ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 р.                                                                                Справа № 9/144-04

Суддя господарського суду Балтак О.О.

при секретарі судового засідання Пилипчак О.І. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаспорт", пр. Юності,11/54, м. Вінниця

до:Державної податкової інспекції у м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21, м. Вінниця

про  визнання  недійсними  податкових повідомлень-рішень

Представники :

позивача     :   Марцинковський Л.В. - представник за довіреністю

відповідача :   Здітовецький С.Г. - представник за довіреністю    Вознюк В.В. - представник за довіреністю

Окунь Л.І. - представник за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов про визнання недійсними повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Вінниці № /0 від 07.02.2003р.. та повідомлення-рішення  Державної податкової інспекції у м.Вінниці № /0 від 07.02.2003р.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.09.2004 року було зупинено провадження у справі №9/144-04 до вирішення справи у Вищому господарському суді та повернення матеріалів справи Господарському суду Вінницької області. 01.09.2005 року вступив в дію Кодекс адміністративного судочинства України. Відповідно до п. І ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. 26.11.2006р. провадження у справі поновлено по ч. 5 ст. 156 КАС України , так як відпали обставини , які були підставою для зупинення провадження у справі.

В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, про що подав відповідну заяву від 14.02.2007р. в якій просить визнати протиправним та скасувати  податкове повідомлення-рішення № /0 від 07.02.2003р.. та повідомлення-рішення  № /0 від 07.02.2003р..

Позов із врахуванням заяви мотивовано тим, що оскаржувані податкові рішення  прийняті з порушенням податкового законодавства, оскільки:

1.Перевірка проведенна з порушенням п.4 Указу президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності»;

2.Від’ємне значення розміру податку на додану вартість було підтверджене та встановлене рішенням Господарського суду Вінницької області по справі № 320/11-473 (залишене без змін Постановою Житомирського апеляційного господарського суду  від 21.03.2003 року);

3.Висновки визначені в акті перевірки зроблені на підставі документів первинного обліку ТОВ «Мегаспорт», які були вилучені незаконно, що встановлено Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.04.2003 року (залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2003 року) та Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.02.2004 року по справі №11/361-03;

4.Акт перевірки не відображає сутності порушень ТОВ «Мегаспорт» податкового законодавства, що встановлено Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.02.2004 року по справі №11/361-03;

5.Невідповідність визначених в акті перевірки аргументів дійсним обставинам справи.

Відповідач у відзиві від 11.08.2003р. не погоджується з позовними вимогами позивача мотивуючи тим, що:

- на момент здійснення перевірки у інспекторів Чайки М.Ю. та Окунь Л.І. були наявні повноваження;

- перевірка проводилась не за місцем знаходження ТОВ «Мегаспорт»  в зв’язку з неможливістю здійснення перевірки за його юридичною адресою;

- перерва з 04.09.2002 по 20.09.2002р. в акті перевірки була зазначена помилково, і відповідно перевірка проводилась на законних підставах.

В судовому засіданні 26 січня 2007 року,  та 14 лютого 2007року оголошувались перерви відповідно до 14 лютого 2007року  та 29 березня 2007 року з метою надання витребуваних судом доказів та ознайомлення з ними.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача – ДПІ у м.Вінниці розгляд справи 29.03.2007 відкладався до 11 квітня 2007 року.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно вивчивши обставини справи,  перевіривши доводи і оцінивши подані сторонами докази судом  встановлено наступне:

Державною податковою інспекцією м. Вінниці проведено позапланову перевірку дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Мегаспорт» за період з 01.10.2001 року по 31.08.2002 року.  За результатами перевірки складено акт № 26/26-21-02 від 20.01.2003р.,  яким встановлено зменшення відємного значення чистої суми податкових зобов’язань по ПДВ на 1254315 грн., донараховано податку на прибуток в сумі 3 309 320 грн. На підставі  акту  № 26/26-21-02 від 20.01.2003р. були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення а також податкове повідомлення – рішення /0 від 18.03.2003 року.

