ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2007р.                                                                                             Справа № 5/615

за позовом Вікритого акціонерного товариства "Полтавське", вул. Леніна, 17,Кротенки,Полтавський район, Полтавська область,38721

до Відкритого акціонерного товариства "Яциново-Слобідський кар'єр піску", пров. Шкільний, 4,Полтава,Полтавська область,36003

третя особа: Обласна державна земельна інспекція Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів, м. Полтава

про стягнення збитків в сумі 601540,32 грн., завданих відповідачем внаслідок неправомірного використання земельних ділянок позивача

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Гейштор О.К., дов. в протоколі

від відповідача: Стегній А.А., дов. , Верещака Г.В.-директор

від третьої особи: Шевченко М.М., дов.

Суть спору:  Розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Полтавське" до Відкритого акціонерного товариства "Яциново – Слобідський кар'єр піску" про стягнення 601540,32 грн. завданих збитків відповідачем внаслідок неправомірного використання земельних ділянок позивача.

Позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову та збільшення суми позовних вимог (вхід. № 01786 від 15.02.2006 р.), а саме: стягнення з відповідача збитків в сумі 601540,32 грн. та матеріальну шкоду, пов'язану з приведенням земельної ділянки у первісний стан, придатного для використання за цільовим призначенням. Суд подану заяву розглянув та прийняв до розгляду.

Заявою від 13.09.2006 р. позивач збільшив розмір позовних вимог шляхом заявлення до стягнення збитків у сумі 601540, 32 грн., матеріальної шкоди, пов'язаної з приведенням земельної ділянки до попереднього стану, придатного для використання за її цільовим призначенням у сумі 8807986,00 грн., судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи.

Таким чином, позивач вимогає стягнути збитків в сумі 601540,32 грн., матеріальної шкоди в сумі 8807986,00 грн. та судові витрати.

Відповідач позовні вимоги не визнав повністю з підстав зазначених у запереченнях вих. № 7 від 23.01.2007 р.; вих. № 25.01.2006 р.; вих. № 14 від 20.02.2006 р.; вих. № 86 від 05.10.2006 р. (у матеріалах справи).

22.01.2006 р. позивачем в порядку ст. 22 ГПК України подано до суду клопотання про витребування доказів по справі (вхід. № 016311 від 22.12.2005 р.) від відповідача та від облдержінспекції Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів. Суд розглянув та задовольнив клопотання позивача і ухвалою від 22.12.2005р. витребував від відповідача спеціальний дозвіл № 1197; проектну документацію на рекультивацію спірної земельної ділянки; рішення Полтавської районної Ради № 393 від 25.11.91 р., яким затверджено спеціальний дозвіл № 1197 та гірничий відвід, а також витребував від Обласної державної земельної інспекції Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів наступні документи: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складений 26.08.05 р.; протокол про адміністративне правопорушення № 4605 від 26.08.05 р.; припис № 4538 від 26.08.05 р.; припис № 4513 від 17.10.05 р. та залучив в якості третьої особи без самостійних вимог на боці позивача залучено Обласну державну земельну інспекцію Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів.

Позивач в порядку ст. 22 та ст. 30 ГПК України подав до суду клопотання вих. № 20 від 25.01.2006 р.  про витребування доказів по справі, та виклик посадових осіб, котрі приймали участь у складанні Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складений 26.08.05 р. у с. Кротенки у Яциново - Слобідському кар’єрі піску; протокол про адміністративне правопорушення № 4605, складений 26.08.05 р. у с. Яцинова Слобідка; припис № 4538, виданий 26.08.05 р.; припис № 4513, виданий 17.10.05 р., а саме Дрозд Н.І. – помічника прокурора Полтавського району, Мартусь О.С. – головного спеціаліста державного земельного інспектора обласної державної земельної інспекції Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів; Килинник В.О. - в.о. начальника Полтавського районного відділу земельних ресурсів; Гуменюк А.А. – землевпорядника Кротенківської сільської ради.

