ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.12.07                                                                                           Справа№ 11/417

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Трислав”, м.Жовква

До: Жовківської центральної районної лікарні, м.Жовква

про стягнення 34224,40грн.

Представники:

від позивача: Наклович-адв., Гринчук-предст.

від відповідача: Демчишин-юр.

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Трислав” про стягнення із Жовківської центральної районної лікарні 34244,40грн. боргу.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

04.01.2006року між сторонами було укладено договір підряду на капітальний ремонт будинку Жовківської ЦРЛ № 56, відповідно до якого позивач виконав ряд робіт по капітальному ремонту пологового будинку Жовківської районної центральної лікарні загальною вартістю 10938грн.

Оплата, згідно п. 2.2 договору проводиться щомісячно по формі КБ-3:2 по мірі виконання робіт на протязі 10-ти банківських днів після моменту підписання акту прийому-здавання.

Позивачем зобов’язання згідно договору виконано, що підтверджується  актом приймання виконання підрядних робіт за січень 2006року та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за січень 2006року.

Враховуючи те, що відповідач не розрахувався за отримані послуги, позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованої суми, що становить 10938,00грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить суд стягнути 15969,48грн. пені, яку він зменшив в судовому засіданні із врахуванням піврічного терміну нарахування. Розмір пені, згідно уточнення складає 8050,36грн.

Загальна сума позову згідно уточнення позовних вимог сума позову із врахуванням річних та інфляційних становить 24004,41грн.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовну заяву підтвердженою матеріалами справи частково з огляду на наступне:

Позивачем надані послуги відповідачу у вигляді проведення капітального ремонту пологового будинку Жовківської  районної центральної лікарні згідно договору № 56 від 4 січня 2006року вартістю 10938,00грн.

Свої зобов’язання позивач виконав, що підтверджується актом приймання виконання підрядних робіт за січень 2006року, однак оплата відповідачем не проведена.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.180 ГКУ визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та порядку встановлені договором.

Згідно п. 2.2 договору оплата проводиться щомісячно по формі КБ-3:2 по мірі виконання робіт на протязі 10-ти банківських днів після моменту підписання акту прийому-здавання.

Таким чином, відповідач порушив свої договірні зобов’язання, внаслідок чого позивач правомірно наполягає на стягненні суми основної заборгованості, що становить 10938,00грн.

Крім суми основного боргу, позивач нарахував 8050,36грн. пені на підставі п.2.2 договору, де зазначено, що в разі невнесення платежів в зазначені в даному договорі строки, замовник сплачує генпідряднику пеню в розмірі 0,5% простроченої суми за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Однак суд відмовляє у її стягненні, оскільки у відповідності до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Тому нарахування штрафних санкцій у відповідності до норм ГК України можливе лише за перших 183 дні прострочення оплати боржником.

У відповідності до п. 2 ст. 258 ЦК України до вимог, що пов’язані із стягненням неустойки, пені, штрафу застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

З огляду на викладене, позивач пропустив строк позивної давності по нарахуванню пені, так як заборгованість відповідача виникла в cічні 2006році, тому позивач повинен був звернутись із відповідним позовом про стягнення із відповідача пені не у грудні 2007році.

Щодо річних та інфляційних, суд залишає позов в цій частині без розгляду, оскільки позивачем не виконано ухвали господарського суду від 06.12.2007року та не подано витребувані судом матеріали, зокрема розрахунку позовних вимог, а відтак сума нарахувань інфляційних та річних не підтверджена  та безпідставна.

Щодо вимоги позивача про стягнення 1100,00грн. адвокатських витрат, зазначених у доповненні до позовної заяви, суд  вважає дану вимогу не обґрунтованою поданими матеріалами.

Ст. 49 ГПК України передбачено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на  інформаціно-технічне забезпечення судового процесу та ін. витрати, пов”язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача та кваліфікуються як господарські витрати.

Відповідно до п.10 Роз”янення ВАСУ від 04.03.1998року № 02-5/78 “Про деякі питання практики застосування розділу VI Арбітражного процесуального кодексу України” із наступними змінами та доповненнями, витрати позивачів та відповідачів, пов’язані із оплатою ними послуг юридичних фірм, правових організацій, адвокатів з наданням останніми правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, відносяться до збитків сторін і відшкодовуються в загальному порядку.

Однак, позивачем не подано жодних доказів понесення ним витрат на послуги адвоката в зазначеній сумі.

Таким чином, стягненню підлягає лише 10938,00грн. основного боргу.

Судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, п.1.1 ст. 80, п. 5 ст. 81, ст. ст. 82-84, 116 ГПК України,  суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Жовківської центральної районної лікарні, м.Жовква, вул. Львівська, 78 (код  ЄДРПОУ –01996409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Трислав”, м.Жовква, вул. Дорошенка, 5 (код ЄДРПОУ –22392779) 10938,00грн. основного боргу, 109,38грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення  8050,36грн. пені відмовити.

В частині стягнення 5016,05грн. інфляційних та річних, а також в частині стягнення 1100,00грн. адвокатських послуг залишити позов без розгляду.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                             Сало І.А.