ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/317

06.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

до приватного підприємства «Український центр чистих технологій»

про стягнення 93975,00 грн.

від позивача: Новаковська Л.Я., представник за довіреністю б/н від 02.10.2007 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного підприємства «Український центр чистих технологій»про стягнення 93975,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.11.2003 року між приватним підприємством «Український центр чистих технологій»та Міністерством охорони навколишнього природного середовища України на виконання зобов'язань, які витікають з ратифікованої Україною Рамкової конвенції ООН про зміну клімату було укладено договір від 14.11.2003 року № 5/1240/08 «Про проведення аналізу нормативно-правової бази Європейського Союзу для забезпечення виконання зобов'язань за Кіотським протоколом до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та розробка рекомендацій щодо гармонізації законодавства України до законодавства Європейського Союзу з питань зміни клімату».

Відповідно до п. 1.1 даного договору замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання роботи «Аналіз нормативно-правової бази ЄС для забезпечення виконання зобов'язань за Кіотським протоколом до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та розробка рекомендацій щодо гармонізації законодавства України до законодавства ЄС з питань зміни клімату».

За виготовлену науково-технічну продукцію, згідно з п. 2.1, та п. 2.2 договору від 14.11.2003 року №5/1240/08, замовник перераховує виконавцеві у відповідності з протоколом про договірну ціну 150 000 грн. Оплата здійснюється поетапно з авансовим платежем 50% від загальної вартості робіт. Термін виконання договору до 15.12.2003 року.

04.12.2003 року Міністерство охорони природного навколишнього середовища України  сплатило 50% загальної вартості робіт, а саме 75000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.12.03 № 948, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно календарного плану виконавець на першому етапі зобов'язувався до 15.12.2003 року зробити аналіз існуючої нормативно-правової бази ЄС для забезпечення зобов'язань за Кіотським протоколом до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та розробити рекомендації щодо гармонізації законодавства України до законодавства ЄС з питань зміни клімату.

08.04.2003 року між виконавцем та замовником було укладено додаткову угоду №1, якою враховуючи значну кількість матеріалів, зібраних для аналізу, а також стислі терміни для виконання цієї роботи було перенесено термін закінчення робіт за договором від 14.11.2003 року № 5/1240/08 на 20.04.2004 рік.

15.04.2003 року між виконавцем та замовником було укладено додаткову угоду №2, згідно якої термін закінчення робіт за договором від 14.11.2003 року № 5/1240/08 було перенесено на 15.12.2004 рік.

25.01.2005 року замовником було направлено лист на ім'я виконавця про те, що згідно з додатковою угодою № 2 до договору від 14.11.2003 року № 5/1240/08 відповідач до 15.12.2004 року повинен був надати позивачу звіт про виконання робіт згідно з зазначеним договором. В даному листі позивач наголошував на терміновому наданні йому звіту про виконання договору від 14.11.2003 року №5/1240/08.

Станом на 05.12.2005 року, за твердженням позивача, відповіді на лист він не отримав, тому 15.12.2005 року звернувся повторно з листом до відповідача, в якому вдруге просив терміново надати звіт про виконання вищезазначеного договору. В цьому листі Міністерство охорони природного навколишнього середовища України  зазначило, що у разі не надання звіту Міністерство охорони природного навколишнього середовища України  буде змушене звернутися до суду.

Кошти в розмірі 75 000 грн. було сплачено позивачем на користь відповідача в якості авансу, на виконання умов договору від 14.11.2003 року № 5/1240/08. При цьому, відповідач не виконав взяті на себе зобов’язання за договором (не проведено аналізу існуючої нормативно-правової бази ЄС для забезпечення зобов'язань за Кіотським протоколом до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та не було розроблено рекомендацій щодо гармонізації законодавства України до законодавства ЄС з питань зміни клімату) у встановлений договором строк. Також, кошти надані на реалізацію умов договору в сумі 75 000 грн. не повернуті, що призвело до завдання позивачу збитків в розмірі сплаченого авансу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з приватного підприємства «Український центр чистих технологій»на користь Міністерство охорони природного навколишнього середовища України  збитки за невиконання умов договору у сумі 75 000 грн., штрафні санкції у розмірі 18975 гривень, та просить судові витрати покласти на відповідача.

Також представник позивача 06.12.2007 року заявив клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 93 975,00 грн., що належать приватному підприємству «Український центр чистих технологій». При цьому суду не подано жодних доказів того, що не вжиття таких заходів утруднить захист законних прав та інтересів позивача та спричинить неможливість їх відновлення, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. У зв’язку з зазначеним клопотання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача  в судове  засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав, жодних клопотань з повідомленням причин своєї неявки не направляв, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи  докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Главою 62 Цивільного Кодексу України визначені особливості виконання науково –дослідних або дослідно –конструкторських та технологічних робіт.

Пунктами 1,6 ч.1 ст. 897 Цивільного Кодексу України передбачено, що виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов'язаний виконати роботи відповідно до погодженої із Замовником програми або тематики і передати Замовникові результат у строк,   встановлений   договором.   Негайно   інформувати   Замовника   про виявлену неможливість одержати очікувані результати або недоцільність продовжувати роботу.

В матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що відповідач інформував позивача про неможливість виконання роботи.

Частиною 1 ст. 900 Цивільного Кодексу України визначено, що Виконавець відповідає перед Замовником за порушення договору на виконання науково-дослідних робіт, якщо не доведе, що порушення сталося не з його вини.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивач у даній справі є центральним органом державного управління та відповідно суб'єктом господарювання державного сектора економіки (згідно довідки про внесення до ЄДРПОУ Позивача).

Законом, а саме ч. 2 ст. 231 ГК України, передбачено, що за порушення господарського зобов'язання, в якому хоча б однією стороною є суб'єкт господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо інше не передбачене договором стягується пеня у розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення цього ж зобов'язання понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Таким чином, у зобов'язаннях, спеціальних за колом осіб (хоча б один з суб'єктів правовідносин належить до державного сектора економіки), законом (ч. 2 ст. 231 ГК України) для будь-яких видів зобов'язань прямо встановлено інший розмір пені, порівняно із розміром пені, встановленим ст. 343 ГК України та Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" - не подвійна облікова ставка НБУ, а ставка 0,1%.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідачем не виконано у встановлені строки договір про створення науково технічної продукції від 14.11.2003 року № 5/1240/08, який фінансувався за рахунок коштів Державного фонду охорони навколишнього природного середовища та бюджетної програми Міжнародне співробітництво у сфері охорони навколишнього природного середовища, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкції у розмірі 18 975,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства «Український центр чистих технологій»(01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 4/7 к. 22, фактична адреса: 01015, м. Київ, вул. Мечникова 10/2, оф. 95, , р/р 210 в ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 300670) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (03035, м. Київ, вул. Урицького, 35, , р/р 0050 в ОПЕРУ ДКУ МФО 820172)

передплату у розмірі 75000 (сімдесят п’ять тисяч) грн. 00 коп., штрафні санкції у розмірі 18975(вісімнадцять тисяч дев’ятсот сімдесят п’ять) грн. 00 коп., державне мито у сумі 939(дев’ятсот тридцять дев’ять) грн. 75 коп., витрати пов’язані з інформаційно - технічним забезпеченням судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) 00 грн., а  всього 95032 (дев’яносто п’ять тисяч тридцять дві) грн. 75 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                        С.М. Мудрий