КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                           № 3/8

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Жерліцина О.Г. (довіреність №УР – 02/33 від 11.01.2007);

від відповідача - повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-Агро"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.02.2007

у справі № 3/8 (Хілінська В.В.)

за позовом                               Державної акціонерної компанії "Укрресурси"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-Агро"

про                                                  стягнення 18 048,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від15.02.2007 у справі №3/8позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Регіон-Агро” на користь Державної акціонерної компанії ”Укрресурси” 118 096,84 грн. основного боргу, 199,99 грн. заборгованості за комунальні послуги, 12 375,90 грн. пені, 2 716,23 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 2 183,98 грн. 3 % річних, 1 355,73 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, оскільки вважає його винесеним при неповному з’ясовані обставин, що мають значення для справи.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

20.06.2006 позивач передав відповідачу лист про звільнення орендованих приміщень та повідомив, що з 14.06.2006 договір оренди нежитлових приміщень від 29.03.2005 № 165 вважається розірваним. Даний лист ґрунтувався на розпорядженні КМ України від 14.06.2006 № 328-р. ”Про розміщення НАЕР”. Після даного листа відповідач звільнив приміщення і переїхав у інший офіс.

13.12.2006 позивач передав відповідачу лист про підписання акту звіряння розрахунків станом на 01.12.2006. В акті звіряння розрахунків станом на 01.12.2006 зазначена заборгованість відповідача у розмірі 15 946,23 грн., а не заборгованість зазначена у рішенні суду – 118 096,84 грн.

Також, відповідач вважає, що позивач своїми діями підтвердив розірвання договору оренди нежитлових приміщень № 165 від 29.03.2005 та укладення нового договору із НАЕР.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору не виконав основного обов’язку орендаря, орендну плату та комунальні послуги повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.07.2006 по 31.10.2006 складає 118 096,84 грн., а по комунальним платежам за період з 01.07.2006 по 16.07.2006 – 199,99 грн. Твердження відповідача про те, що його заборгованість становить 15 946,23 грн. є безпідставним.

Відповідач у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, про що свідчить відповідний штамп апеляційного господарського суду на звороті у лівому нижньому куті ухвал від 03.04.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 15.05.2007 про відкладення розгляду справи з відміткою про відправку документа згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75. Ухвали апеляційного господарського суду від 03.04.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 15.05.2007 про відкладення розгляду справи направлялись апеляційним господарським судом за двома адресами зазначеними в апеляційній скарзі, а саме: м. Київ, вул. Кутузова, 18/7 та м. Київ, вул. П.Мирного, 28. Про те, що відповідач отримав ухвалу від 15.05.2007 про відкладення розгляду справи свідчить клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, подане останнім через канцелярію апеляційного господарського суду 24.05.2007. Враховуючи те, що відповідно до ст. 69 ГПК України строк вирішення спору обмежений, погодженого всіма сторонами клопотання про продовження строку вирішення спору суду не подано (ч. 4 ст. 69 ГПК), клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представника позивача, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач подав до Господарського суду м. Києва позов про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за 16 днів липня 2006 року в сумі 15 238,30 грн. та комунальним платежам в сумі 199,99 грн., 1 156,86 грн. пені, 1 249,55 грн. індексу інфляції та 204,15 грн. 3% річних, а в ході розгляду справи збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з 01.07.2006 по 31.10.2006 в сумі 118 096,84 грн., заборгованість по комунальним послугам за період з 01.07.2006 по 16.07.2006 в сумі 199,99 грн., 12 375,90 грн. пені 2 716,23 грн. індексу інфляції та 2 183,98 грн. 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2005 сторонами було укладено договір № 165 оренди нежитлових приміщень (далі договір оренди), відповідно до умов якого позивач, як орендодавець, передає, а відповідач, як орендар, приймає в тимчасове, оплатне користування приміщення, загальною площею 385,12 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Музейний провулок, 12, 5 поверх (п. 1.1.).

Згідно із підписаним сторонами актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2005, що міститься в матеріалах справи, відповідно до зазначеного договору оренди позивач передав відповідачу у тимчасове, оплатне користування частину нежитлових приміщень 5 поверху будинку по Музейному провулку, 12, загальною площею 385,12 кв. м.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі від 01.03.2006 відповідач повернув позивачу прийняті раніше орендовані приміщення 5 поверху будинку по Музейному провулку, 12, загальною площею 166,26 кв. м.

