ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.

№ 2-1557/05

Вищий господарський суду України у
складі колегії суддів:

головуючого                                    Невдашенко
Л.П.

суддів:                                               Михайлюка М.В.

Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства “Ізюмриба”,                с. Кам'янка

на ухвалу

від 24.05.2005 Апеляційного суду
Харківської області

у справі

№ 2-1557/05 (22а-2130) Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області

за  позовом

ОСОБА_1, м. Ізюм

до

Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства “ Ізюмриба”,               с. Кам'янка

про

визнання недійсним Положення про
порядок розподілу акцій власної емісії, які знаходяться на балансі СЗАТ
“Ізюмриба”

за участю
представників сторін:

від позивача -                  не
з'явилися

від відповідача -            не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2004 р. позивач -фізична
особа ОСОБА_1  подав до Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області позов до Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства "Ізюмриба"   про визнання недійсним Положення про порядок
розподілу акцій власної емісії, які знаходяться на балансі СЗАТ
"Ізюмриба".

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29.09.2004 р. позовну заяву залишено без руху та
надано позивачеві термін для вправлення недоліків.

Ухвала мотивована невідповідністю
позовної заяви до вимог ст. 137 ЦПК України.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 27.01.2005 р. відмовлено в прийнятті позовної
заяви ОСОБА_1 у зв'язку з
непідвідомчістю позову суду.

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 24.05.2005 р. скасовано ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2005 р., справу повернуто до
цього ж суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви і розгляду  її по суті відповідно до діючого
законодавства.

Суд мотивував своє рішення тим, що
відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, усяка заінтересована особа вправі в
порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскаржуючи ухвалу апеляційного суду
скаржник просить її скасувати та залишити без змін ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду від
27.01.2005 р. посилаючись на те, що при винесенні ухвали апеляційним
судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що
позовна заява ОСОБА_1 не містить відомостей, які б вказували на те, що
Положення про розподіл акцій порушує права чи охоронювані законом інтереси
позивача.

Дослідивши доводи касаційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин
справи та її повноту, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК
України, що діяла на час вирішення питання про прийняття позовної заяви, усяка
заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до
суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом
інтересу, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Наслідки подання позовної заяви, що
не відповідає вимогам закону, передбачені ст. 139 ЦПК України.

Статтею 136 ЦПК України встановлено
вичерпний перелік підстав до відмови в прийнятті позовної заяви.

Згідно ст. 24 ЦПК України, справи,
що виникають з цивільних, сімейних, трудових і кооперативних правовідносин
підвідомчі суду.

Всупереч наведеним вимогам, суд, не
вирішуючи питання про прийняття або повернення позовної заяви,  безпідставно відмовив позивачеві у прийнятті
позову, з посиланням на положення ст. 24 ЦПК України та не застосував
відповідних правових наслідків, що передбачені ст. 139 ЦПК України.

З огляду на викладене, висновки
суду апеляційної інстанції про невідповідність ухвали суду першої інстанції
вимогам Цивільного процесуального кодексу України є правильними і підстав для
скасування ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається.

Твердження скаржника про порушення
і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального
права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до вимог Закону
України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів" та ст. 12
Господарського процесуального кодексу України
матеріали справи належить передати до господарського суду Харківської
області для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 1115,
1119, 11110 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 24.05.2005 року у справі № 2-1557/5 (22а-2130) залишити
без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1передати до
господарського суду Харківської області для вирішення питання про її прийняття.

Головуючий, суддя
Л.Невдашенко

Судді:
М.Михайлюк

Н.Дунаєвська