ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2007
Справа №2-7/15012-2007

За позовом Джанкойського заводу «Водоприлад» (96100, м. Джанкой, вул.Промислова, 13, ідентифікаційний код 01033355)

До відповідача  Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» (м. Джанкой, вул. Совєтська, 15-а, ідентифікаційний код 03348100)

Про стягнення 1814,40 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Драчьов М. А., предст., дов. від 26.11.2007 р.

Від відповідача  - не з’явився (клопотання).

Суть справи: Джанкойський завод «Водоприлад» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» про стягнення 1814,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх обов’язків по повній та своєчасній оплаті поставленого за договором купівлі-продажу №1 від 03.02.2005 р. товару, через що заборгованість КРП «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» перед Джанкойським заводом «Водоприлад» складає 1814,40 грн., яка до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена.

Відповідач у судове засідання не з’явився, однак направив до суду відзив, в якому зазначив, що заборгованість у розмірі 1814,40 грн. виникла внаслідок тяжкого фінансового становища. Крім того, відповідач направив клопотання, в якому просив розглянути справу за наявними в ній матеріалами без присутності представника. У вказаному клопотання відповідач визнав заборгованість в повному обсязі.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін,  підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

03.02.2005 р. між Джанкойським заводом «Водоприлад» (Продавець) та КРП «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу №1, п. 1.1 якого передбачено, що Продавець приймає на себе зобов’язання продати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору товар, найменування, асортимент, кількість, ціна та вартість якого обумовлена в специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору загальна вартість поставки за договором складає 1814,40 грн.

Порядок та форма оплати: безготівковий розрахунок (п. 2.2 Договору).

В п. 2.6 Договору передбачено, що Покупець зобов’язаний оплатити вартість товару протягом 3 банківських днів після його отримання шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору позивачем був переданий у власність відповідача товар на загальну суму 1814,40 грн., про що свідчить накладна №14 від 03.02.2005 р., яка містить підпис уповноваженого представника відповідача (а. с. 8). Повноваження представника відповідача підтверджуються довіреністю на одержання товарно-матеріальних цінностей. Серії ЯИЮ №840994 від 02.02.2005 р.

Проте, в обумовлені сторонами в договорі строки вартість товару відповідачем оплачена не була, а направлена позивачем претензія №1 від 27.02.2007 р. була залишена поза увагою.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач не представив суду доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 1814,40 грн., у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. Крім того, наявність заборгованості у зазначеній сумі не заперечується відповідачем по суті. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №1 від 03.02.2005 р. в частини повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, через що позовні вимоги Джанкойського заводу «Водоприлад» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» (м. Джанкой, вул. Совєтська, 15-а, ідентифікаційний код 03348100) на користь Джанкойського заводу «Водоприлад» (96100, м. Джанкой, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 01033355) заборгованість у розмірі 1814,40 грн., 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.