ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2007
Справа №2-28/8934-2007

За позовом – Прокурора м. Євпаторії, м. Євпаторія, в інтересах держави в особі Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ,

до відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Завод «Вимпел»,                        м. Євпаторія,

про стягнення 119 600,00 грн.

Суддя С.М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

19.11.2007 р.

Від позивача – Михайлець О.В. – представник по довіреності № 2/6661 від           05.12.2006 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Коваль С.І. – голова правління, паспорт серії ЕС № 502113, виданий Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, 25.11.1997 р.; Логутенко Н.В. – юрисконсульт по довіреність (довіреність у справі)

Від прокурора – Штехбарт Д.В. – прокурор відділу прокуратури АР Крим, посвідчення № 06009

26.11.2007 р.

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – Коваль С.І. – голова правління, паспорт серії ЕС № 502113, виданий Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, 25.11.1997 р.

Від прокурора – Кулібаба С.Є.– прокурор відділу прокуратури АР Крим, посвідчення № 07121

Суть спору:

Прокурор м. Євпаторії, м. Євпаторія, звернувся до господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Завод «Вимпел», м. Євпаторія, про стягнення 119 600,00 грн. збитків.

16.11.2007 р., на адресу господарського суду від прокурора міста Євпаторії надійшов лист № 4801 вх/07 від 12.11.2007 р., в якому прокурор м. Євпаторії зазначив, що додаткових документів та доказів у справі не має.

Представники прокурора та позивача у засіданні суду, яке відбулось             19.11.2007 р., позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Також, представник позивача надав суду клопотання б/н від 19.11.2007 р., в якому просив залучити до матеріалів справи копії листа Відкритого акціонерного товариства «Завод «Вимпел» № 144/01 від 11.03.2004 р. та листа Державного комітету України з державного матеріального резерву № 10-2/1708 від 28.02.2003 р.

Представники відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодились та просили у позові відмовити, посилаючись, зокрема, на пропущення строку позовної давності.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 26.11.2007 р. до                    15 години 00 хвилин, для надання сторонами додаткових документів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю представників прокурора та відповідача.

Позивач явку свого представника у засідання суду не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис його представника на бланку перерви.

Представник прокурора у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та просив у позові відмовити.

Розгляд справи відкладався та оголошувалась перерва у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

Строк вирішення спору був продовжений за клопотанням сторін та прокурора у порядку ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокурора та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство «Завод «Вимпел» було відповідальним хоронителем матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

22.12.2000 р. на підставі службового завдання, припису від 19.12.2000 р. провідним спеціалістом Дніпропетровської міжобласної інспекції Державного агентства з управління державним матеріальним резервом була проведена перевірка наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, які перебували на відповідальному зберіганні Відкритого акціонерного товариства «Завод «Вимпел».

За результатами цієї перевірки був складений відповідний акт від 22.12.2000 р., в якому відображено, зокрема, наступне.

У період 1992-1993 р.р. на підставі усних розпоряджень керівництва ВАТ “Завод “Вимпел” був самовільно випущений прокат латунний. Замість самовільно випущеного прокату латунного в 1993 році до мобілізаційного резерву був закладений бронзовий прокат в кількості 8,963 тн., без оформлення актів ф. № 1.

Закладення бронзового прокату відображено в облікових картках ф. № 4 та                 ф. № 3, а також в облікових звітах ф. № 12 з 1993 року.

Матеріали справи свідчать про те, що ВАТ «Завод «Вимпел» неодноразово звертався до позивача з проханнями зарахувати прокат бронзи в кількості 8,963 тн. у рахунок використаного прокату латунного, однак ці звернення були залишені позивачем без задоволення.

Як вбачається з позовної заяви, за даними ВАТ «Завод «Вимпел», матеріальні цінності мобілізаційного резерву, відповідальним охоронцем яких було це підприємство, були розброньовані у повному обсязі на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 363-р від 23.08.2005 р. та реалізовані покупцю –                ТОВ «Востокзовнішторг», м. Артемівськ Донецької області, на підставі наряду Держкомрезерву України № 77/5 від 16.03.2006 р. У даний наряд була включена й бронза у кількості 8,963 тн.

Прокурор м. Євпаторії, м. Євпаторія, звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Державного комітету України з державного матеріального резерву, м. Київ, з вимогою про стягнення з відповідача – ВАТ «Завод «Вимпел»,               м. Євпаторія, 119 600,00 грн. збитків, посилаючись на п. 10 ст. 14 Закону України «Про державний матеріальний резерв».

Відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України «Про державний матеріальний резерв» № 51/97-ВР від 24.01.1997 р. у  разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей.

Однак, посилання прокурора на вищевказану норму є безпідставним, оскільки Закон України «Про державний матеріальний резерв» був прийнятий 24.01.1997 р., а  прокат латунний був самовільно випущений, як було зазначено вище, у період 1992-1993 р.р., тобто раніше, ніж був прийнятий закон, яким передбачена відповідальність за таке порушення, тоді як відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також, з вищевикладеного вбачається, що Державний комітет України з державного матеріального резерву, м. Київ, - позивач у даній справі – 22.12.2000 р. дізнався про самовільну заміну відповідачем латунного прокату бронзовим в                      1992-1993 р.р.

У відповідності з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 р., який, згідно з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності 01.01.2004 р., правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до правовідносин у даній справі мають застосовуватись правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 р.

Згідно зі ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Таким чином, у відповідності з вказаною нормою строк позовної давності для подачі даного позову позивачем сплинув 22.12.2003 р., тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 р., який, як було зазначено вище, згідно з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності 01.01.2004 р.

Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Згідно зі ст. 76 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також  підстави зупинення і перериву              перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і                     статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Як було вказано вище, позивач дізнався про порушення свого права             22.12.2000 року - коли був складений вищевказаний акт перевірки.

Згідно зі ст. 80 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Однак, заяв щодо поновлення пропущеного строку позовної давності а ні прокурором, а ні позивачем не заявлялось.

У відповідності з законодавством України, особою, право якої порушено є не прокурор м. Євпаторії, а Державний комітет України з державного матеріального резерву, м. Київ, який дізнався про порушення свого права 22.12.2000 р.

В матеріалах справи відсутні докази поважності причин пропущення строку позовної давності на пред’явлення цього позову.

За таких обставин у позові повинно бути відмовлено.

За згодою представників прокурора та відповідача, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане      03.12.2007 року.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,         суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.