ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  13/290

18.12.07

За позовом:          ТОВ ГФ „Камаз –Транс –Сервіс”;

До:                    ТОВ „Українська деревообробна компанія”;

Про:                     стягнення 19 446,29 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Вашета С.П., представник, довіреність б/н від 22.01.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Євдокимов О.В.) від 20.07.2007р. порушено провадження у справі №13/290, справа призначена слуханням на 10.09.2007р.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду м. Києва Іванової Л.Б. від 26.10.2007р. в зв’язку з перебуванням судді Євдокимова О.В. на лікарняному та з метою уникнення затягування розгляду справи, справу №13/290 передано до провадження судді Мандриченка О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2007 р. слухання справи призначене на 21.11.2007 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 21.11.2007 р. до 18.12.2007 р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 21.11.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 15 972,26 грн. (15 877,00 грн. + 01,30 грн. інфляційних втрат), 3 381,73 грн. штрафу, 92,30 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 194,47 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Українська деревообробна компанія”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 01.03.2007 р. укладений договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/03/2007-р-1, за умовами якого позивач зобов’язався виконати перевезення вантажу, переданого останньому відповідачем, а останній зобов’язався сплатити позивачеві суму фрахту за виконане останнім перевезення.

Відповідно до п. 3.1. договору відповідач виплачує позивачеві суму фрахту та платежі, що виникають у зв”язку з перевезенням, протягом 10 днів по оригінальним документам.

Згідно з заявкою №І/02 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28.02.2007 р. позивач здійснював перевезення вантажу по маршруту: Костопіль (Україна) –Валенсія (Іспанія). У зазначеній заявці між сторонами погоджена сума фрахту, що складає 2400,00 ЄВРО.

Виконання позивачем своїх зобов’язань за договором підтверджується товарно-транспортною накладною CMR №01159.

Відповідачем документи відносно вантажу отримані 03.04.2007 р., що підтверджується поштовим повідомленням №750440.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, суму фрахту на користь позивача не сплатив. Станом на день вивантаження автомобіля сума фрахту у розмірі 2400,00 ЄВРО згідно з офіційно встановленим курсом НБУ складала 15 877,00 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахований штраф у розмірі 3 381,73 грн., передбачений п. 3.5. договору. Розрахунок штрафу відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Позивачем також нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 15 972,26 грн. (15 877,00 грн. + 01,30 грн. інфляційних втрат) та 92,30 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська деревообробна компанія” (інд. 04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 71, код ЄДРПОУ 3288634) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Госпрозрахункова фірма „Камаз –Транс –Сервіс” (інд. 33027, м. Київ, вул. Київська, 64-а, ) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 15 972 (п’ятнадцять тисяч дев’ятсот сімдесят дві) грн. 26 коп., 3 381 (три тисячі триста вісімдесят одна) грн. 73 коп. штрафу, 92 (дев’яносто дві) грн. 30 коп. трьох процентів річних з простроченої суми, 194 (сто дев’яносто чотири) грн. 47 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко