ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.03.2007
Справа № А17/324-06

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузнецової
І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар
Л.О.

при секретарі судового засідання:
Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивач: ОСОБА_1, довіреність
НОМЕР_1,  представник;

відповідач: Говорун І.С., довіреність
№4698/Г/10 від 14.03.07, головний державний податковий інспектор;

представник третьої особи у судове
засідання не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2, місто Кривий Ріг,
Дніпропетровської області;

на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року;

у справі №А17/324-06;

за позовом фізичної особи суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2, місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області;

до Північної міжрайонної державної
податкової інспекції у місті Кривому Розі Дніпропетровської області;

за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління
Державного казначейства у Жовтневому районі міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області;

про скасування податкового
повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В
И В:

Позивач,
фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_2, про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 3060 гривень, прийнятого відповідачем Північною міжрайонною державною
податковою інспекцією у місті Кривому Розі, а також про заборону відповідачеві
вчиняти будь-які дії по примусовому виконанню вказаного рішення.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що рішенням від 29 травня 2006 року Криворізького
районного суду було встановлено, що громадянка ОСОБА_3, яка безпосередньо
допустила порушення, не має ніякого відношення до позивача.

Крім
того, сума невідповідності встановлена на місці проведення розрахунків та
вказана у денному звіті не має відношення до розрахункових операцій,
господарської діяльності позивача.

Постановою
господарського суду у справі №А17/324-06 від 16 листопада 2006 року (суддя
Стрелець Т.Г.) у позовних вимогах відмовлено повністю.

Приймаючи
спірну постанову господарський суд виходив з того, що трудові відносини між
працівником та працедавцем не повинні обов'язково оформлюватись у письмовій
формі, а наявні і тоді, коли працівник фактично виконує роботу, а працедавець
не заперечує проти здійснення такої роботи.

Тому,
господарський суд прийшов до висновку, що незалежно від документального
оформлення трудових відносин, ОСОБА_3 своїми діями підтверджувала фактичне
виконання нею роботи продавця, про що свідчить те, що вона перебувала у
приміщенні магазину у робочий час не у якості покупця.

Відповідно
до статті 1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, реєстратори
розрахункових операцій застосовуються фізичними особами -суб'єктами
підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами), які здійснюють операції і розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі  (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг.

У
судовому засіданні відповідачем було доведено невиконання вищевказанної норми,
що потягло за собою правопорушення вказанні у акті перевірки.

Позивач
не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає,
що вона винесена з порушенням закону.

Господарський
суд при винесенні постанови не повно з'ясував усі обставини справи тому
неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач
просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись
на те, що господарський суд у прийнятій постанови не дав оцінку правомірності
прийнятій постанові Криворіжським районним судом Дніпропетровської області
стосовно трудових стосунків між позивачем та ОСОБА_3

Крім
того, у зв'язку з відсутністю з поважних причин позивача  при прийняті постанови господарським судом
він був позбавлений можливості надати свої пояснення з приводу не відповідності
фактам вказаних у акті перевірки обставинам справи.

На
апеляційну скаргу Відповідач надав заперечення, в якому посилається на те, що
висновки викладені в апеляційній скарзі безпідставні і необгрунтовані, тому
просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши
апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної
скарги відмовити.

Постанову
місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи
в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським
судом у судовому засіданні було встановлено, що за результатами перевірки, щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, відповідачем  був складений Акт НОМЕР_3, за порушення
позивачем Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме:

непроведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій;

невидача
розрахункового документа;

проведення
розрахункової операції без застосування режиму попереднього програмування
товару “Ром-кола”;

невідповідність
суми коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеної у денному
х-звіті;

Доводами
позивача про неправомірність застосування до нього штрафних санкцій є посилання
на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29
травня 2006 року якою було встановлено, що вини реалізатора ОСОБА_3 на момент
перевірки у здійсненні адміністративного правопорушення не було.

Оскільки
в матеріалах справи відсутні докази факту, що реалізатор ОСОБА_3 була офіційно
оформлена на роботу у позивача.

Судова
колегія погоджується з висновками господарського суду про посилання на статтю
24 Кодексу законів про працю України, відповідно до якого трудовий договір
укладається, як правило, в письмовій формі.

Укладення
трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий
договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було
видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Судова
колегія вважає, що господарський суд прийшов до правомірно висновку про те, що
незалежно від документального оформлення трудових відносин реалізатора ОСОБА_3
вона фактично своїми діями підтверджувала виконання нею роботи продавця.

Наведене
свідчить, що трудові відносини між працівником та працедавцем не повинні
обов'язково оформлюватись у письмовій формі, а наявні і тоді, коли працівник фактично
виконує роботу, а працедавець не заперечує проти здійснення такої роботи.

Протилежного
позивач не довів.

Відповідно
до статті 1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, реєстратори
розрахункових операцій застосовуються фізичними особами -суб'єктами
підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями,
іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції і розрахунків в готівковій та/або в
безготівковій формі  (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Порушення
встановлені відповідачем судова колегія вважає знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні.

Стосовно
порушення права позивача на присутність у судовому засіданні судова колегія
вважає не доведеними.

Про
припинення повноважень представника позивача та знахо дження позивача у
відрядженні, що не дало можливості позивачу з'явитися у судове засідання коли
приймалося судове рішення.

З
врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову
залишити без змін.

На
підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України
суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, місто
Кривий Ріг Дніпропетровської області, залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2006 року у
справі №А17/324-06, залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий                                                                            І.Л.
Кузнецова

Судді:
В.В. Швець

Л.О.
Чимбар