ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.07р.

Справа № 35/57-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства "Енергоресурси",   м. Нікополь Дніпропетровської області

до  Комунального підприємства "Нікопольське виробниче

управління водопровідно-каналізаційного господарства",

м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 768 725,55 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача –Сисоєва О.В., представник, дов.№14/2007 від 03.01.07 р.                         Бойченюк Г.В., представник. дов.№18/2007 від 03.01.07 р.

Лазаренко О.В., представник, дов.№17/2007 від 01.02.07 р

від  відповідача - Буравлєв І.В., представник, дов№1 від 01.01.07 р.

Чаплицький В.В.,  представник, дов№2 від 01.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за поставлену питну воду –768 725,55 грн,    посилаючись на договори №07-1060/9 від  12.11.2004р. та №07-1560/21 від 11.11.2005р.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що договір №07-1060/9 від  12.11.2004р. є неукладеним, оскільки він його підписав з протоколом розбіжностей. Позивач вказані розбіжності не прийняв та на вирішення суду в установленому порядку не передав.  Вважає, що позивач не надав доказів встановлення тарифів на воду в передбаченому законом порядку, а при розрахунку суми позову застосував тарифи, які узгоджені сторонами. З огляду на це просить в позові відмовити.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

- між Закритим акціонерним товариством „Енергоресурси” –постачальник (надалі Позивач)  та Комунальним підприємством «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»- споживач (надалі Відповідач) було укладено  договір №07-1060/9 від  12.11.2004р.   про постачання питної води. Строк дії  договору встановлено до 31.12.2005р.  Відповідач підписав договір з протоколом розбіжностей, який надав позивачу. Протокол розбіжностей стосувався зміни прізвища керівника в преамбулі договору, зміни п. 1.5. щодо орієнтованої суми договору та зміни Додатку №1 до Договору щодо встановлення вартості послуг. Сторонами було підписано додаток №2 до договору, в якому узгоджені обсяги споживання води протягом 2005р., та Протоколи №1 –9  про встановлення ціни на питну воду.  Сторони виконували умови договору протягом його дії. Уклали угоди щодо ціни питної води шляхом підписання щомісячних протоколів, яка була предметом протоколу розбіжностей, тобто досягли згоди за всіма істотними умовами договору, та вказаний договір є укладеним.  З огляду на викладене, заперечення відповідача в цій частині відхиляються, як безпідставні.

11.11.2005р. сторонами  було укладено аналогічний договір №07-1560/21 про постачання питної води строком дії з 01.01.2006р. до 31.12.2006р.  та підписали протокол розбіжностей до нього щодо редакції п. 3.6. договору.  Сторони підписали Додаток №2 до договору щодо обсягів постачання питної води протягом 2006р., Додаток №3 –Акт розмежування зон обслуговування, та Протоколи №1 –7 щодо ціни питної води.  Таким чином, вказаний договір є також укладеним.

На виконання умов договору в спірний період  вересень 2005р. –липень  2006р.  та вересень –листопад 2006р. Позивач здійснив постачання питної води Відповідачу, що підтверджується актами №4239, №4785, №5257, №5768, №305, №743, №1202, №1699, № 2280,  №2871, №3427, №4404, №4934, №5452, які підписані представниками сторін без зауважень. Всього надано послуг на суму 799 757,81 грн, на оплату яких виставлено рахунки №4239, №4785, №5257, №5768, №305, №743, №1202, №1699, №2280,  №2871, №3427, №4404, №4934, №5452.

Відповідно до пунктів 4.2. спірних договорів розрахунки за спожиту питну воду проводяться на підставі підписаного сторонами акту приймання послуг та Відповідач зобов’язаний  не пізніше 10-ти банківських днів  з часу отримання від постачальника рахунку на оплату проводити оплату за спожиту в попередньому місяці питну воду (п.5.3.4. договорів).

