ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/266

21.11.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСК Трансекспо"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Акме - Плюс"

про                    стягнення 5364,40 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Романюк С.П. –предст. (дов.№б/н від 01.10.2007р.)

Від відповідача: не з”явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з останнього 5 364,40 грн. заборгованості за договором №24/09-79 від 25.05.2004р., а також відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 102,00 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2007р. порушено провадження в справі № 47/266 та призначено її до розгляду на 17.10.2007р.

17.10.2007р. розгляд справи було перенесено на 24.10.2007р.

24.10.2007р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи №47/266 було відкладено та призначено на 31.10.2007р., 31.10.2007р. на 07.11.2007р., а 07.11.2007р. на 21.11.2007р.

21.11.2007р. в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

В судові засідання 24.10.2007р., 31.10.2007р., 07.11.2007р., 21.11.2007р. представник відповідача не зявився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення вищезазначених судових засідань був повідомлений належним чином. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

25.05.2004р. між позивачем –ТОВ „ІСК Трансекспо”, в якості підрядника, та відповідачем –ТОВ „Акме-Плюс”, в якості замовника, було укладено договір №24/09-79, відповідно до умов якого замовник (відповідач) доручив, а виконавець (позивач) прийняв на себе зобов”язання по виконанню робіт з монтажу систем безпеки на об”єкті –Міністерство енергергетики за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 30.

Згідно пункту 2.1. цього ж договору договірна ціна є фіксованою. Загальна вартість робіт за цим договором складає 8 637,00 грн., ПДВ –20% - 1 727,40 грн., всього з ПДВ –10 364,40 грн.

Відповідно до п.5.1. названого договору приймання та оцінка роботи здійснюється замовником (відповідачем) у відповідності до умов цього договору та акту здачі –приймання робіт.

Згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт №1 від 31.10.2004р. та довідки про вартість виконаних підрядних робіт від 31.10.2004р., які підписані уповноваженими представниками виконавця (позивача) та замовника (відповідача) та посвідчені печатками сторін (належним чином засвідчена копії яких знаходиться в матеріалах справи, а оригінали було досліджено судом в судовому засіданні), загальна вартість виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт склала 10 364,40 грн.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача 02.06.2005р. відповідачем було сплачено 5 000,00 грн.

Оскільки сторони у договорі №24/09-79 від 25.05.2004р. не визначили строків розрахунків за виконані роботи, 06.08.2007р. позивачем було надіслано на адресу відповідача у відповідності до вимог ст.530 Цивільного кодексу України лист-вимогу за вих. № 133, в якому позивач просив погасити заборгованість по договору №24/09-79 від 25.05.2004р., однак відповідач, як стверджує позивач у позовній заяві, відповіді на вказаний лист позивачу не надав.

У зв”язку з вищевикладеним, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї статті визначено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 цього ж Кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, умови договору №24/09-79 від 25.05.2004р. щодо виконання робіт з монтажу систем безпеки виконав належним чином, що підтверджується відповідним актом приймання виконаних підрядних робіт №1 від 31.10.2004р. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт від 31.10.2004р., які підписані сторонами, а відповідач, свого обов”язку щодо повної оплати виконаних позивачем робіт - не виконав, оскільки відповідачем було здійснено оплату виконаних робіт лише частково, а саме на суму 5 000,00 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою по особовому рахунку позивача від 02..06.2005р.

Таким чином, на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість у розмірі 5 364,40 грн. за договором №24/09-79 від 25.05.2004р. (10 364,40 грн. (вартість виконаних робіт) –5 000,00 грн. (часткова оплата), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору №24/09-79 від 25.05.2004р. за виконані позивачем, але не оплачені відповідачем в повному обсязі роботи - законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акме - Плюс" (, юридична адреса: 03058, м.Київ, пров. Ніжинський, 2-4, корп.2, фактична адреса: 02125, м. Київ, пр-т. Визволителів, 1, р/р 2 в філії ВАТ „МТБ” м. Києва, МФО 300829), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСК Трансекспо" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ямська, 72; р/р 0101 в ЗАТ „ТАС-Інвестбанк”, МФО 320650) суму основного боргу у розмірі 5 364 (п”ять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 40 коп., 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                   С.Р. Станік