ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  35/471

03.12.07

За позовом       Першого заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі Оболонської районної у м. Києві ради

до                       Приватного підприємства «Скар»

про                повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

Від прокуратури:   Ноздрякова Ю.В. –предст. за довір. № Н-17/6 від

16.05.2007р.;

Від позивача:         Болтивець О.А. –предст. за довір. № 4/р від 10.01.2007р.;

Від відповідача:     не з’явились.

.

Рішення прийняте 03.12.2007р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 26.11.2007р. по 03.12.2007р.

В судовому засіданні 03.12.2007р., за згодою представників позивача та прокуратури, на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Обставини справи:

Перший заступник прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах держави в особі Оболонської районної у м. Києві ради, на підставі ст.29 ГПК України, звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Скар»про зобов’язання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 20,0 кв.м. за адресою: м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської позивачу шляхом знесення кіоску за власний рахунок та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач самовільно займає та безпідставно користується земельною ділянкою загальною площею 20,0 кв.м. за адресою: м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2007 року порушено провадження у справі № 35/471, розгляд справи призначений на 13.11.2007 року.

В судовому засіданні 13.11.2007р. представник позивача частково надав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/471 від 12.10.2007р.

В судове засідання 13.11.2007р. представник прокуратури з’явився, проте вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/471 від 12.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Відповідач в судове засідання 13.11.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/471 від 12.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/471 від 13.11.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 26.11.2007р.

В судовому засіданні 26.11.2007р. представник прокуратури надав суду документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні представником позивача були надані суду документи до матеріалів справи.

Представник прокуратури підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити останній повністю.

Відповідач в судове засідання 26.11.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/471 від 12.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

В судовому засіданні 26.11.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 03.12.2007р.

В судовому засіданні 03.12.2007р. представник прокуратури надав суду документи до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 03.12.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/471 від 12.10.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 03.12.2007р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні Приватним підприємством «Скар»земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що на вищезазначеній земельній ділянці розміщено малу архітектурну форму (кіоск), що належить Приватному підприємству «Скар».

Документи, що посвідчують право користування вказаною земельною ділянкою, в тому числі на умовах оренди, передбачені ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України у Приватного підприємства «Скар»відсутні.

Факт незаконного використання вказаної земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки за адресою: перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської в Оболонському районі м. Києва від 20.06.2007р.

Рішенням Оболонської районної у м. Києві ради 4 сесії 5-го скликання № 4/10 від 27.07.2006р. Приватне підприємство «Скар»зобов’язано самовільно звільнити зайняту земельну ділянку за адресою: перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем  на адресу відповідача було направлено лист повідомлення № 185 р/р від 19.07.2007р. з вимогою в десятиденний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від малої архітектурної форми, привівши її в належний стан.

Проте, зазначене повідомлення було залишене відповідачем без реагування.

В процесі розгляду справи прокуратурою було надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, згідно Акту обстеження земельної ділянки від 27.11.07р., площа земельної ділянки за адресою: перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської, яка використовується ПП «Скар»під розміщення кіоску, складає 20,0 кв.м.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України  покладено функцію представництва інтересів громадян та держави в судах.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України  «Про прокуратуру»прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді у разі порушення або загрози порушень державних інтересів. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах.

На підставі викладеного Перший заступник прокурора Оболонського району міста Києва звернувся до суду з позовними вимогами в інтересах держави в особі Оболонської районної у м. Києві ради до Приватного підприємства «Скар», посилаючись на те, що останнім самовільно зайнята та незаконно використовується земельна ділянка площею 20,0 кв.м. за адресою м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської.

За твердженням Першого заступника прокурора Оболонського району міста Києва, самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися вказаною земельною ділянкою, створювати умови для раціонального використання та рівноправного розвитку всіх форм власності на землю і господарювання на ній, та порушує інтереси держави в сфері регулювання земельних відносин.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури Оболонського району міста Києва, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об’єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», розмежування земель державної та комунальної власності полягає у здійснені організаційно –правових заходів щодо розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також щодо визначення і встановлені в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності.

Відповідно до пункту а статті 9 Земельного кодексу України та пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до ст. 125  Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Стаття 212 Земельного кодексу України, зазначає, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.  Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову, відповідач безпідставно займає та користується земельною ділянкою загальною площею 20,0 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Прокуратури Оболонського району м. Києва про зобов’язання відповідача повернути земельну ділянку площею 20,0 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської позивачу шляхом знесення кіоску за власний рахунок, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням  та охороною земель», ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 9, 123, 124, 125, 126, 212 Земельного кодексу України,  ст. ст. 29, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Приватне підприємство «Скар»(м. Київ, вул. Мате Залки, 10-Г, )  звільнити земельну ділянку  площею 20,0 кв.м. яка розташована за адресою м. Київ, перетин вул. Казанської та вул. Вишгородської шляхом знесення кіоску за власний рахунок.

3.          Стягнути з Приватного підприємства «Скар»(м. Київ, вул. Мате Залки, 10-Г, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) гривень 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

5.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                           Літвінова М.Є.

Дата підписання повного

тексту рішення: 13.12.2007р.