Отримання рахунків відповідачем підтверджується актом звіряння розрахунків станом на 01.12. 2006р., який підписаний ним без зауважень, та в цьому акті перелічені всі рахунки за спірний період. В своїх платіжних документах відповідач також посилався на номера рахунків, що свідчить про отримання ним рахунків на оплату води від позивача.  Крім того, позивач направляв відповідачу вимоги про оплату боргу №14-1312 від 28.09.2006р., №14-831 від 03.07.2006р., №14-786 від 22.06.2006р.

Відповідач за надані послуги  розрахувався частково в сумі  35 279,56 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №3513 від 30.11.2006р. на суму 3000,00 грн (оплата за вересень 2006р.), листом від 05.12.2006р. про зміну призначення платежу на суму 5279,56 грн (оплата за вересень 2006р.), платіжним дорученням №1935 від 09.08.2006р. –на суму 1500,00 грн (оплата за червень 2006р.) та  №1499 від 27.06.2006р. –на 10000,00 грн (оплата за травень 2006р.).  Крім того, позивач у своєму позові та обґрунтованому розрахунку зазначає, що відповідачем частково сплачено борг за вересень 2005р. на суму 15500,00 грн, що також підтверджується актом звіряння розрахунків.

Із сплачених 10000,00 грн за травень 2006р. позивач безпідставно не врахував суму 2747,30 грн взагалі та суму 7252,70 грн відніс в рахунок оплати за вересень 2005р., оскільки в платіжному дорученні відповідач визначив призначення платежу, як плату за питну воду, отриману в травні 2006р., та відповідач не має права самостійно змінювати призначення платежу. Це також стосується 1500 грн, які сплачені за воду, отриману в червні 2006р., які позивач не врахував. Таким чином, відповідачем частково сплачена заборгованість за вересень 2005р., за травень, червень, вересень 2006р. та заборгованість за ці місяці складає: за вересень 2005р. –32000,80 грн, за травень 2006р. –34719,68 грн, за червень 2006р. –42937,92 грн, за вересень 2006р. –93069,87 грн. За решту місяців спірного періоду оплата не проводилася та заборгованість дорівнює  вартості спожитої води. Загальна заборгованість за спірний період  становить 764 478,25 грн. Суд не розглядає надані позивачем платіжні доручення щодо води спожитої в серпні 2006р., оскільки вказаний період не являється предметом спору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором  або законом.

На час розгляду справи вказана заборгованість не сплачена.

Заперечення відповідача щодо неправомірного застосування відповідачем ціни на питну воду суд вважає безпідставними, оскільки в цій частині договори недійсними не визнані, ціна води узгоджена сторонами та у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню частково в сумі боргу  –764 478,25 грн. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Повернути позивачу з державного бюджету надміру сплачене  згідно платіжного доручення №971 від 30.10.2006р. державне мито  в сумі 1 324, 20 грн, про що видати довідку

Керуючись ст. 44, 49,  82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 525, 526  Цивільного кодексу України,  господарський суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»–53207,  м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Карла Маркса,180, (р/р  7051 в НФ КБ «Приватбанк», МФО 305891) на користь Закритого акціонерного товариства „Енергоресурси” –53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, пр-т. Трубників,56,

 (р/р 301 в АБ “Кредит-Дніпро”, МФО 305749)  -  борг –764 478, 25 грн (сімсот шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят вісім грн 25 коп ), витрати по сплаті держмита –7 644, 78 грн (сім тисяч шістсот сорок чотири грн 78 коп), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –117, 29 грн (сто сімнадцять грн 29 коп) .

В решті позову відмовити.

Наказ  видати після набрання  рішенням законної сили.

Повернути позивачу з державного бюджету надміру сплачене  згідно платіжного доручення №971 від 30.10.2006р. державне мито  в сумі 1 324, 20 грн (одна тисяча триста двадцять чотири грн 20 коп), про що видати довідку.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-ти денного терміну з часу його підписання.

Рішення підписано 12 березня  2007р.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано