ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.
№ 16/45-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Дунаєвської Н.Г.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ТОВ "Ніктранс"

на рішення
та
постанову
господарського суду Дніпропетровської області
від 15 лютого 2007 року
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 05 червня 2007 року

у справі
№ 16/45-07

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта"

до
ТОВ "Ніктранс"

про
стягнення 8 633 грн. 72 коп.

за участю представників сторін

від позивача –Чала І.М.
від відповідача –Литвин А.Ю.

В С Т А Н О В И В:

ВАТ Національної акціонерної страхової компанії (далі НАСК) "Оранта" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ "Ніктранс" про стягнення грошової суми у розмірі 8 633 грн. 72 коп.

В обґрунтування позовних вимог ВАТ НАСК "Оранта", посилаючись на ст.ст. 993, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", зазначає про зобов’язання ТОВ "Ніктранс" відшкодувати шкоду в порядку регресу, з огляду на майнові витрати, понесені ВАТ НАСК "Оранта" у зв’язку з виплатою страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2007 у справі № 16/45-07 (суддя Загинайко Т.В.) позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Ніктранс" на користь ВАТ НАСК "Оранта" 8 633 грн. 72 коп. витрат по страховому відшкодуванню.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 у справі № 16/45-07 (колегія суддів: головуючий Стрелець Т.Г., судді Головко В.Г., Чоха Л.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2007 залишено без змін.

За поданою до Вищого господарського суду України касаційною скаргою ТОВ "Ніктранс" просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2007 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 у справі №16/45-07 і прийняти нове рішення, яким відмовити ВАТ НАСК "Оранта" у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів, викладених у касаційній скарзі ТОВ "Ніктранс", посилаючись на ст.ст. 41, 42 ГПК України, зазначає про неналежне дослідження господарськими судами попередніх інстанцій доказів у справі всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, зокрема, актів автотоварознавчого дослідження від 10.10.2005 №164, які не відповідають вимогам господарського законодавства України та нормам Закону України "Про судову експертизу".

Крім того, ТОВ "Ніктранс" у касаційній скарзі зазначає про безпідставне незалучення до участі у справі водія ТОВ "Ніктранс" Багатько В.А., не зважаючи на те, що прийняте у справі рішення стосується його прав і обов’язків, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11110 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ НАСК "Оранта" просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2007 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Ніктранс" –без задоволення.

ВАТ НАСК "Оранта" у відзиві на касаційну скаргу посилається на необґрунтованість доводів, викладених у касаційній скарзі ТОВ "Ніктранс", а також на правомірність та відповідність нормам матеріального та процесуального права судових рішень господарських судів першої  та апеляційної інстанцій.

Вищим господарським судом України ухвалою від 12.10.2007 у справі №16/45-07 порушено касаційне провадження.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України                Демченка С.Ф. від 19.11.2007 у справі № 16/45-07 змінено та призначено наступний склад колегії суддів: Самусенко С.С. –головуючий суддя-доповідач, судді Дунаєвська Н.Г., Стратієнко Л.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, з дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки , зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.09.2005 між громадянином Марченко В.В. (страхувальником), ВАТ НАСК "Оранта" (страховиком) та Акціонерним комерційним банком (АКБ) "Укрсоцбанк" укладено договір страхування заставлених транспортних засобів № В8085-064/05/СТ, відповідно до якого застраховано транспортний засіб Toyota Camry, держ. номерний знак АЕ1200МІ, і умовами якого передбачено, що вигодонабувачем у разі настання страхового випадку є АКБ "Укрсоцбанк".

Господарськими судами попередніх інстанцій також встановлено, що 06.10.2005 о 18.40 громадянин Багатько В.А., керуючи належним ТОВ "Ніктранс" автобусом БАЗ-А079, держ. номерний знак 034-04АА, у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Артема і пр. К. Маркса не витримав безпечну дистанцію і допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, держ. номерний знак АЕ1200МІ, внаслідок чого останньому було завдано шкоди, що підтверджується постановою Самарського районного суду у м. Дніпропетровську від 09.11.2005 у справі № 3-4040/05 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Багатько В.А., а також відповідною довідкою ДАІ.

Суди встановили, що за актом автотоварознавчого дослідження від 12.10.2005 № 164 вартість відновлюваного ремонту автомобілю Toyota Camry, держ. номерний знак АЕ1200МІ  становить 9 458 грн. 72 коп.

Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування від 12.10.2005, який відповідно до умов договору страхування заставлених транспортних засобів №В8085-064/05/СТ від 21.09.2005 підлягає виплаті у зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу, було визначено до виплати суму у 8 633 грн. 72 коп.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що страхове відшкодування у сумі 8 633 грн. 72 коп. було сплачено ВАТ НАСК "Оранта" у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2005 № 3150.

Як встановлено господарськими судами, ТОВ "Ніктранс" листом № 118 від 07.08.2006 відмовився від задоволення вимог ВАТ НАСК "Оранта" за листом №814 від 14.06.2006 до власника автобуса БАЗ-А079, держ. номерний знак 034-04АА ТОВ "Ніктранс" про регресну вимогу в сумі 8 633 грн. 72 коп. з огляду на те, що надані ВАТ НАСК "Оранта" документи, зокрема, акт автотоварознавчого дослідження від 12.10.2005 № 164, свідчать про відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги останнього.

Господарські суди попередніх інстанцій з приводу відмінностей у висновках вищезазначеного акту автотоварознавчого дослідження встановили, що вони пояснюються технічною помилкою експерта Здорнова О.І., зокрема, за наданими суду експертом Здорновим О.І. свідченнями, і завдано шкоду автомобілю Toyota Camry держ. номерний знак АЕ1200МІ саме внаслідок ДТП, а не стихійного лиха.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Приймаючи до уваги встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами обставини та досліджені матеріали у даній справі, касаційна  інстанція встановила, що господарські суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність у ВАТ НАСК "Оранта" права зворотної вимоги до ТОВ "Ніктранс" відповідно до вищезазначених норм Цивільного кодексу України, з огляду на що ТОВ "Ніктранс" зобов’язаний виплатити ВАТ НАСК "Оранта" вартість здійсненого останнім страхового відшкодування.

Стосовно доводів ТОВ "Ніктранс" про незалучення до участі у справі Багатька В.А. касаційна інстанція звертає увагу, що його незалучення як водія ТОВ "Ніктранс" у якості третьої особи не вплинуло на правомірність прийнятого у справі рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги робить висновок про відповідність нормам матеріального та процесуального права оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови господарського суду апеляційної інстанції, а тому підстав для скасування зазначених судових рішень не вбачає і залишає їх без змін згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ТОВ "Ніктранс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2007 у справі № 16/45-07 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                       С. Самусенко

Судді:                                                                                          Н. Дунаєвська

Л. Стратієнко