ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 р.
Справа № 02/26-2А.

Господарський суд Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при секретарі судового засідання Сур’як О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Рожило М. А., директор тов-ва, Котищук В. Л, довіреність № 19 від 19.03.07р.

від відповідача: Решетник О.Л., довіреність №18 від 10.04.2007р.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Каскад”

до Луцької об’єднаної державної податкової інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № /3 від 20.02.2007р.

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

В судовому засіданні сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 50 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС України та про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступило.

В судовому засіданні відповідно до п.3 ст.160 КАС України оголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Суть спору: позивач звернувся з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 20.02.2007р. №/3 про визначення податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в сумі 257993грн. та застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 128996,50грн. з підстав невідповідності вимогам чинного законодавства.

Відповідач в запереченні на позов вимоги позивача відхиляє, вказуючи що оспорюване рішення прийнято на підставі акту податкової перевірки від 29.09.2006р. №01757, яким встановлено порушення товариством п.п.7.2.1, 7.2.3, 7.2.4 п.7.2, п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в частині віднесення до складу податкового кредиту 257993грн. по господарських операціях з ТзОВ "Індекс" оформлених податковими накладними в період з жовтня 2004 по березень 2005р.

На момент розгляду справи позивачем представлено ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22.02.2007р. якою скасовано рішення Печерського райсуду м .Києва від 28.11.2005р. згідно якого були визнані недійсними установчі документи - свідоцтво про державну реєстрацію та Статут  ТзОВ "Індекс".

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності господарський суд дійшов висновку,  що оспорюване рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, а тому заявлена позовна вимога підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів перевірки оспорюване рішення прийнято на підставі акту виїзної документальної перевірки фірми "Торговий дім "Каскад" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004р. по 31.03.2006р.

В розділі 3.1.5 акту "Податок на додану вартість" зазначено, що фірмою включено до податкового кредиту в жовтні, грудні 2004р., січні, березні 2005р. ПДВ в сумі 257993грн. по податкових накладних отриманих від ТзОВ "Індекс", яке не є платником ПДВ, оскільки згідно рішення Печерського райсуду м. Києва від 28.11.2005р. визнано недійсним його установчі документи - свідоцтво про державну реєстрацію та Статут з 02.12.2003р. та анульовано ДПІ у Печерському  райсуді м. Києва свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №376544990, індивідуальний податковий номер 56 та констатовано порушення фірмою п.2.1 ст.2, п.п.7.2.1, 7.2.3, 7.2.4 п.7.2 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.2, п.5 Порядку наповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА №165 від 30.05.1997р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23.06.1997р. №233/2037.

За матеріалами перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення про визначення податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в сумі 257993грн. та застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 128996,50грн.

Після закінчення адміністративного оскарження Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.02.2007р. зі значком "3", яке є предметом спору в даній справі.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Закон України “Про податок на додану вартість” визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до п.1.4 ст.1 вищезгаданого Закону поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її поставки, а також операції з безоплатної поставки товарів та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Між позивачем у справі та ТзОВ «Індекс» укладено договори купівлі-продажу, оформлені податковими накладними.

У розумінні п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про податок на додану вартість” операції платників податку з поставки товарів на митній території України є об’єктом оподаткування ПДВ.

З наведеного вбачається, що вищезазначені операції між фірмою «Торговий дім «Каскад» та ТзОВ «Індекс» є об’єктом оподаткування податком на додану вартість відповідно до п.1.4. ст.1. та п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3. Закону України “Про податок на додану вартість”.

Згідно з п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7. Закону України “Про податок на додану вартість” податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7. Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до ч.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 даного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, оплата за придбані товарно-матеріальні цінності, які підтверджені податковими накладними, є підставою для віднесення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість.

Вимогами пункту 1.8 статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Пунктом 1.3 статті 1 цього ж Закону платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Посилання податкового органу на рішення Печерського суду м. Києва від 28.11.2005р., як на доказ, який дає підстави не включати до податкового кредиту покупцю – фірмі «Торговий дім «Каскад» суму 257993грн., не може братися до уваги, оскільки дане рішення скасоване ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.02.2007р.

У зв’язку з вищенаведеним та виходячи з аналізу норм Закону України “Про податок на додану вартість”, саме податковим органам належать повноваження здійснення перевірки платників податків, а не суб’єктам господарювання, які, в свою чергу, не зобов’язані та не мають права перевіряти своїх контрагентів з питань оподаткування.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному , повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає неправомірним донарахування позивачу ПДВ в сумі 257993грн. по господарських операціях з ТзОВ «Індекс», а відтак і застосування штрафної санкції в розмірі 128996,50грн., а тому задовольняє позов фірми «Торговий дім «Каскад» про скасування податкового повідомлення рішення Луцької ОДПІ від 20.02.2007р. №/3.

Керуючись Законом України "Про податок на додану вартість", ст.ст. 69,71,72,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

1.          Адміністративний позов задоволити.

2.          Скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 20.02.2007р. №/3 про визначення податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в сумі 257993грн. та застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 128996,50грн.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

На постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без попереднього подання заяви.

Суддя                                                                                          С.В.Костюк

Дата виготовлення повного тексту

постанови 20.04.2007р.

Суддя                                                             Костюк С.В.