ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  32/495

06.11.07

За позовом
Відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазпромбанк»

До
Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК-груп»

Про
стягнення 657 070,92 грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача                              Деняк В.І. –предст.

Від відповідача                     не з’явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазпромбанк»звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК-груп»600 000,00 грн. виданого кредиту, 50 420,00 грн. процентів та 6 650,92 грн. пені у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором банківського кредиту № 909-КЛ/06 від. 31.07.2006.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006, а саме –припинення відповідачем сплачувати належні платежі (відсотки) за користування кредитом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, повноважних представників у судове засідання не направив, про причини неявки представників суд належним чином не повідомив, жодних заяв та клопотань від сторони не надійшло.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2006 між Акціонерним банком «Укргазпромбанк»та Товариством з обмеженою відповідальністю  «ФК-груп» укладено кредитний договір № 909-КЛ/06.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 3 ст. 346 Господарського кодексу України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1  глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1.1 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 передбачено, що позивач відкриває Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК-груп»кредитну лінію і надає йому кредитні кошти для поповнення обігових коштів та здійснення іншої статутної діяльності відповідача зі сплатою 18 відсотків річних, сума граничної заборгованості за кредитною лінією –900 000,00 грн.

Банківською випискою Акціонерного банку «Укргазпромбанк»підтверджується, що 04.08.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК-груп»отримало кредитні кошти в розмірі 600 000,00 грн. на підставі кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 (документи в матеріалах справи).

Пунктами 1.1.4 та 2.2.2  кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 зобов’язано відповідача щомісячно, не пізніше п’ятого числа місяця, що йде за місяцем користування кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, порушуючи взяті на себе договірні зобов’язання, не сплатив нараховані проценти за користування кредитом згідно з кредитним договором № 909-КЛ/06 від 31.07.2006, а саме: за лютий 2007 року –в розмірі 8 400,00 грн., за березень 2007 року –в розмірі 9 300,00 грн., за квітень 2007 року –в розмірі 9 000,00 грн., за травень 2007 року –в розмірі 9 300,00 грн., за червень 2007 року –в розмірі 9 000,00 грн., за період з 01.07.2007 по 23.07.2007 –в розмірі 6 900,00 грн.

Пунктом 2.3 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 передбачено, що відповідач надає позивачу право на договірне списання коштів зі всіх своїх рахунків              АБ «Укргазпромбанк»для реалізації позивачем права, яке передбачено п.п. 3.1.8 та 4.11.

Позивач має право виконувати доручення відповідача, у разі наявності коштів на поточному (депозитному) рахунку в АБ «Укргазпромбанк»на договірне списання суми кредиту (основної суми боргу), процентів за кредит, пені з поточного (депозитного) рахунку відповідача (як у національній та/або у іншій валюті) відповідно до умов кредитного договору. Таке договірне списання відбувається у разі прострочення відповідачем виконання свого грошового зобов’язання за цим договором або нецільового використання кредиту (п. 3.1.8 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006).

Відповідно до п. 4.11 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 сторони дійшли згоди, що у випадку не повернення своєчасно кредиту (його частини) та/або не сплати своєчасно процентів за користування, а також у випадку настання підстав для застосування положень про відповідальність (штраф, пеня) позивачу надається право на договірне списання грошових коштів з рахунків відповідача. Договірне списання заборгованості здійснюється шляхом списання на підставі платіжних документів позивача з поточних та інших рахунків відповідача грошових коштів та зарахування їх в рахунок погашення заборгованості.

Згідно з банківською випискою № 87 від 28.03.2007 позивачем стягнуто з відповідача відсотки за кредитним договором № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 в розмірі 1 480,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов’язання належним чином, не сплатив позивачу проценти за користування кредитом у порядку, встановленому кредитним договором № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 за період з лютого 2007 року по 23.07.2007, чим заборгував позивачу суму в розмірі 50 420,00 грн. процентів за користування кредитом.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України  порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кредитним договором № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 встановлено кінцевий термін користування кредитом –27.07.2007 (п. 1.1.2 зазначеного договору).

У відповідності з п. 3.1.4 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 сторони домовились, що у разі недотримання відповідачем будь-якої з умов договору позивач має право достроково стягнути кредит.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазпромбанк»щодо стягнення з відповідача виданого кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 визнаються судом законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 220 Господарського кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання господарського зобов’язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.1 кредитного договору № 909-КЛ/06 від 31.07.2006 за невиконання грошового зобов’язання, як то неповернення (несвоєчасне повернення) кредиту та/або несплата (несвоєчасна оплата) процентів за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,2% від неодержаної суми за кожен день прострочення.

Таким чином, судом визнаються також обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у вигляді 6 650,92 грн. пені.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК-груп»(01014, м. Київ, вул.. Мічуріна, 4; код 31839399; рахунок № 001 в АБ «Київська Русь»у           м. Києві; МФО 319092) на користь Відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазпромбанк»(02098, м. Київ, вул.. Дніпровська набережна, 13; рахунок                  № 351071 у АБ «Укргазпромбанк»М. Київ; код 24262992; МФО 320843) 600 000,00 грн. основного боргу, 50 420,00 грн. відсотків за користування кредитом, 6 650,92 грн. пені, 6 570,70 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                                          О.О. Хрипун