Суд розглянув клопотання позивача у судовому засіданні і ухвалою від 26.01.2006 р. та у  в порядку статті 30 ГПК України ухвалив викликати до господарського суду посадових осіб вищевказаних державних установ для дачі пояснень з питань, які виникли на попередніх судових засіданнях під час судового розгляду справи.

14.02.2006 р. позивач подав до суду заяву (вхід. № 01732 від 14.02.2006 р.) про забезпечення позову згідно до ст. 67 ГПК України, шляхом заборони відповідачу вчиняти наступні дії: здійснювати видобування піску на земельній ділянці 40,6 га, що розташована за межами населених пунктів на території Кротенківської сільської ради, постійними користувачами якої являється ВАТ "Полтавське" та проводити відчуження всіма дозволеними способами верхнього родючого шару ґрунту.

14.02.2006 року позивачем до суду було подання клопотання   про виклик професора Полтавської державної аграрної академії (м. Полтава, вул. Сковороди, 1/3) – Писаренка Павла Вікторовича, як спеціаліста у галузі землеробства.

14.02.2006 р. позивач подав клопотання про призначення судової експертизи ( вхід.№ 01734 від 14.02.2006 р.), в зв'язку з необхідністю визначення розміру завданої матеріальної шкоди пов’язаної з приведенням земельної ділянки до попереднього стану, придатного для використання за її цільовим призначенням. Проведення судової експертизи просив доручити Полтавському відділенню при Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса (36026, м. Полтава, пров. Гористий, 11).

16.02.2006 р. позивачем було подано заяву № 2 про забезпечення позову (вхід. № 01844 від 16.02.2006 року) шляхом накладення арешту на всі розрахункові рахунки відповідача в сумі 601540,32 грн., а також все майно відповідача, що належить йому на праві власності.

20.02.2006 р. позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування та з подальшим залученням до матеріалів справи: 1) у відповідача копії договору оренди від 10.02.1994 року на земельну ділянку 2га, укладеного між позивачем та відповідачем, котрий надавався для огляду у судовому засіданні, що відбулося 16.02.2006 р.; 2) у Кротенківської сільської ради план зовнішніх меж землекористування ВАТ «Полтавське» у збільшеному форматі, де позначити порушені земельні ділянки, землекористувачем котрих являється ВАТ «Полтавське», з обов’язковим зазначенням опису меж станом на 19.01.1998 р. та станом 20.02.2006 р., у разі зміни меж, зазначити, в чому полягають зміни та підстави зміни меж.

Відповідач також подав до суду клопотання про проведення експертизи вих. № 12 від 20.02.2006р. (вхід. № 02039 від 20.02.2006р.), доручивши її проведення Полтавському обласному державному проектно – технологічному центру охорони родючості ґрунтів і якості продукції (38744, Полтавський район, с. Степне, вул. Дослідна, 14). На проведення експертизи поставити наступні питання: чи засіялися зернові на спірних питаннях? Чи вносилися добрива? Чи завдав відповідач своїми діями матеріальної шкоди ВАТ "Полтавське"?

22.02.2006 р. позивач подав до суду клопотання (вхід. № 02144 від 22.02.2006р.), в якому погодився на проведення комплексної експертизи: агрохімічну, агротехнічну, ґрунтознавчу експертизу, призначивши її проведення Полтавському обласному державному проектно – технологічному центру охорони родючості ґрунтів і якості продукції (38744, Полтавський район, с. Степне, вул. Дослідна, 14). Також просив суд поставити перед судовим експертом наступне питання: провести агрохімічну паспортизацію земельної ділянки загальною площею 40,6 га (хімічний склад ґрунту). Необхідність проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки загальною площею 40,6 га виникає в зв’язку з тим, що згідно Державного акту на право постійного користування землею загальна площа ділянки, котра частково пошкоджена становить 40,6 га. Під час винесення ухвали про призначення судових експертиз визначити строк проведення експертиз та граничний строки оплати призначених експертиз на підставі виставлених експертами (експертною установою)  рахунків.

