донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.03.2007 р.                                                                            справа №4/418

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Гладиш Д.В., дов. № 8677/06 від 08.11.06р.,

від відповідача:
від прокуратури:
Горбань Є.В., дов. № 18/15 від 09.01.07р.,
не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Дочірнє підприемство "Донецьке монтажне управління" відкрите акціонерне товариство "Південтеплоенергомонтаж"  м.Донецьк

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
29.01.2007 року

по справі
№4/418 ( суддя Гринько С.Ю.)

за позовом
Прокурора Київського району м.Донецьк в інтересах держави в особі Управління Песійного фонду  України в Київському районі м.Донецька

до
Дочірнього підприемства "Донецьке монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"  м.Донецьк

про
зобов"язання забезпечити проведення спеціалістами Управління Пенсійного фонду україни в Київському  районі м.Донецька перевірки пенсійного законодавства  згідно програми перевірки

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2006 року Прокурор Київського  району  м. Донецька звернувся до господарського суду  Донецької області в інтересах держави у особі Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька ( далі –УПФУ) з позовом  до Дочірнього підприємства „Донецьке монтажне управління” Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м. Донецьк ( далі –ДП „ ДонМУ ВАТ”ПТЕМ”) про зобов’язання забезпечити проведення спеціалістами Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька перевірки пенсійного законодавства згідно програми перевірки з урахуванням додатково поданої заяви про уточнення позову  в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.01.07року у справі №4/418 з додатковим рішенням від 29.01.07р. позовні вимоги прокурора задоволено. Приписано ДП „ ДонМУ ВАТ”ПТЕМ” надати  спеціалістам УПФУ всі витребувані документи, які їм будуть необхідні для проведення перевірки правильності  обчислення повноти нарахування та своєчасності сплати збору та страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.06.02р. по 01.01.06р.  Стягнуто з ДП „ДонМУ ВАТ”ПТЕМ” на користь державного бюджету 85грн.00коп. державного мита, ДП „Судовий інформаційний центр” витрати в розмірі 118грн.00коп. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

ДП „ ДонМУ ВАТ”ПТЕМ”,  не погоджуючись з ухваленим судовим актом від 29.01.07р. у справі №4/418, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення. В своїй апеляційній скарзі заявник вважає, що судом при винесенні рішення неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи та порушені норми матеріального та процесуального права. Водночас заявив клопотання  про відновлення  пропущеного процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою, яка задовольняється колегією суддів Донецького апеляційного господарського суду ухвалою про порушення апеляційного провадження з урахуванням  фактичних обставин  та  положень ст.ст.53,93 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька , у відзиві б/н та представник позивача в судовому засіданні проти заявленої апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду  обгрунтованим , винесеним без порушення  Господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Прокуратура Київського району м.Донецька у відзиві № 29хоз06 від 19.03.07р. непогоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду від 29.01.07р. таким , що винесено з додержавнням вимог діючого законодавства. Просить відповідачу відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Прокурор в судове засідання не з’явився, причин нез’явлення суду не повідомлено. представник позивача зазначив про можливість захисту своїх прав без присутності прокурора, яким в інтересах позивача було подано позов.

Зважаючи на ці обставини та керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, скаргу розглянуто за відсутності прокурора.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення  місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши  доводи представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Господарським судом встановлено, що УПФУ в Київському районі м.Донецька було розпочато проведення планової документальної перевірки на ДП ДМУ ВАТ „ПТЕМ” по питанню  правильності обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до ПФУ та з питань достовірності подання відомостей про фізичних осіб щодо персоніфікованого обліку  Підприємства за період з 01.06.02р. по 01.01.06р. При проведенні перевірки  підприємство не надало всіх необхідних документів, про що свідчить Акт №48 від 17.03.06р., що перешкоджає  проведенню перевірки.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку  про відсутність  підстав для   задоволення  апеляційної скарги виходячи з  наступного.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі та в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Предметом даного спору є  вимога прокурора про  зобов’язання ДП ДМУ ВАТ „ПТЕМ”  забезпечити проведення спеціалістами Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька перевірки пенсійного законодавства згідно програми перевірки.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає безпідставними доводи апелянта щодо відсутності у прокурора права на подання позову в інтересах держави у особі УПФУ виходячи з такого.

Відповідно до   пункту   2  статті  121  Конституції  України  на прокуратуру України покладається  представництво інтересів  громадянина  або держави в суді у випадках,  визначених законом.

Згідно із статтею  2  Господарського  процесуального  кодексу України  господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського   суду   в   інтересах   держави.   Прокурор,  який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві  самостійно  визначає,  в  чому  полягає порушення інтересів держави,  та обґрунтовує необхідність їх захисту,  а також  вказує орган,  уповноважений  державою  здійснювати  відповідні функції у спірних відносинах.

У резолютивній частині рішення Конституційного  Суду  України від  08.04.99                      N 3-рп/99  у справі за конституційним поданням  Вищого  арбітражного   суду   України   та   Генеральної прокуратури  України  щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України  (справа N 1-1/99  про  представництво  прокуратурою  інтересів  держави  в арбітражному суді)  зазначено,  що  прокурор  або  його  заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи  в  чому  існує  загроза  інтересам держави,  і  ця  заява,  за  статтею 2 Арбітражного процессуального кодексу України,  є підставою для порушення справи в  арбітражному суді.

Пенсійний  фонд  України  є центральним органом  виконавчої  влади,  діяльність  якого  спрямовується   та координується  Кабінетом  Міністрів України (пункт 1 Положення про Пенсійний фонд України,  затвердженого Указом  Президента  України від   01.03.2001  N  121/2001,  в  редакції  Указу Президента України від 12.01.2004 N 34/2004.

Таким чином,     держава     реалізує      свою      політику загальнообов'язкового  державного  соціального  страхування  через названий Фонд.  Тому прокурор (заступник прокурора) вправі  подати позов в інтересах держави в особі Пенсійного Фонду,  за наявності в  органу,  що  зазначається  позивачем, статусу юридичної особи.

Щодо доводів скаржника на  порушення господарським судом норм ч.8 ст.19 Господарського кодексу України, то доводи в цій частині судовою колегією до уваги не приймаються з такого.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень ( ст..33 Господарського процесуального кодексу України).

Відносини у сфері пенсійного забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, прийнятими 14.01.98р., які набули чинності в силу   ст.32 Основ з моменту їх опублікування 19.02.98р. ( Урядовий кур’єр,  19.02.98р., №33-34), Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" " №1058-ІУ  від 09.07.2003 р., а також інших  законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне  забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За приписами статті 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, таке страхування це матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а  також у старості та в інших випадках, передбачених законом, здійснюється виключно за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених Законом.

З 01.01.2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ  від 09.07.2003 р., який відповідно до статті 5 регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Вказані відносини врегульовані спеціальним законодавством з питань загальнообов"язкового державного пенсійного  страхування. А  відтак, відповідно  до правил конкуренції норм права, переважному застосуванню підлягають норми спеціального Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" " №1058-ІУ  від 09.07.2003 р.

Згідно п.3 ч.2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" " №1058-ІУ  від 09.07.2003 р. Підприємство зобов’язано допускати посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду до перевірок правильності обчислення та сплати страхових внесків, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок.

Відповідальність страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачена статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" " №1058-ІУ  від 09.07.2003 р.

Відповідно до цього Закону та пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року N 121, Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1 було затверджено інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі – Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до ст. 12.1 Інструкції контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків, інших платежів здійснюється органами Пенсійного фонду України відповідно до  Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про здійснення контролю за сплатою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та збору на обов'язкове соціальне страхування".

Контроль на підприємствах, в установах та організаціях проводиться шляхом перевірки бухгалтерських документів про нарахований заробіток та інші виплати, нарахування страхових внесків на рахунок пенсійного фонду, документів, що пов’язані  із сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій , а саме операцій з купівлі-продажу валют, продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, відчуження легкових автомобілів, купівлі-продажу нерухомого майна, послуг стільникового рухомого зв’язку, інших розрахункових документів.

Матеріалами справи доводиться, та й не спростовується  скаржником,  факт ненадання спеціалістам Пенсійного фонду необхідних документів для здійснення планової перевірки правильності  обчислення повноти нарахування та своєчасності сплати збору та страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування, що й стало підставою звернення  УПФУ з позовом до суду.

Таким чином, враховуючи приписи Закону України „Про прокуратуру”, прокурор мав передбачене законом право на вчинення дій, скерованих на витребування документів для повного та всебічного проведення перевірки працівниками позивача.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності судова колегія прийшла до висновку, що судовий акт прийнято в межах повноважень наданих суду, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, чинному законодавству, і не вбачає підстав для його скасування.

Судова колегія не враховує посилання апелянта на поверхневість та необґрунтованість судового рішення попередньої інстанції через  відсутність у оскаржуваному рішенні визначення розміру державного мита, яке  покладене на відповідача з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі №4/418 від 29.01.07р.  господарський суд Донецької області  позовні вимоги задовольнив в повному обсязі та поклав судові витрати в розмірі передбаченому законодавством на відповідача, про що й прописано в  мотивувальній частині рішення. Однак в резолютивній частині питання про розподіл судових витрат  не вирішено.

Стаття 88 Господарського процесуального кодексу України  передбачає норму, відповідно до якої  господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у справі в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету ( п.2 ч.1 ст.88)

29.01.2007року господарським судом Донецької області було ухвалено  додаткове рішення у справі №4/418 щодо  визначення розміру державного мита.

Відповідно до ч.2 ст. 104 ГПК України підстави для скасування або зміни рішення місцевого  господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Факту наявності таких порушень апелянтом суду також не доведено.

Розглядаючи справу, та приймаючи рішення, господарський суд не припустився порушення господарського процесуального законодавства, яке б давало підстави для  скасування або зміни рішення  у розумінні положень ст.104 ГПК України.

Керуючись ст.ст.91,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Дочірнього підприємства „Донецьке монтажне управління” Відкритого акціонерного товариства „Південтеплоенергомонтаж” м.Донецькі на  рішення від 29.01.2007року ( з додатковим рішенням від 29.01.07р.)  господарського суду Донецької області   у справі №4/418  залишити без задоволення.

Рішення від 29.01.2007року ( з додатковим рішенням від 29.01.07р.)  господарського суду Донецької області   у справі №4/418 залишити без змін.

Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено  до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. ГСДО

6-7. проуратурі