ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.07                                                                                           Справа  № 7/144-64

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Суддя-доповідач                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурська Х.В.

при секретарі судового засідання                    Мазурській В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства “ПМБ” за вих. № 210 від 29.11.2005 року

на рішення Господарського суду Волинської області від 14.11.2005 року

у справі № 7/144-64

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Луцьк, Волинська область

до відповідача Приватного підприємства “ПМБ”, м. Луцьк, Волинська область

про стягнення фінансових санкцій в розмірі 5 185,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – не з‘явились

від відповідача –Філатова О.В. –представник (довіреність за 36 від 02.04.2007 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 14.11.2005 року у справі № 7/144-64 задоволено позовні вимоги Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Луцьк, Волинська область (надалі –Позивач) до Приватного підприємства “ПМБ”, м. Луцьк, Волинська область (надалі –Відповідач) про стягнення 5185,29 грн. штрафних санкцій.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що згідно Звіту форми 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2003 рік , Відповідачем не виконано встановлений норматив, не працевлаштовано одного інваліда. Також у своєму рішенні суд зазначає, що обов‘язок Фонду соціального захисту інвалідів направляти інвалідів на підприємства, в установи, організації з метою працевлаштування чинним законодавством України не передбачений.

Відповідач –Приватне підприємство «ПМБ», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу (вих. №210 від 29.11.2005 року) в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з‘ясуванням обставин справи, а саме: судом невраховано того, що обов‘язок працевлаштування інвалідів згідно ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” покладається на органи працевлаштування, перелічені в даній статті, а не на підприємства. Крім цього, судом не враховано, на думку скаржника того, що підприємство працювало збитково і прибутку не одержувало, а відповідно до чинного законодавства відсутність прибутку підприємства у спірному періоді, за який стягується санкція є підставою для відмови в позові.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Позивач заперечення на апеляційну скаргу не подав, участі уповноважено представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 07.03.2007 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення за № 2196244.

Відповідно до вимог п.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила розглядати справу за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 195, 196 КАС України.

Вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши представника Відповідача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про невідповідність рішення Господарського суду Волинської області норам чинного законодавства та матеріалам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (надалі –Закон)  -  для підприємств, установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця.

Частина друга ст. 19 Закону України покладає відповідальність за незабезпечення наведених нормативів на керівників відповідних підприємств. Підприємства (об”єднання), установи і організації, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об‘єднанні), установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом (частина перша ст. 20 Закону).

Механізм сплати штрафних санкцій, передбачених ст. 20 Закону, визначено Порядком сплати підприємствами (об‘єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1767 (далі –Порядок), відповідно до п. 4 якого підприємства сплачують штрафні санкції самостійно в доход державного бюджету не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним. Суми штрафних санкцій визначаються в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом (п.5 Порядку).

Штрафні санкції за нестворені робочі місця для інвалідів відповідно до п. 3 ст. 9 Бюджетного кодексу України відносяться до неподаткових надходжень доходів Державного бюджету України і за змістом п. 11 Порядку у разі їх несплати підприємствами в установлений термін –стягуються в примусовому порядку.

За п. п. 3.3.3. Інструкції із статистики чисельності працівників, зайнятих в народному господарстві, середньооблікова чисельність штатних працівників за період з початку року ( у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумування середньооблікової чисельності працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно та ділення одержаної суми на кількість місяців за період з початку року.

Згідно змісту Листів Держкомстату № 6-2-7/230 від 21.10.2002 року та Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 6538 від 12.11.2003 року, у разі отримання при розрахунку не цілого значення показника необхідно заокруглювати його за загальними правилами арифметики до цілого значення.

Відповідно до поданого Приватним підприємством «ПМБ»звіту форми №10—ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу станом на 2003 рік склала 34 осіб, а середньооблікова чисельність працюючих інвалідів на даному підприємстві –0 осіб, при нормативі встановленому в 1 особу (а.с.10). Керуючись вимогами ст. ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (надалі –Закон), якими встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної кількості працюючих та обов`язок сплати штрафних санкцій за меншу кількість працюючих інвалідів, сума яких визначається в розмірі середньорічної заробітної плати. Згідно з вищенаведеним, на думку скаржника, Відповідач зобов‘язаний сплати 5185,29 грн. адміністративно –господарських санкцій за одне нестворене робоче місце для працевлаштування інваліда (а.с.8).

Згідно з пунктом 5 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості , місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до пункту 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів визначено, що підприємства інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту про вільні робочі місця та вакантні посади , на яких може використовуватись праця інваліда.

Частиною першою ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не повідомляв органи, перелічені в ст. 18 вищезазначеного Закону про наявні вакантні робочі місця, що підтверджується листом Луцького міського центру зайнятості за вих. № 1530/01-20 від 16.09.2004 року (а.с.17-18), що вірно встановлено місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо того, що чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не передбачає звільнення від сплати штрафних санкцій у зв‘язку з відсутністю прибутку.

Однак місцевим господарським судом при прийнятті рішення не враховано наступного.

З 01.01.2004 року набрав чинності Господарський кодекс України, стаття 250 якого передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб‘єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб‘єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Перелік порушень, за які до суб‘єкта господарювання застосовуються штрафні санкції, а також порядок їх застосування визначаються і регулюються Господарським кодексом України та іншими (окремими) законами України.

В даному випадку, як зазначено в розрахунку заборгованості за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів, суб‘єкт господарювання –ПП «ПМБ», м. Луцьк –в добровільному порядку в термін до 15.04.2004 року не сплатив санкцій за не створення одного робочого місця для працевлаштування інвалідів відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Враховуючи положення ст. 250 ГК України, а також п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ГК України, Волинське відділення Фонду соціального захисту інвалідів могло застосувати до ПП «ПМБ»штрафні санкції протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення норми закону, оскільки дані правовідносини хоча і виникли до набрання чинності цим кодексом, але продовжують існувати (після 15.04.2004 року).

Згідно штемпеля канцелярії господарського суду Волинської області, позовна заява зареєстрована 20.09.2005 року. З врахуванням трьох днів поштового перебігу , ця позовна заява разом з доданими до неї матеріалами відправлена на адресу місцевого господарського суду 16-17.09.2005 року, тобто з пропуском однорічного строку з дня виявлення правопорушення, рахуючи з 15.04.2004 року.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про не відповідність рішення Господарського суду Волинської області чинному законодавству, матеріалам справи та дійсним обставинам.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 211, п.6,7 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.        Апеляційну скаргу ПП «ПМБ»–задоволити.

2.          Рішення Господарського суду Волинської області від 14.11.2005 року у справі № 7/144-64 - скасувати.

3.          Прийняти постанову, якою в позові Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ПП «ПМБ»відмовити.

4.          Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 212 КАСУ.

5.          Справу № 7/144-64 повернути Господарському суду Волинської   області .

Суддя-доповідач                                                                                          Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                              Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                              Х.В.Мурська