Суд розглянув вищевказані клопотання та 23.02.2006 р., керуючись ст. 41, ст. 66 - 67, п. 1 ст. 79, ст. 86 ГПК України прийняв ухвалу,  якою: п. 1 - зупинив провадження у справі № 5/615 в зв'язку з призначенням судової експертизи до надання висновку експертизи; п. 2 – забезпечив позов шляхом накладення арешту на майно Відповідача (що належить на праві власності) – ВАТ «Яциново - слобідський кар’єр піску», в розмірі позовних вимог, та шляхом заборони відповідачу вчиняти наступні дії: здійснювати видобування піску на земельній ділянці площею 40,6 га, що розташована за межами населених пунктів на території Кротенківської сільської ради, постійним землекористувачем якої являється ВАТ «Полтавське» та проводити відчуження всіма дозволеними способами верхнього родючого шару ґрунту; п. 3 – доручити проведення судової експертизи Полтавському відділенню при Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса (36026, м. Полтава, пров. Гористий, 11) та Полтавському обласному державному проектно – технологічному центру охорони родючості ґрунтів і якості продукції (38744, Полтавський район, с. Степне, вул. Дослідна, 14).; п. 4 та п. 5 зобов'язано експертні установи провести експертизи згідно питань поставлених на їх вирішення. Ухвалою суду від 23.02.2007 р. зобов'язано  сторони по справі відшкодувати витрати по проведенню експертних досліджень.

07.03.2006 р. позивачем було надано клопотання (вхід. № 02693 від 07.03.2006р.), яким прохав зобов’язати Полтавський обласний державний проектно – технологічний центр охорони родючості ґрунтів і якості продукції (38744, Полтавський район, с. Степне, вул. Дослідна, 14) провести агрохімічну паспортизацію земельної ділянки загальною площею 40,6 га (хімічний склад ґрунту). В зв'язку з зупиненням провадження у справі, суд не розглядав подане позивачем клопотання.

Ухвалою від 12.09.2006 р. провадження у справі було поновлено з тих підстав, що 12.09.2006 року до суду надійшли висновки експертизи.

05.10.2006 року відповідач подав клопотання вих. № 84 від 05.10.2006 р. про призупинення розгляду справи для його підготовки до оскарження в судовому порядку висновків експертизи. Суд розглянув дане клопотання та відхилив його з огляду на те, що стаття 79 ГПК України містить вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі. Стаття 79 ГПК України не містить такої правової підстави для зупинення провадження, як підготовка сторони до оскарження висновку експерта.

Ухвалою від 12.12.2006 року за клопотанням позивача за згодою  відповідача, строк вирішення справи відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України продовжено на невизначений термін.

16.01.2007 р. позивач подав до суду клопотання про витребування доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про його задоволення та витребування від ПВ Податкової міліції  УПМ ДПА в Полтавській області доказів по суті справи.

29.03.2007 року відповідач заявив клопотання про фіксування  судового  процесу   з допомогою звукозаписувального технічного засобу з обов’язковим оголошенням в судовому засіданні повного тексту рішення суду. Суд клопотання відповідача розглянув, задовольнив з огляду на вимоги ст. 80, 85 ГПК України та відклав розгляд справи.

Відповідачем 04.04.2007р. надано заперечення (вхід. № 05613 від 04.04.2007р.), в якому відповідач посилається на порушення позивачем норм ст. 54 ГПК України щодо змісту позовних вимог.

Суд залучив заперечення відповідача до матеріалів справи.

Згідно з частиною третьою статті 77 ГПК України суд оголосив перерву до     06.04.2007 р. в судовому засіданні, що відбулося 04.04.2007 року, з метою  виготовлення  повного  тексту  рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд  встановив:

Позивач має на праві постійного користування земельні ділянки загальною площею 1548,7 гектарів для ведення сільського господарства, надані у постійне користування відповідно до рішення Кротенківської сільської Ради  народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 28 серпня 1997 року. Право постійного користування зазначеними земельними ділянками підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 157, серія ІІ – ПЛ. від 19.01.1998 р. (у матеріалах справи).

