СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

15.02.2007

Справа №2-19/2827-2006А

За позовом - ТОВ
Торгівельно-промислової компанії “Саяна-плюс”, м. Феодосія.

До відповідача - Феодосійської
МДПІ, м. Феодосія.

Про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Зарезін В.І.,
представник, довіреність № 3875-П-П від 01.09.2005 р.

Від відповідача - Кулак К.В., держ.
інспектор, довіреність № 20-10/0 від 28.07.2006 р.

В засіданні приймав участь експерт
ВАТ “Кримське експертне бюро” - ОСОБА_1, посвідчення НОМЕР_1.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського
суду Автономної Республіки Крим із позовом про визнання нечинними податкового
повідомлення-рішення № 001244/2230/23-1/4/0 від 28.03.2005 р. та №
001490/2230/23-1/8/1 від 30.05.2005 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що
прийняті рішення не відповідають діючому законодавству.

Відповідач надав відзив по позов №
61/9/10-00 від 20.01.2006 р., згідно якому позовні вимоги не визнав та просив у
задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 21.02.2006 р.
провадження по справі було зупинено, по справі призначено проведення судово-бухгалтерської
експертизи документів, після проведення якої провадження по справі було
відновлено.

Згідно висновків експерта № 30/06
від 15.12.2006 р. питання про те,  що в
листопаді 2004 р. підприємством не проведені через РРО розрахункові операції по
реалізації з ПП ОСОБА_2 товарів на загальну суму 327,27 грн., які викладені на
с.30 Акту документальної перевірки від 24.03.2005 р. не підтверджується
наданими для експертизи первісними документами бухгалтерського обліку ТОВ
Торгівельно-промислової компанії “Саяна-плюс”. Застосування податковим
повідомленням-рішенням № 001244/2230/23-1/4/0 від 28.03.2005 р. штрафної
санкції в сумі 1725,36 грн. ( 327,27 х 5 + 89,01) безпідставно.

Висновок про невиконання щоденної
печаті  на РРО фіскального звітного чеку
на суму 445,03 грн., викладений на с.31 акту документальної перевірки від
24.03.2005 р., підтверджується наданими для експертизи первісними документами
бухгалтерського обліку ТОВ Торгівельно-промислової компанії “Саяна-плюс”.
Однак, цей факт не є порушенням вимог п.9 ст.3 Закону “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, загального харчування і
послуг” № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. ( із змінами і доповненнями).
Застосування податкових повідомлень - рішень від 30.05.2005 р. № 001490/2230/23-1/8/1
штрафної санкції в сумі 250,99 грн. (340-89,01) безпідставно.

Представники позивача та
відповідача відмовились від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції
України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України
від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від
01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002
року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312),
ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998
року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням
представників сторін вони давали пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до п.2-1 Перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року №
2747) фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) перед
початком слухання справи сторонам були роз'яснені права, передбачені ст.49, 51
Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) та
вручені пам'ятки про права та обов'язки сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ Торгівельно-промислової
компанії “Саяна-плюс” зареєстроване у якості суб'єкта підприємницької
діяльності 21.06.2001 р. виконавчим комітетом Феодосійської міської ради, що
підтверджує свідоцтво (а.с.34).

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень  обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається    на   відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі,  не може самостійно надати  докази, то вона повинна зазначити причини,
через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться
чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує
необхідні докази. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у
нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У
разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.
Суд може збирати докази з власної ініціативи.
Якщо особа,  яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для  підтвердження
обставин, на  які  вона
посилається,  суд  вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до п.2 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та
доповненнями) суд застосовує також принцип верховенства права.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Законом
України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна,
інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або
загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким
чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які, на її думку,
необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до
загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи
штрафів.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції
України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,
в  межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та
доповненнями) органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Таким чином, органи податкової
служби та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України. Позовні вимоги мотивовані тим, що прийняті рішення не відповідає
діючому законодавству.

Позивач просить визнати нечинними
податкове повідомлення-рішення № 001244/2230/23-1/4/0 від 28.03.2005 р. та №
001490/2230/23-1/8/1 від 30.05.2005 р.

24.03.2005 року відповідачем за
результатами комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового
законодавства України суб'єктом підприємницької діяльності ТОВ
Торгівельно-промислової компанії “Саяна-плюс” за період з 01.01.2004 року по
31.12.2004 року складений акт (а.с.11-30).

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 001244/2230/23-1/4/0 від
28.03.2005 р., відповідно до вказаного рішення до позивача застосовані  штрафні санкції у сумі 1725,36 грн. (а.с.9)
та податкове повідомлення -рішення  №
001490/2230/23-1/8/1 від 30.05.2005 р., відповідно до якого до позивача
застосовані штрафні санкції у сумі 250,99 грн.

Ухвалою від 21.02.2006 р.
провадження по справі було зупинено, по справі призначено проведення
судово-бухгалтерської експертизи документів, після проведення якої провадження
по справі було відновлено.

Згідно висновків експерта № 30/06
від 15.12.2006 р. встановлено, що питання про те,  що в листопаді 2004 р. підприємством не
проведені через РРО розрахункові операції по реалізації з ПП ОСОБА_2 товарів на
загальну суму 327,27 грн., викладені на с. 30. Акта документальної перевірки
від 24.03.2005 р. не підтверджується наданими для експертизи первісними
документами бухгалтерського обліку ТОВ Торгівельно-промислової компанії
“Саяна-плюс”. Застосування податковим повідомленням-рішенням №
001244/2230/23-1/4/0 від 28.03.2005 р. штрафної санкції в сумі 1725,36 грн. (
327,27 х 5 + 89,01) безпідставно.

Згідно із п.1.1 ст.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та
доповненнями) платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші
відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні
особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого
статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або
сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно із п.1.1 ст.1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із змінами та
доповненнями) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити
до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно із п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із
змінами та доповненнями) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму
податкового  зобов'язання протягом
граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний
сплатити штраф. Розмір штрафів встановлений вищевказаним п.п.17.1.7 п.17.1
ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» (від 21.12.2000 року № 2181 із
змінами та доповненнями).

Таким чином, позовні вимоги про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 001244/2230/23-1/4/0 від
28.03.2005 р. та № 001490/2230/23-1/8/1 від 30.05.2005 р. Феодосійської
об'єднаної державної податкової інспекції підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на сторін відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства
України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями).

На підставі викладеного та
керуючись ст.17, 18, 55, 70, 86, 94, 162 Кодексу адміністративного судочинства
України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції,
м. Феодосія № 001244/2230/23-1/4/0 від 28.03.2005 р.

·          Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції,
м. Феодосія № 001490/2230/23-1/8/1 від 30.05.2005 р.

·          Постанову направити сторонам
замовленою кореспонденцією.

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України .

Резолютивна частина Постанови
проголошена у судовому засіданні 15.02.2007 року у 10 год. 45  хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Мокрушин В.І.