Додатковою угодою № 2 від 16.01.2006 до договору оренди сторони, у зв’язку із зміною площі орендованого приміщення дійшли згоди викласти п. 1.1. та п. 5.2. договору оренди в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. ст.1 договору оренди, в редакції погодженій сторонами в додатковій угоді № 2 від 16.01.2006, позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, орендар, прийняв в тимчасове, оплатне користування приміщення, загальною площею 218,86 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Музейний провулок, 12, 5 поверх.

За умовами п. 4.1. ст.4 договору оренди термін оренди починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення та закінчується 28.02.2006.

Додатковою угодою № 2 від 16.01.2006 до договору оренди сторони продовжили термін дії договору оренди до 31.12.2006.

Згідно із п. 5.1. ст.5 договору оренди орендна плата сплачується щомісяця на умовах попередньої оплати за один місяць до 20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди у національній валюті України на поточний рахунок позивача.

Відповідно до п. 5.2. ст.5 договору оренди, в редакції погодженій сторонами в додатковій угоді № 2 від 16.01.2006, місячна ставка орендної плати за орендоване приміщення за погодженням сторін складає 134,90 грн. за 1 кв. м., у тому числі ПДВ - 22,48 грн. Сума щомісячної орендної плати за орендоване приміщення загальною площею 218,86 кв. м. складає 29 541,21 грн. а тому числі ПДВ – 4 920,70 грн.

Згідно із п. 5.4. ст.5 договору оренди відповідач окремо від орендної плати відшкодовує орендодавцю вартість комунальних послуг (електроенергію, опалення, постачання холодної та гарячої води, відведення каналізаційних стоків), виходячи із загальної вартості цих послуг, пропорційно площі орендованих приміщень. Розрахунок вартості комунальних послуг додається до рахунку, що виставляється позивачем.

Сума відшкодування вартості комунальних послуг сплачується на умовах оплати фактичної вартості послуг за попередній місяць у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів після одержання рахунку (п. 5.5.ст.5 договору оренди).

14.06.2006 Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 328-р ”Про розміщення НАЕР”, у пункті 1 якого Кабінет Міністрів України встановив, що відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 11.01.1993 № 5-93 ”Про впорядкування використання адміністративних будинків і нежилих приміщень, що перебувають у державній власності” розмістити НАЕР у приміщеннях загальною площею 1 260 кв. м. на четвертому і п’ятому поверхах у будинку по Музейному провулку, 12, у м. Києві. Також вказав  Мінекономіки і Фондові державного майна України забезпечити в місячний строк вивільнення зазначених приміщень та укладення договору оренди з НАЕР на умовах відшкодування фактичних витрат, пов’язаних з їх утриманням.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 11.01.1993 № 5-93 ”Про впорядкування використання адміністративних будинків і нежилих приміщень, що перебувають у державній власності” Кабінет Міністрів України має право приймати рішення про розміщення центральних державних органів, створюваних Верховною Радою України, Президентом України та Кабінетом Міністрів України, а також дипломатичних представництв і консульств іноземних держав в Україні в адміністративних будинках і нежитлових приміщеннях, що є у державній власності та належать підприємствам, установам і організаціям на праві повного господарського відання або оперативного управління. Розмір плати за користування державними органами України цими будинками і приміщеннями не може перевищувати фактичних витрат на їх утримання. Договори найму (оренди) з користувачами цих будинків і приміщень вважаються розірваними з моменту прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про розміщення в них центральних державних органів, дипломатичних представництв і консульств іноземних держав.

20.06.2006 позивач, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України, направив відповідачу лист № ІР-01/448  про розірвання договору оренди приміщення, загальною площею 385,12 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Музейний провулок, 12, 5 поверх з 14.06.2006 та просив в місячний строк відповідача звільнити орендовані приміщення та передати позивачу за актом приймання-передачі.

Відповідно до пункту 3 статті 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань та з інших підстав, передбаченими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього кодексу.

