ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.03.07                                                                                           Справа  № 14/153

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Чаплик І,

з участю представників:

від позивача     не з»явився,

відповідача       не з»явився,

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Міжгірському районі, смт.Міжгір»я

на постанову господарського суду Закарпатської області від 08.12.2006 року, суддя В.І.Карпинець, в справі № 14/153,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Браво», смт.Міжгір»я

до відповідача  державної податкової інспекції у Міжгірському районі, смт.Міжгір»я

про визнання нечинними рішень про застосування штрафних (фінансових санкцій) від 06.09.06 №/0/568/7-23 та №/1/569/7-23,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Закарпатської області від 08.12.2006 року частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Браво»до державної податкової інспекції у Міжгірському районі та визнано нечинним  рішення  про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.09.2006р. №/0/568/7-23 в частині застосування до позивача  фінансової санкції в сумі 140 грн.

Постанова суду мотивована тим, що податковим органом не доведено факт невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО. Вказані кошти знаходились на робочому столі оператора та були власними коштами останнього, що підтверджується постановою Міжгірського районного суду від 05.10.2006 р.

В частині позовних вимог про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.09.2006р. №/1/569/7-23 на суму 160 грн., застосованих  за порушення порядку використання торгового патенту, та рішення  від 06.09.2006р.№/0/568/7-23 на суму 340 грн. фінансових санкцій, застосованих за незберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітніх чеків, в позові відмовлено, оскільки  факт здійснення вказаних порушень підтверджується актом перевірки податкового органу та встановлено постановою Міжгірського районного суду від 05.10.2006 р.

В апеляційній скарзі скаржник (відповідач)  просить постанову суду частково скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, апелюючи тим, що спірне рішення прийняте на підставі акту, яким зафіксовано факт порушення позивачем п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме невідповідність суми 28 грн. готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО. При цьому скаржник покликається на норми ст.2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, якою визначено поняття місця проведення  розрахунків, та ст.13 вказаного закону, якою передбачено обов»язок платника податку  зберігати відповідність сум готівкових коштів, покликаючись на те, що вказаними нормами не покладено обов»язок  доведення зафіксованого факту невідповідності сум готівкових коштів на податковий орган.

В судове засідання представники сторін не з"явилися, хоча належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання, що підтверджено повідомленнями про вручення. Представником скаржника подано клопотання про розгляд справи за його відсутності,  а тому суд вважає за можливе справу  розглянути без участі представників сторін за наявними в справі доказами.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Підставою прийняття рішення про застосування фінансових санкцій від 06.09.2006р. №/0/568/7-23 про застосування до позивача фінансової санкції в сумі 480 грн.  є зафіксований актом перевірки № 019549 від 30.08.2006 року  факт порушення позивачем п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме невідповідність суми 28 грн. готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, та порушення п.9 ст.3 вищевказаного закону, а саме незберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітніх чеків.

Проте, такий висновок не повністю відповідає встановленим обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.2000р. №1776-ІІІ суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані  забезпечувати  відповідність  сум  готівкових  коштів  на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, а ст.22 цього ж Закону встановлено, що у  разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Місцевим судом правильно зазначено, що під місцем проведення   розрахунків (касою)   у відповідності до ст.2  Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” розуміється місце,  де  здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Як вбачається з акту перевірки від 30.08.2006р. №019549  сума 28 грн. готівкових коштів, як невідповідна сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, є сумою, що знаходилась не у касовому апараті, а на робочому столі оператора та яка була власними коштами останнього.  Даний факт також підтверджується постановою Міжгірського районного суду від 05.10.2006р., прийнятою за результатами розгляду адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності оператора АЗС ТОВ „Браво” –Бундзяк Р.В. за порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в якій, зокрема, встановлено,  що  сума 28 грн. готівкових коштів знаходилась на столі на видному місці, а не в касі підприємства, що також визнано працівником ДПІ (а.с.15). Крім цього,  податковим органом не доведено отримання товариством вищезазначеної суми 28 грн. готівкових коштів   від покупців за реалізовані товарно-матеріальні цінності.

З наведеного, податковим органом безпідставно застосовано до позивача фінансової санкції у розмірі 140 грн.  за невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, а тому місцевим судом підставно визнано  нечинним рішення ДПІ у Міжгірському про застосування фінансових санкцій від 06.09.2006р. №/0/568/7-23 в цій частині.

Щодо порушення позивачем п.9 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, то згідно вказаної норми суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані   щоденно  друкувати  на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. Пунктом 4 статті 17 даного Закону за порушення  вищенаведеної норми  до  суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовується фінансова санкція у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Актом перевірки зафіксовано, що позивачем не зберігалися в книзі  обліку розрахункових операцій два Z звіти №1005 (період між Z –звітами №1004 та №1006 –становить два дні, а саме: з 03.01.2006р. по 05.01.2006р.) та № 1087 за 07.04.2006 р. Дані порушення також підтверджуються  постановою Міжгірського районного суду від 05.10.2006р..

З наведеного, податковим органом правомірно застосовано до позивача за вказане порушення фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до п.4 ст. 17 Закону №1776-ІІІ на підставі рішення ДПІ у Міжгірському про застосування фінансових санкцій від 06.09.2006р. №/0/568/7-23, а тому місцевим судом правильно  відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Підставою прийняття рішення про застосування фінансових санкцій від 06.09.2006р. №/1/569/7-23 про застосування до позивача фінансової санкції в сумі 160 грн.  є зафіксований актом перевірки № 019549 від 30.08.2006 року  факт порушення позивачем п.1 ст.8 Закону  України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, а саме порушення порядку використання торгового патенту.

Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки зафіксовано знаходження торгового патенту  на момент проведення перевірки  не на видному місці, а в папці з документами. Даний факт також підтверджується  постановою Міжгірського районного суду від 05.10.2006 р., шляхом надання пояснень керівником АЗС ТОВ „Браво” Іваниною С.І.  (а.с.15) та письмовим поясненням державного виконавця Бортняк В.Д. (а.с.23).

Відповідно до ст.7 Закону  України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” торговий патент повинен бути розміщений на фронтальній вітрині магазину, а у разі її відсутності –біля касового апарата, а ст.8 цього ж Закону встановлено, що суб’єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торгівельну діяльність, у разі порушення вимог цього Закону несуть відповідальність за порушення порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною першою статті 7 цього Закону, у вигляді штрафу у розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць.

Таким чином, податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 160 грн. за вищевказане порушення, а тому місцевим судом правильно відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання нечинним рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.09.2006р. №/1/569/7-23.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування постанови місцевого суду є безпідставними.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

ухвалив:

постанову господарського суду Закарпатської області від 08.12.2006 року в справі за номером 14/153 залишити без змін, а апеляційну скаргу  державної податкової інспекції у Міжгірському районі –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:                                                                      Т.Б.Бонк

Р.І.Марко