СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № .

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Підприємства Алчевської виправної колонії № 13 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області, м. Алчевськ Луганської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Благодатна Нива”, с. Біле Луганської області

про стягнення 15600 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Шелупец Н.В., дов. № б/н від 29.09.06.,

від відповідача –Іванова Л.В., директор,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у  сумі 15600 грн., згідно договору оренди техніки від 15.02.02. № 18/2002 та від 01.01.05 № 29.

Відповідач у справі відзивом на позовну заяву від 16.03.07 № 28 проти вимог позивача заперечує, посилаючись на  їх відсутність та обґрунтованість  на тому ж матеріалі, який був предметом розгляду у господарський справі №15/419.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані  документи, вислухавши представників сторін та приймаючи до уваги, що:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами у справі існують довгострокові орендні відносини, які виникли у 2002 році шляхом складення та підписання договору від 15.02.02 № 18/2002 і продовжували існувати шляхом підписання  договорів у 2003, 2004, 2005 роках.

Позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за 2005-2006 роки за договором від 01.01.05 № 29.

Згідно п.3.1 договору сторонами визначено місячну орендну плату, яка становить 650 грн

.

Строк дії договору оренди визначено сторонами у п. 6.1 договору до 31.12.2005р.

В обгрунування позовних вимог щодо строку дії договору  № 29 протягом 2006 року, позивач, посилається на положення ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та ст. 764 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення строку дії договору він  вважається  продовженим  на  такий  самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За договором оренди від 01.01.05 № 29 сторонами не визначено строк виконання зобов’язання щодо оплати відповідачем платежів за  оренду техніки.

Статтею ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк виконання зобов’язань не встановлений  кредитор вправі вимагати  виконання, а боржник вправі провести виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором якщо обов’язок негайного виконання не випливає із закону, договору або змісту зобов’язань.

В обґрунтування даної вимоги, позивачем надано копії рахунків-вимог, які на його ствердження були направлені відповідачеві щомісячно та  останнім були залишені без оплати, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі, яка виникла за останнім протягом 2005- 2006 років сумі 15600 грн.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом договору від 01.01.05 № 29 , а також договорів, складених та підписаних сторонами у 2002-2004 роках (від 15.02.02 № 18/2002, від 04.01.03 № 10/а-2003, від 04.01.04 № 10а/2004) є правовідносини сторін з передачі позивачем в оренду підприємству відповідача трактору Т-140 та ЗИЛ ММЗ -  554.

В обґрунтування позовних вимог позивач не довів належними засобами доказування: фактичне виконання сторонами зобов’язань за договором від 01.01.05 № 29, а саме: передачу позивачем об’єкту оренди відповідачу у порядку  встановленому договором оренди транспортних засобів від 01.01.05 № 29, а також за умовами договорів оренди, укладених між сторонами у 2002- 2004 роках. Також, позивачем не надано належних доказів надіслання відповідачеві рахунків-вимог протягом 2005-2006 років, у розумінні умов ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти встановлені рішеннями господарського суду (іншого органу , який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.10.06 № 2/67 (яке набрало законної сили згідно Постанови Луганського апеляційного господарського суду від 30.11.06) встановлено факт відсутності між сторонами, при укладенні договору від 01.01.05 № 29,  не згоди з усіх істотних умов договору щодо об’єкту оренди (склад майна) та його вартості, а також  страхування орендарем взятого ним в оренду майна; порядок використання амортизаційних відрахувань; обов’язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна та дані висновки судів є однозначними.

Таким чином, на підставі вищевикладеного у задоволенні позову слід відмовити повністю, з віднесенням судових витрат на позивача.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою присутніх у судовому засіданні представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 16.04.07.

Суддя

О.О.Седляр