ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2007 р.                                                 Справа №  17/732/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача – Ярошевський Г.В., довіреність № 2 від 01.07.2007 року;

від відповідача – не з”явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/732/07

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю „Еверест - Агро”, м. Миколаїв, вул. Кіровоградська, 23 (фактична адреса: м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 22/1),

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба”, Миколаївська область, Баштанський район, с. Плющівка,

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Еверест - Агро” (надалі-позивач) звернулася до господарського суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

25 березня 2005 року між сторнами було укладено договір купівлі-продажу мінеральних добрив № 26. Ціна договору склала 21 000 грн. Відповідно до п. 2.1. договору № 26, остаточний термін оплати - 01 вересня 2005 року.

Відповідно до п. 1.1. договору № 26, позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача товар (мінеральні добрива „Нітроаммофоска”), а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

25 березня 2005 року позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором  та передав відповідачеві товар на загальну суму 21 000 грн., що підтверджується видатковою накладною № 209 від 25 березня 2005 року та податковою накладною № 206 від 25.03.2005 року, які знаходяться у матеріалах справи.

Відповідач, порушуючи умови договору, в передбачені терміни товар  не оплатив.

16.07.2007 року та 14.08.2007 року на адресу відповідача були направлені письмові вимоги щодо сплати суми основної заборгованості за договором, пені та 10% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору; одностороння відмова від  виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу  України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.2 договору визначено, що в разі порушення строку оплати, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ).

З згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до зазначених положень договору та закону позивачем нараховано пеню у розмірі  1 890 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Договором передбачений розмір 10% розмір річних від простроченої суми.

Відповідно до зазначених положень договору та закону позивачем нараховано 10% річних у розмірі 5 670 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання,  у судове засідання не з?явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката у розмірі 2 400 грн. На підтвердження цього, ним надано договір № 2 про надання правових послуг адвоката від 09.07.2007 року, платіжне доручення № 1380 від 11.07.2007 року та акт приймання-передачі від 16.07.2007 року.

Суд приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання, оскільки, відповідно до Роз”яснень Вищого арбітражного суду від 04.03.1998 № 02-5/78 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”(редакція з 01.02.2005 року) витрати  позивачів  та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших  адвокатських  об'єднань  з  надання  правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних  підставах,  визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих  витрат  здійснюється  господарським  судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального  підтвердження  витрат,  як-от  угоди  про надання послуг щодо  ведення  справи  у  суді  та/або  належно  оформленої довіреності,  виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення  або  іншого  документа,  який  підтверджує сплату відповідних послуг. (Пункт  10  в  редакції  Роз'яснення  Вищого господарського суду     N 04-5/609  від 31.05.2002 року).

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю „Еверест - Агро” задовольнити повністю.

2.          Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба”, Миколаївська область, Баштанський район, с. Плющівка () заборгованість у розмірі 21 000 грн.,  пеню у розмірі  1 890 грн., 10 % річних у розмірі 5 670 грн.,  витрати на послуги адвоката у розмірі 2 400 грн., державне  мито у розмірі 285  грн. 60 коп. та  118 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Еверест - Агро”, м. Миколаїв, вул. Кіровоградська, 23 (фактична адреса: м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 22/1) ().

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                        Коваль С.М.