Також позивач має у власності земельну ділянку площею 518,15 га, передану у колективну власність для ведення колективного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Кротенківської сільської Ради народних депутатів від 28.08.1997 року, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, (серія І  -ПЛ № 000092 від 26.12.1997 року), що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 96.

ВАТ «Полтавське» вищевказані площі усіх земель використовувало для вирощування зернових культур та ведення іншого сільського господарства відповідно до Статуту без зміни цільового призначення земель.

Позивачем постійно виконувались роботи щодо підвищення родючості ґрунтів, вносились мінеральні та органічні добрива.

Восени 2004 р. поле площею 40,6 га було засіяно озимим житом, проте на початку 2005 року відповідач розпочав здійснювати на даній земельній ділянці, порушивши процедуру отримання погодження на вилучення земельної ділянки, без узгодження відповідних дозволів та плану рекультивації, роботи по видобутку гірничого піску. Розпочавши роботи по видобутку піску, відповідач фактично знищив посіви озимого жита, що є власністю позивача.

Дії відповідача по видобутку піску на площі 40,6 га, що є у законному користуванні позивача, призвели до пошкодження верхнього родючого шару ґрунту, крім того під’їзними дорогами для руху спецмашин було пошкоджено землі сільськогосподарського призначення, що разом складає 8,86 га.

У 2005 році позивач направив на адресу Прокуратури Полтавського району Полтавської області скаргу щодо  порушення законодавства при розробці Яциново – слобідського родовища будівельного піску.  21.10.2005 р. позивач отримав листа за  вих. № 3097 ( в матеріалах справи), в котрому Прокуратура Полтавського району Полтавської області вказала наступне: «…встановлено перевіркою, відсутність земельного відводу на відпрацьовані підприємством дві ділянки родовища…».

26.08.2005 р. Обласною державною земельною інспекцією Полтавського обласного головного управління земельних ресурсів було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства. Внаслідок вказаної перевірки встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 8 га земель сільськогосподарського призначення без правоустановчих документів, що є порушенням ст. 125  ЗК України, про що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.08.2005 р., складено протокол про адміністративне правопорушення, виданий припис № 00004538 (у матеріалах справи).

Внаслідок того, що припис від 26.08.2005 р. не був виконаний директором відповідача, 17.10.2005 р. було видано новий припис за № 00004513 з вимогою усунути виявлені порушення до 16.11.2005 р. (у матеріалах справи).

Управління паливно-енергетичного комплексу Полтавської обласної державної адміністрації  на запит позивача 18.10.2005 р. надало відповідь № 01-14/583,  в якій повідомило, що питання оформлення відведення на дві відпрацьовані ділянки має вирішуватись згідно з вимогами Земельного кодексу України, за наявності відповідних погоджень землевласника.

Відповідач направив позивачу листа за № 175 від 25.11.2005 р., в якому просив узгодити питання щодо використання земельної ділянки ВАТ «Полтавське», проте ВАТ «Полтавське» згоди не надало, мотивуючи це тим, що лист щодо погодження вилучення земельної ділянки  було надіслано на адресу позивача 25.11.2005 р., а видобуток піску ведеться з початку 2005 року.

У  відповідності  з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України  та статті 33 ГПК кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,   на   які   вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Правові підстави, які свідчили про законність видобування відповідачем піску на площі, що є  територією ВАТ «Полтавське», та яка складає 8,86 га, в тому числі полі № І - 0,71 га; на полі № ІІІ – 8,15 га, відсутні і до матеріалів справи відповідачем не надано.

Викликані посадові особи обласної державної земельної інспекції Полтавського обласного Головного управління земельних ресурсів; Полтавського районного відділу земельних ресурсів;  землевпорядника Кротенківської сільської ради підтвердили факт використання земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні позивача, відповідачем без законних на те підстав.

