ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 грудня 2007 р.
№ 26/88/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу  Інституту механізації тваринництва  Української академії аграрних наук на постанову  Запорізького  апеляційного господарського  суду    від 26 вересня 2007 року у справі  № 26/88/06 за позовом Інституту механізації тваринництва  Української академії аграрних наук  до  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Українсько-американське спільне підприємство ”Бест Інтернешнл” треття  особа, яка не  заявляє самостійних  вимог на предмет на предмет  спору   на стороні  відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна  України по  Запорізькій  області   про  визнання  договору оренди таким, що  припинився з 26 липня 2005 року та   спонукання  звільнити приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Подана Інститутом механізації тваринництва  Української академії аграрних наук касаційна скарга  не відповідає вимогам розділу XII1  Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги додаються зокрема докази сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно підпункту “г” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

За вимогами п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції із змінами і доповненнями, внесеними Законом України  від 25.03.2005 року №2505-ІV) ставки  державного мита із заяв, що подаються до господарських судів встановлюються в таких розмірах:   а) із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову,  але не менше 6  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян і не більше  1500 неоподатковуваних   мінімумів доходів громадян, із заяв немайнового    характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або         частково актів ненормативного  характеру 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно   п. 14 “Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита”,  затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.93 р. № 50, при сплаті державного мита готівкою до  документа,  щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи,  яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в доход бюджету----------крб. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Додане до касаційної скарги платіжне доручення  від 23 жовтня 2007 р. № 3653 про сплату 25,50 грн. не може вважатися належним доказом сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, так як сплачена сума не відповідає зазначеним вимогам і  на зворотній стороні цього платіжного доручення  відсутня дата зарахування  до державного бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись  п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України,  суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Інституту механізації тваринництва  Української академії аграрних наук на постанову  Запорізького  апеляційного господарського  суду    від 26 вересня 2007 року у справі  № 26/88/06 повернути  без розгляду.

Судді                                                                                  Перепічай В.С.

Вовк І.В.

Гончарук П.А.