Аналогічні приписи містяться і у частині 1 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 9 договору оренди передбачено, що договір підлягає достроковому розірванню за вимогою орендодавця у випадках, якщо орендар користується орендованим приміщенням всупереч умовам договору та призначенню речі.

Також орендодавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення орендованих приміщень, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд. В цьому випадку договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Згідно із п. 9.3. ст. 9 договору оренди договір може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 597 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За умовами  п. 7.1.ст.7 договору оренди після закінчення терміну дії договору оренди або у випадку дострокового розірвання договору відповідач зобов’язаний протягом п’яти календарних днів повернути позивачу орендоване приміщення та оформити відповідний акт прийняття-передачі.

Відповідно до п.7.5. ст.7 договору оренди дія договору припиняється після підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення.

В матеріалах справи акт приймання-передачі щодо повернення відповідачем позивачу орендованого ним приміщення відсутній. Під час розгляду справи сторони не заперечували проти відсутності такого акту.

Отже, оскільки сторони акт приймання-передачі щодо повернення позивачу відповідачем орендованого ним приміщення не підписували, то неможливо дійти висновку про припинення дії договору оренди.

Таким чином, враховуючи, що доказів повернення позивачу відповідачем орендованого ним приміщення немає, то апеляційний господарський суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу орендну плату за період з 01.07.2006 по 31.10.2006 та комунальні послуги за період з 01.07.2006 по 16.07.2006.

Виходячи з умов договору оренди, відповідач в період з 01.07.2006 по 31.10.2006 повинен був щомісячно до 20 числа поточного місяця перераховувати орендну плату в розмірі 118 096,84 грн.

Враховуючи, що розмір орендної плати визначений сторонами в договорі оренди, а сума відшкодування вартості комунальних послуг сплачується відповідачем після одержання рахунку, позивач, як свідчать матеріали справи, виставив відповідачу рахунок-фактуру № РЕ-0000198 від 29.08.2006 на оплату комунальних послуг в розмірі 199,99 грн. за період з 01.07.2006 по 16.07.2006.

Докази здійснення сплати відповідачем за оренду спірного приміщення за період з 01.07.2006 по 31.10.2006 в розмірі 118 096,84 грн. та відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.07.2006 по 16.07.2006 в розмірі 199,99 грн. в матеріалах справи відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що відповідач свого обов’язку щодо здійснення плати за користування приміщенням не виконав у повному обсязі, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, документи про її погашення відповідач не надав, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 118 096,84 грн. та по комунальним послугам в розмірі 199,99 грн. обґрунтовано задоволена господарським судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Статтею 1 Закону України ”Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до п. 8.2. договору оренди у випадку прострочення оплати платежів, передбачених договором, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на кожний день періоду, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Оскільки відповідач прострочив виконання свого зобов’язання щодо сплати орендної плати та комунальних послуг, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 375,90 грн. пені за прострочення виконання зобов’язання по сплаті орендної плати та комунальних послуг.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання свого зобов’язання щодо сплати орендної плати та комунальних послуг, апеляційний господарський суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2 716,23 грн. індексу інфляції та 2 183,98 грн. 3% річних також підлягає задоволенню.

Твердження відповідача про те, що після отримання листа позивача № ІР-01/448 від 20.06.2006 відповідач звільнив приміщення і переїхав у інший офіс, апеляційний господарський суд не приймає до уваги, оскільки у відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному разі це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він заперечував проти вимог позивача. Такі докази у матеріалах справи відсутні.

Наданий відповідачем договір оренди № 42-06 від 01.07.2006 на інше приміщення не може підтверджувати повернення позивачу відповідачем орендованого ним приміщення за адресою: м. Київ, Музейний провулок, 12, 5 поверх та припинення дії договору оренди.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним господарським судом також не приймаються до уваги і не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки не вбачається наявності обставин, що свідчили б про порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, немає підстав визнати доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, переконливими та такими, що спростовують висновки господарського суду першої інстанції, а тому апеляційний господарський суд вважає, що при прийнятті рішення господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку відповідно до ст. 43 ГПК України та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 ”Про судове рішення” із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.1981 № 4, від 25.12.1992 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскаржене рішення цим вимогам відповідає, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м.Києва від15.02.2007 у справі №3/8 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріали справи № 3/8 повернути до Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.