В свою чергу відповідач не заперечує факт використання земельних ділянок, шляхом видобування піску на площі 8,3 га, що є у постійному користуванні ВАТ «Полтавське» без відповідного правоустановчого документу (заперечення вих. № 7 від 23.01.2006 р.), а також підтверджує факт відсутності документів під розробку родовища піску (додаток до заперечення вих. № 11 від 25.01.2006р.).

За результатами визначення фактичних площ полів І, ІІ, ІІІ ділянки № 220 та визначення об’ємів вибраного піску з полів № І, ІІІ», виготовленого ДП «Полтавський геодезичний центр» встановлено, що «…визначивши площі землекористування було виявлено, що на полях № І, ІІІ проводиться видобуток піску. В результаті виконаної топографічної зйомки було встановлено, що на полях № І, ІІІ видобуто піску на площі 8,86 га в кількості 256406 м3…».

Згідно зі статтею 168 Земельного кодексу ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та  землекористувачі  не  мають права   здійснювати   зняття  та  перенесення  ґрунтового  покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів,  що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.

При   здійсненні   діяльності,   пов'язаної  з  порушенням поверхневого  шару   ґрунту,   власники   земельних   ділянок   та землекористувачі    повинні   здійснювати   зняття,   складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на  ділянку, з  якої  він  був  знятий (рекультивація),  або  на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Відповідно до частини 4 статті 66 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим проектом рекультивації на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Згідно зі статтею 16 Кодексу України про  надра діяльність, пов'язана із   користуванням   надрами,   підлягає ліцензуванню,  тобто фізичні та юридичні особи,  які  мають  намір видобувати  корисні  копалини, повинні отримати спеціальний дозвіл (ліцензію) на користування ділянкою надр.

У відповідності з наказом Державного комітету по земельним ресурсам "Про затвердження Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок» від 04.01.2005 № 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 р. за N 70/10350, надання  спеціальних   дозволів   (ліцензій)   на користування  надрами здійснюється після попереднього погодження з органами   місцевого   самоврядування   або   органами   державної виконавчої   влади   питання  щодо надання земельної  ділянки  для зазначених потреб (фізичні та юридичні особи  на  час  видобування корисних  копалин укладають із власником земельної ділянки договір оренди),  крім випадків,  коли у наданні земельної  ділянки  немає потреби.

Слід зазначити,   що   спеціальні   дозволи   (ліцензії)   на користування  надрами  у  межах   конкретної   ділянки   надаються спеціалізованим підприємствам,    установам,   організаціям   і громадянам, які мають  відповідну кваліфікацію, матеріально-технічні  та  економічні  можливості  для користування надрами.

Посилання відповідача на ту обставину, що він наділений правом використання спірної земельної ділянки на підставі протоколу № 4350 від 20.11.1983 р. Міністерства геології української РСР, акту вибору земельних ділянок під кар’єр піску від 14.03.1986 р., архітектурно – планувальним завданням № 70 від 29.08.1986 р., актом гірничого відводу піску Яциново – Слобідському кар’єру піску № 3 від 15.10.1991 року, спростовується наступним.

Відповідно до статті 35 ГПК України не потребують  доказування  преюдиціальні  факти,  тобто встановлені  рішенням  господарського  суду  (іншого  органу, який вирішує  господарські  спори)  у  процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

Так, 18.10.2006 року господарський суд Полтавської області прийняв постанову у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Яциново – Слобідський кар’єр  піску», с. Яцинова Слобідка Полтавського району до Кротенківської сільської ради; Полтавської районної ради; Відкритого акціонерного товариства «Полтавське»; треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Полтавський науково – дослідний та проектний інститут землеустрою»; Полтавське головне управління земельних ресурсів про скасування державних актів.

Відповідно до рішення апеляційного інстанції від 01.03.2007 року, постанова суду першої інстанції від 18.10.2006 року була залишена в силі, отже, з моменту проголошення постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду, постанова господарського суду Полтавської області набрала законної сили.