На сторінці 20 акту перевірки № 26/26-21-02 від 20.01.2003р в першому абзаці зазначено, що перевірка проведена згідно реєстрів складених на підставі вилучених первинних документів  та документів податкового обліку. Водночас актом перевірки в порушення вимог наказу ДПА України №429 від 16.09.2002 року «Про затвердження порядку оформлення результатів документальних перевірок, щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами підприємницької діяльності – юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами», не описано дане порушення, не визначено на підставі яких даних і первинних документів податковий орган прийшов до такого висновку.

Висновки викладені в акті № 26/26-21-02 від 20.01.2003р. зроблені на підставі первинної документації ТОВ «Мегаспорт», яка була вилучена працівниками Державної податкової служби  незаконно, що встановлено Постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 23.04.2003 року, залишеною без змін Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2003 року. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.02.2004 року по справі №11/361-03 також встановлена обставина незаконного вилучення первинної документації ТОВ «Мегаспорт».

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили звільняються від доказування.

Окрім того, згідно п.4 Указу Президента «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності….», вищестоящий контролюючий орган, яким є ДПА у Вінницькій області, може за власною ініціативою перевірити достовірність висновків нижчестоящого контролюючого органу шляхом перевірки документів обов’язкової звітності суб’єкта підприємницької діяльності або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом. Вищестоящий контролюючий орган вправі прийняти рішення, щодо повторної перевірки суб’єкта підприємницької діяльності лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб контролюючого органу, які проводили планову або позапланову перевірку зазначеного суб’єкта, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу. Держана податкова адміністрація України вправі прийняти рішення про проведення повторної перевірки суб’єкта підприємницької діяльності у разі, коли таке рішення оформлюється наказом за підписом її Голови. Як свідчать матеріали справи, ДПА у Вінницькій області не перевіряла висновки нижчестоящого податкового органу та не приймала рішення щодо повторної перевірки. Таким чином, суд ставить під сумнів дійсність обставин викладених в пункті 2.4 акту перевірки № 26/26-21-02 від 20.01.2003р та те, що перевірка проводилась згідно пунктів «а», «в» пункту 3 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», оскільки відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин викладених у вказаних нормах Указу і такі обставини не вказані в самому акті.

Із поданих відповідачем матеріалів кримінальної справи № 03279003 випливає, що розбіжність нарахування чистої суми податкового зобов’язання з ПДВ та податку на  прибуток за період з 01.10.2001 року по 31.08.2002 року в сумі 1254315 грн та 3309320грн. відповідно, з актом перевірки пояснюється тим, що перевіркою не враховано цивільно-правових договорів і дат надходження до обліку податкових накладних від постачальників товарів і послуг. Що додатково було підтверджено висновком судово - бухгалтерської експертизи № 4785 від 18.12.2003 р..

Оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, суд на підставі частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевірив, чи прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності ч. 2 ст. 71 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вказує, що не може надати докази в підтвердження висновків акту перевірки №№ 26/26-21-02 від 20.01.2003р  крім первинної документації, що була вилучена у ТОВ «Мегаспорт» та залучена до кримінальної справи №03279003. На підставі ч.3 ст..70 КАС України , первинна документація, що була вилучена у ТОВ «Мегаспорт» та залучена до кримінальної справи № 03279003 судом не приймається до уваги з огляду на одержання таких доказів з порушенням закону, що свого часу було встановлено  Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.02.2004 року по справі №11/361-03 та Постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 23.04.2003 року які є чинними на момент розгляду даної справи.

Згідно ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи, що на день судового розгляду відповідач доказів у спростування позовних вимог не надав, за викладених вище обставин в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають законодавству, дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції м.Вінниці № /0 від 07.02.2003р.. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції м.Вінниці повідомлення-рішення  № /0 від 07.02.2003р..

3. Стягнути  з  Державного бюджету України  користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаспорт» (м.Вінниця, вул.. 600-річчя, 17 п/р 260075082 в АППБ «Аваль» м.Вінниц, МФО 302247), _3__ грн. _40___ коп.  витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Балтак О.О.