником із перевищенням повноважень, в подальшому схвалила цій правочин, а саме вчинила дії, що свідчать про прийняття вказаною особою правочину до виконання.

У зв'язку з цим, висновок місцевого господарського суду про те, що таким схваленням правочину з боку відповідача є лист останнього №071/1355 від 16.12.2004, в якому ГУКБ РМ АРК не заперечує проти продовження дії відповідного договору в частині виконання обумовлених його умовами робіт і послуг до зміни власника об'єктів незавершеного будівництва, а також підтверджує обсяги і вартість виконаних робіт, є обґрунтованим.

Пунктом 3.2 зазначеного договору встановлено, що оплата замовником вартості послуг виконавцю здійснюється щомісячно шляхом перерахування коштів   на  розрахунковий  рахунок  останнього  до  десятого  числа  місяця, наступного за розрахунковим, на підставі оформленого акта виконаних робіт.

Судом досліджено акти приймання-передачі виконаних робіт за відповідні місяці 2004 року (жовтень-грудень), зміст яких (а.с.12-14) вказує на те, що замовником прийнято виконані виконавцем роботи на загальну суму 6944,45 грн., а також спростовує доводи апелянта про набрання законної сили вказаними актами тільки за умови наявності бюджетного призначення, враховуючи вищевказані норми Бюджетного кодексу України, а також встановлені судом першої інстанції обставини стосовно формування відповідного бюджету та відсутності доказів звернення відповідача у встановленому законодавством порядку із пропозиціями про внесення до цього бюджету асигнувань у зв'язку з виконанням умов укладеного правочину.

Зі змісту статей 526,530,837 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України випливає, що зобов'язання за договором підряду має виконуватись належним чином, у встановлений строк, при цьому замовник має прийняти та оплатити виконані виконавцем (підрядником) роботи.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

Зменшені позивачем вимоги про стягнення індексу інфляції є обґрунтованими, а тому апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення 6944,45 грн. основного боргу, 1468,60 грн. індексу інфляції та 375 грн. відсотків річних.

Доводи апелянта стосовно невідповідності змісту умов оспорюваного договору щодо експлуатації відповідних об'єктів вимогам чинного законодавства, відсутності дозволу з боку відповідача на здійснення поліпшень майна, що є об'єктом спірних правовідносин, не прийнято судом до уваги з огляду на зміст укладеного договору, Положення "Про Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів Автономної Республіки Крим", затвердженого постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим№ 388 від 26.08.2005, протоколу технічної наради з питання усунення порушень на ГРС в с.Геройське та с.Долинка Сакського району та їх безпечної експлуатації, затвердженого заступником Голови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим 24.09.2004р. (а.с.40).

Колегія погоджується з висновками суду з огляду на таке.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання  сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судами першої та апеляційної інстанцій з врахуванням вимог ст.ст.526,625,629,837,854 ЦК України та на підставі ретельної  правової оцінки умов укладеного між сторонами договору від 30.09.2004 №4791 на тимчасове технічне обслуговування газопроводів-відводів і ГРС с.Долинка, с.Геройське, протоколу технічної наради з питання усунення порушень на ГРС в с.Геройське та с.Долинка Сакського району та їх безпечної експлуатації, затвердженого 24.09.2004р. заступником Голови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, листа Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів АР Крим №071/1355 від 16.12.2004, наявних у справі актів приймання-передачі виконаних робіт за жовтень-грудень 2004 року, підписаних представниками сторін без заперечень, та інших доказів в їх сукупності з достовірністю встановлено, а прокуратурою не спростовано факт заборгованості Управління (замовника) в сумі 6944,45 грн. за виконані товариством (підрядником) технічні роботи та обумовлене цим правомірне нарахування підрядником 375 грн. річних з простроченої суми боргу та 1468,60 грн. індексу інфляції.

При цьому судом враховано, що необхідність  проведення робіт по обстеженню і технічному обслуговуванню газопроводів у серпні 2004р. викликана необхідністю ліквідації причин відключення газу від споживачів і безпечної експлуатації ГРС в с.Геройське та с.Долинка, тому Головне управління капітального будівництва при  Раді Міністрів АРК, як орган виконавчої влади,  було  вимушене   вирішувати  соціальні  питання  забезпечення  газом населення, та як наслідок укласти спірний договір.