Згідно постанови господарського суду Полтавської області від 18.10.2006 р. у задоволенні позовної вимоги щодо визнання права ВАТ «Яциново – Слобідський кар’єр піску» на гірничий відвід площі 66 га, розташованої за 0,6 га від с. Яцинова  Слобідка Полтавського району відмовлено, з тих підстав, що ВАТ «Яциново – Слобідський кар’єр піску», «…в якості обґрунтування свої позовних вимог було надано копію рішення виконавчого комітету Полтавської районної ради № 393 від 25.11.1991 року «про затвердження акту гірничого відводу під кар’єр піску». Відповідно до п. 1, п. 2 даного рішення виконкомом районної ради було вирішено «…1. Акт гірничого відводу піску Яциново – Слобідському кар’єру піску № 3 від 15.10.1991 року затвердити і дозволити промислову розробку пісків площею 66 га після відводу земель в натурі філіалом інституту «Укрземпроект» та одержання документів на право користування землею. 2. Вести гірничі роботи відповідно затвердженого проекту і додержуватися правил безпеки при проведенні  гірничих і маркшейдерських робіт….».

Проте, ВАТ «Яциново  - слобідський кар’єр» з 1991 року не звернувся до філіалу інституту «Укрземпроект» для відводу земель в натурі та не одержав документи на право постійного користування землею….».

Посилання ВАТ «Яциново – Слобідський кар’єр піску» на існування Гірничого відводу № 3 від 15.10.1991 року, як на підставу для скасування Державного акту на право постійного користування землею, є безпідставними, оскільки, до матеріалів справи надано Позивачем витяг зі Статуту ВАТ «Яциново – Слобідський кар’єр». В п.1.1 Статут зазначено наступне: Відкрите акціонерне товариство «Яциново – Слобідський кар’єр піску» засновано згідно з рішенням регіонального відділення Фонду  державного майна України по Полтавській області від 25.06.1996 року № 421-ПР  шляхом перетворення державного підприємства «Яциново – Слобідський кар’єр піску» у Відкрите акціонере товариство «Яциново – Слобідський кар’єр піску».

Відповідно до п. 9 Положення про порядок надання гірничих відводів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 59, передбачено, що у разі зміни користувача надр або реорганізації підприємства переоформляються акт про надання гірничого відводу та напис на копії топографічного плану.

Крім того, гірничий відвід не є правовстановлюючим документом в розумінні норм Земельного кодексу України. Даний документ є лише необхідною умовою для видобутку піску, але не достатньою умовою для користування землею.

Доказів проведення такого переоформлення документів з боку Позивача надано не було…»

Отже, відповідач не мав правових підстав на видобуток піску на земельній ділянці, що згідно Державного акту на право постійного користування землею повинна перебувати у користуванні позивача – ВАТ «Полтавське».

Внаслідок незаконного видобування піску на земельних ділянках, що є у постійному користування позивача, відбулося знищення відповідачем посівів озимого жита, внаслідок чого позивач зазнав збитків у розмірі 601540,32 грн., які складаються з вартості мінеральних та органічних добрив; вартості посіяного озимого жита; вартості витраченого палива; витрат на заробітну плату; суми прибутку, неотриманого внаслідок знищення посівів (розрахунок завданих збитків та підтверджуючі документи у матеріалах справи).

Відповідно до статті 43 ЗК України  права власників земельних ділянок і  землекористувачів (у тому числі орендарів) охороняються законом.

Відповідно до ч. 1 п. ґ) ст. 95 та  ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати  усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

П.п. б) та п.п. г) ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачає, що землекористувач має право на захист свого порушеного права шляхом: відновлення  стану  земельної  ділянки,  який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків.

Одночасно ст. 156 ЗК України передбачає підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються  збитки, заподіяні внаслідок приведення сільськогосподарських угідь у непридатний для використання стан та неодержання  доходів  за  час  тимчасового  невикористання земельної ділянки, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,  діями  чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно зі ст. 20 та з ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом відшкодування збитків, в свою чергу застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави в т.ч. відшкодування збитків, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. В даному випадку порушено законне право ВАТ «Полтавське» на володіння та користування землею.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається … в т.ч. неодержаний прибуток.

