КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2007                                                                                           № 15/294

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Кошіля В.В.

Ропій  Л.М.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Жабінець Н.А. (довір. № 327 від 25.12.06);

Відповідача   -      Румянцев В.С. (довір. № 6 від 09.02.07);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВРУСЬ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2006

у справі № 15/294 (Хоменко М.Г.)

за позовом                               ЗАТ "Страхова компанія "Провідна"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВРУСЬ"

про                                                  стягнення 4441,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2006 задоволенопозовні вимоги   Закритого акціонерного товариства  „Страхова компанія „Провідна”. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Київрусь” з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем  під час виконання судового рішення, на користь Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія  „Провідна”  4 441 грн. 14 коп. збитків , 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу та 31 грн. 13 коп. витрат на довідку органу статистики.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на  тому, що Закрите акціонерне товариство  „Страхова компанія „Провідна” як страховик виплатила страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль „Опель-Омега” і отримала право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування . Винною особою за завдану шкоду автомобілю „Опель-Омега” визнано Полігушко М.А., який на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з  ТОВ „Київрусь”, за рахунок якої суд задовольнив позовні вимоги ЗАТ „Страхова компанія „Провідна”.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю „Київрусь” звернулося з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та припинити провадження у справі.

В апеляційній скарзі  ТОВ „Київрусь”  посилається на те, що відповідно до договорів № Д 505/СП – 2002 від 06.09.2002р. та № 510/СП – 2002 від 18.11.2002р. про надання транспортно-експедиційних послуг, автомобіль ВАЗ 21093, державний номер 086-99 КА передано в оперативне управління  Товариствам з обмеженою відповідальністю  „Росінтер Україна” та „Росінтер-Ф”. В день коли сталося ДТП , водій Полігушко М.А., як завжди, на протязі майже шести років, працював на одному із цих підприємств, тому відповідачами по справі могли б бути вказані товариства.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

12.01.2004 між Закритим акціонерним товариством „Страхова компанія „Провідна”, що є повним правонаступником  Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „КапіталЪ Страхування”, що є повним правонаступником  Закритого акціонерного товариства  „Міжрегіональна страхова компанія „Надра” та Відкритим акціонерним товариством  „Домобудівельний комбінат № 3” було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов’язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу , за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов’язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля  „Опель-Омега” державний реєстраційний номер 801-66 КА.

22.10.2004 в м. Києві на Індустріальному шляхопроводі сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій громадянин Полігушко Михайло Антонович, керуючи автомобілем ВАЗ-21093 державний реєстраційний номер 086-99 КА , що належить відповідачу, не дотримався безпечної дистанції та зіткнувся з автомобілем  „Опель-Омега”, державний реєстраційний номер 801-66 КА, який належить ВАТ „Домобудівний комбінат №3”.

Згідно довідки ВДАІ Солом’янського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 26.10.2004 ДТП трапилась у зв’язку з порушенням водієм Полігушко М.А. п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом”янского  районного суду м. Києва від 28.10.2004 Полігушко М.А. визнано винним у скоєнні адміністративного порушення , передбаченого ст..124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі акту автотоварознавчого дослідження №3081 складеного ТОВ „Експертна компанія „Укравтоекспертиза – Стандарт” 09.11.2004, договору добровільного страхування ризиків, пов”язаних з експлуатацією  наземного транспортного засобу №28 від 12.01.2004, наряд-замовлення №48437 від 19.11.2004 позивачем складено страховий акт , в якому проведено розрахунок розміру страхового відшкодування. (а.с.29).

На підставі заяви страхувальника ЗАТ „СК „Провідна” виплатило  ВАТ „Домобудівний комбінат №3” страхове відшкодування у розмірі 4 441,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням  №8750 від 10.12.2004.

Згідно зі статтею 27 Закону України „Про страхування”   до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного Кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Господарським судом міста Києва встановлено, що на момент вчинення ДТП водій Полігушко М.А. перебував у трудових відносинах з відповідачем , автомобіль ВАЗ 21093 державний реєстраційний номер 086-99 КА належить відповідачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 1187 Цивільного Кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом  підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі  про те, що в день коли сталося ДТП , водій Полігушко М.А., як завжди, на протязі майже шести років, працював на одому із підприємств, якому автомобіль „ВАЗ 21093 д.н. 086-99КА  передано в оперативне управління, оскільки в постанові Шевченківського районного суду м. Києва зазначено, що Полігушко Михайло Антонович працює водієм СП „Київська Русь”. Даний факт також підтверджується поясненнями самого ж відповідача , викладених  у відзиві на позовну заяву.

Статтею 1187 Цивільного Кодексу встановлено, що  особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано доказів завдання шкоди внаслідок  непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести  ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач наданими суду доказами довів обґрунтованість своїх позовних вимог, а відповідач не спростував їх.

За таких обставин колегія вважає, що рішення  Господарського суду           м. Києва  по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2006 у справі №15/294   залишити без змін, а апеляційну  скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Київрусь” без задоволення.

2. Матеріали справи № 15/294 повернути до Господарського суду міста

Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Ропій  Л.М.

15.02.07 (відправлено)