Необхідно зазначити, що при формуванні бюджету на початку 2004р. ще не було відомо про виникнення необхідності проведення негайних робіт у вересні 2004р., пов'язаних з технічним обслуговуванням газопроводів - відводів с.Долинка, с.Геройське, для поновлення подачі газу у ці селища.

При цьому, можливість і порядок внесення змін у відповідні бюджети, передбачені ч.5 ст.23, ч.ч.7,8 ст.78 Бюджетного кодексу України.

Доказів звернення з пропозиціями в установленому законом порядку про внесення у бюджет асигнувань на технічне обслуговування газопроводів відповідач не надав.

Проте, чинне цивільне законодавство не визначає відсутність бюджетного фінансування по договорам підряду за участю бюджетних установ підставою для визнання угоди недійсною, чим спростовуються твердження прокуратури про недійсність договору №4791 з мотивів його невідповідності бюджетному законодавству.

За таких обставин, доводи прокуратури та Управління щодо підписання оспорюваного договору заступником  начальника ГоловУКБ Скальчук А.В. з перевищенням повноважень виключно у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань на виконання спірного договору, правомірно не прийнято судами до уваги. Інших доводів щодо відсутності повноважень у заступника  начальника ГоловУКБ на підписання договору, окрім підписання ним договору у відсутності бюджетних асигнувань, позивач не навів.

Тим більше, що судом з достовірністю встановлено, а прокурором не спростовано той факт, що підписаний від імені Головного управління капітального будівництва при Раді міністрів АР Крим заступником начальника Управління Скальчук А.В. договір №4791  в подальшому схвалений в порядку ч.2 ст.241 ЦК України, про що свідчить лист Управління від 16.12.2004 №071/1335, в якому відповідач за первісним позовом не заперечує проти продовження дії договору у частині виконання робіт і послуг з огляду, обстеження й технічного обслуговування газопроводів-відводів і ГРС с.Долинка та с.Геройське, до моменту зміни власника незавершеного будівництва зазначених ГРС та підтверджує обсяги і вартість виконаних робіт та послуг.

Касаційна інстанція також відхиляє доводи прокуратури щодо підписання актів приймання-передачі виконаних робіт за жовтень-грудень 2004 року зі сторони замовника із застереженням "в межах бюджетного призначення" та відповідні посилання прокурора на ст.212 ЦК України в обгрунтування своїх заперечень, оскільки, по-перше, дані акти не правочинами в розумінні ст.ст.202,212 ЦК України, а по-друге, положення договору підряду від 30.09.2004 №4791 взагалі не містять жодних вказівок (відкладальної обставини тощо) щодо настання обов'язку замовника (Управління) оплатити вартість виконаних підрядником робіт після виділення (асигнування) бюджетних коштів на ці потреби. Таким чином, зазначене в актах приймання-передачі виконаних робіт за жовтень-грудень 2004 року застереження "в межах бюджетного призначення" не породжує юридичних наслідків щодо спірних підрядних правовідносин.

Водночас з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та  відповідачем і прокуратурою не доведено внесення відповідних змін чи доповнень до умов договору підряду від 30.09.2004 №4791 з врахуванням бюджетного законодавства.

Наведеним повністю спростовується твердження прокуратури про те, що спірний договір №4791 погоджує умови здійснення  робіт за рахунок бюджетних коштів.

Разом з тим, не заслуговують на увагу безпредметні посилання прокурора на необхідність залучення до участі у справі Фонду майна Автономної Республіки Крим, якому постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 17.11.04 № 1125-4/04 «Про питання управління майном, що належить Автономній Республіці Крим», було доручено провести відчуження спірних об'єктів шляхом їх викупу позивачем, оскільки даний спір виник з підрядних правовідносин у зв'язку з невиконанням замовником своїх зобов'язань по оплаті виконаних підрядником робіт, а не з приводу відчуження об'єктів газопостачання. Таким чином, права та обов'язки Фонду майна Автономної Республіки Крим у спірних підрядних правовідносинах не виникають та оскаржуваними судовими актами не зачіпаються.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.09.2007 у справі №2-14/73-2007 залишити без змін, а касаційне подання заступника прокурора АР Крим – без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                                                В.Овечкін

Судді:                                                                                                                                           Є.Чернов

В.Цвігун