Згідно висновку комплексної судово – технічної експертизи № 187/188 від     31.08.2006 р. площа пошкоджених територій, відповідно з наданими для проведення дослідження матеріалами, встановлено, що ВАТ «Яциново – Слобідський кар’єр піску» здійснює видобування піску на площі 8,86 га. При видобуванні піску здійснено зняття поверхневого шару ґрунту. По периметру кар’єра поля № 1 встановлено часткове складування ґрунтового покрову. На території частини поля № ІІІ складування знятого поверхневого ґрунту натурними дослідженнями не встановлено. Для приведення пошкоджених земельних ділянок в первісний стан, необхідно виконувати наступні роботи: розроблення ґрунтів екскаваторами з навантаженими на автомобілі самоскид для влаштування підстилаючого прошарку; перевезення ґрунту на відстань до 1 км.; засипання кар’єру ґрунтом бульдозерами; ущільнення ґрунту пневматичними трамбівками; ущільнення ґрунту поливом водою; розроблення рослинної землі екскаваторами з навантаженням на автомобілі самоскиди; перевезення ґрунту на відстань до 1 км.; засипання кар’єру рослинною землею бульдозерами; остаточне планування площ бульдозерами.

Відповідно вартість відновлювальних робіт, які необхідно провести для приведення пошкоджених земельних ділянок у первісний стан може становити 8807986,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що ВАТ «Полтавське», як  землекористувач земельної ділянки площею 8,86 га., котра була незаконно зайнята та в подальшому пошкоджена відповідачем, внаслідок проведення видобування гірничого піску, як постійний землекористувач, має право на відновлення порушеного права шляхом стягнення з відповідача шкоди, заподіяної пошкодженням посівів визначеної з  урахуванням  витрат  на відновлення  родючості землі в розмірі 8807986,00 грн.,  а також доходів,  які позивач, як землекористувач міг би  одержати  при  використанні  земельної ділянки  і,  які  він не одержав за час до приведення землі у стан, придатний для її використання за  цільовим  призначенням. Зокрема, в зв’язку з пошкодженням посівів, позивач має право на стягнення вартості неодержаної  сільськогосподарської  продукції, обчисленої за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві. Такі збитки внаслідок неправомірних дій відповідача склали 601540,32 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що з позивача підлягає до стягнення в дохід Державного бюджету (Роз’яснення ВАС України від 04.03.1998 р. № 02-5/78 «Про деякі практики застосування розділу УІ ГПК України») сума недооплаченого державного мита в розмірі 19484,60 грн., оскільки позивачем в ході розгляду справи було збільшено розмір позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, проте державне мито не було сплачено зі збільшеної суми. З відповідача підлягає до стягнення всі інші витрати пов’язані з розглядом даної справи, в тому числі витрати понесені позивачем за проведення судової експертизи в розмірі 10254,72 грн.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82 – 85, суд –

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Яциново – Слобідський кар’єр піску» (38721, Полтавська область, Полтавський район, с. Яцинова  Слобідка, код ЄДРПУО 13940437) на користь Відкритого акціонерного товариства «Полтавське» (38721, Полтавська область, Полтавський район, с. Кротенки, вул. Леніна, 17, код ЄДРПУО 05384910) завдані збитки в розмірі 601540,32 грн., матеріальну шкоду в розмірі 8807986 грн., витрати по сплаті держмита – 25500,00грн.; витрати на судово – інформаційне забезпечення судового процесу - 118,00 грн., витрати за проведення судової експертизи – 10254,72 грн.

3.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Полтавське» (38721, Полтавська область, Полтавський район, с. Кротенки, вул. Леніна, 17, код ЄДРПУО 05384910) в дохід Державного бюджету України на р/р 0002, банк ГУДКУ в Полтавській області, отримувач – УДК у м. Полтаві, МФО 831019, код ЗКПО 34698804, КБК 22090200 (символ звітного банку 095) -  державне мито в розмірі 19484,60 грн.

Видати наказ рісля набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                Гетя Н.Г.