ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2007                                                                                   Справа № 5/253-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Стрелець Т. Г. (доповідача),

суддів:  Головка В.Г., Логвиненка А.О.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від відповідача: Короленко О.Є., юрист, довір. без номера від 25.09.2006р.;

від позивача: представник у судове засідання н з’явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпрокераміка”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2006р. у справі № 5/253-06

за позовом Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Українська страхова група”, м. Київ (03038, м. Київ, вул.. І. Федорова, 32-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпрокераміка”, м. Дніпропетровськ (49074, м. Дніпропетровськ, вул.. Кислородна, 3-А)

про стягнення 81292 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в засіданні 26.02.2007р. оголошено перерву до 28.02.2007р.

В судовому засіданні 28.02.2007р. за згодою представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»(у подальшому –Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Дніпрокераміка»(у подальшому —Відповідач) про стягнення 81 292,84 грн. страхового відшкодування шкоди у зв’язку з дорожньо-транспортною пригодою, здійсненого платіжними дорученнями №2912 від 21.04.2006р. і №2964 від 26.04.2006р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2006р. по справі № 5/253-06 (суддя Шевченко С.Л.) було задоволено у повному обсязі, з відповідача було стягнуто 81 292,84 грн. відшкодування шкоди, 812,93 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення, і відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У поданій скарзі йдеться про неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність обставинам справи висновків місцевого господарського суду, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

При цьому скаржник вказує на те, що постанова про відмову у порушенні кримінальної справи не є документом, що встановлює наявність вини Маляр В.М. у дорожньо-транспортній пригоді, а також на те, що заступник директора скаржника по автотранспорту Маляр М.В. у день ДТП не виконував посадових обов’язків і у відрядження не направлявся, тобто заволодів транспортним засобом протиправно.

Позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2006р. в напрямку м. Переяслав-Хмельницький на автодорозі Бориспіль—Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу МАЗ 437041-262 державний номер АА4791АТ під керуванням водія ТОВ “Еквівес-пром” Малолітко О.М. та транспортного засобу ГАЗ-3302 державний номер 516-37АА під керуванням директора скаржника по автотранспорту Маляр В.М.

Відповідно до Постанови про відмову у порушені кримінальної справи від 30.03.2006р. порушення водієм Маляр В.М. вимог п. п. 12.1, 12.2, 11.2 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв’язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали. У порушенні кримінальної справи було відмовлено у зв’язку зі смертю Маляра В.М.

Відповідачем не було надано доказів неправомірності висновків постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, а також доказів її оскарження або скасування.

Матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем виплати страхового відшкодування на користь ТОВ “Еквівес-пром” у загальному розмірі 81 292,84 грн., про що свідчать платіжні доручення № 2912 від 21.04.2006р. і № 2964 від 26.04.2006р. (арк. справи 37).

Вказана виплата була здійснена на підставі Страхового акту від 18.04.2006р. № 1852Т і Звіту про оцінку вартості матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу № 05/04/06 від 10.04.2006р. експертної компанії “Укравтоекспертиза-холдинг”.

Відповідно до посадової інструкції заступника директора скаржника по автотранспорту, затвердженої 02.01.2006р. ним здійснюється контроль за правильним зберіганням транспорту та він несе відповідальність за нього; для вирішення оперативних питань йому може виділятись службовий автотранспорт.

З наведеного місцевий господарський суд зробив вірний і обґрунтований висновок про те, що працівник відповідача в силу своїх посадових обов’язків мав вільний доступ до транспортного засобу і користувався ним правомірно.

Зокрема, відповідачем не надано доказів самовільного заволодіння транспортним засобом, наприклад, доказів звернення скаржника до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Також відповідач підтвердив у судовому засіданні, що у Маляра В.М. була наявна довіреність на керування транспортним засобом ГАЗ-3302, державний номер 516-37АА.

Крім того, матеріали справи і пояснення скаржника підтверджують, що ним не була належним чином забезпечена охорона транспортного засобу та реєстрації часу його виїзду з місця стоянки та часу прибуття, а саме не був укладений договір охорони, що, водночас, не може бути підставою для звільнення скаржника від відповідальності за дії свого працівника.

Наведене свідчить про те, що Маляр В.М. на час настання ДТП діяв від імені та в інтересах скаржника, тому задоволення позову про відшкодування шкоди, завданої ДТП, у порядку регресу є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

У відповідності зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З наведеного вбачається, що місцевий господарський суд правомірно застосував ст. ст. 1187, 1172 ЦК України, у відповідності до яких юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником, під час виконання ним своїх трудових обов’язків; підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки, є неправомірне заволодіння таким джерелом третьою особою.

Таким чином, відшкодування скаржником шкоди, завданої ДТП, є правомірним.

Усні пояснення скаржника стосовно своєї назви як юридичної особи сприймаються судовою колегію критично, оскільки Свідоцтво про державну реєстрацію скаржника (арк. справи 55) суперечить твердженням скаржника стосовно правильності його  назви.

З огляду на викладене, рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпрокераміка”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2006р. у справі № 5/253-06 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2006р. у справі № 5/253-06 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя

Т. Г. Стрелець

Суддя
В. Г. Головко

Суддя
А. О. Логвиненко