ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.12.07 р.                                                                               Справа № 11/63

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Красногорівський вогнетривкий завод”    м. Красногорівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс” м. Донецьк

про  стягнення 30 324,00 грн.

Третя особа - 1  Приватний  підприємець Тиманівська Ольга Володимирівна м. Новомосковськ

Третя особа - 2 Відкрите акціонерне товариство “Новомосковський трубний завод” м. Новомосковськ

Третя особа-3 Товариство з обмеженою відповідальністю ”Інвестиційна компанія ”СхідГазБуд” м. Донецьк

Суддя              Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача:   Хмара І.О. - за довіреністю

Від відповідача: не з’явився

Від третіх осіб: не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні,  яке відбулось 20.12.2007р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 28.12.2007р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, відкрите акціонерне товариство “Красногорівський вогнетривкий завод”      м. Красногорівка, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, 11 088 грн. вартості неякісної труби діаметром 219х7 та 19 236 грн. збитків.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          поставку йому відповідачем труби 219х7 згідно умов договору № 722 від 01.06.2005р., що підтверджується товарно-транспортною накладною 02ААФ № 081091, виробником якої за  сертифікатом якості № 2075 від 07.10.2005р. є відкрите акціонерне товариство “Новомосковський трубний завод”;

-          використання ним поставленої відповідачем труби для збудови трубопроводу вторинного блоку ГРС в м. Мар’їнка;

-          витік води із змонтованої труби діаметром 219х7 при проведенні 30.08.2006р. гідравлічного випробування запорної арматури трубопроводів вторинного блоку ГРС в м. Мар’їнка з причини непровару по продольному шву протягом 15 мм, у зв’язку з чим генеральний підрядник замінив неякісну трубу;

-          виявлення 20.09.2006р. протікання води з поставленої відповідачем та змонтованої труби діаметром 219х7 при проведенні повторного гідровипробування з тієї ж самої причини, про що був складений акт від 20.09.2006р.;

-          виклик представників відповідача та відкритого акціонерного товариства “Новомосковський трубний завод” для участі у подальшому прийманні продукції;

-          складення представниками сторін акту приймання за якістю продукції;

-          норми Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № П-7 (далі Інструкція № П-7);

-          виникнення у нього збитків пов’язаних з демонтуванням неякісної труби:

-          направлення відповідачу та виробнику труби претензії № 18/8-3 на суму 30 324 грн.;

-          ст.ст. 623, 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК);

-          ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Ухвалою у справі від 29.03.2007р. суд за клопотанням відповідача залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, підприємця – фізичну особу Тиманівську Ольгу Володимирівну м. Новомосковськ та відкрите акціонерне товариство “Новомосковський трубний завод” м. Новомосковськ.

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: не доведено факту неякісності продукції на момент її приймання; порушення позивачем строків приймання продукції, встановлених Інструкцією № П-7, веде до нечинності складеного акту про неякісність труб, поставлених ним позивачу; відповідно п.15 Інструкції № П-7 часткова перевірка якості продукції з розповсюджуванням результатів перевірки якості будь-якої частини продукції на всю партію дозволяється лише у випадках, встановлених стандартами, технічними умовами або договором; представник товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс” підписав акт не тому, що він підтвердив факт неякісності продукції, а лише з мотивів небажання псувати відносини з позивачем; вартість труб, зазначена у позові, не відповідає вартості продукції, яка була предметом договору № 722 від 01.06.2005р.; не відмовившись від виконання умов договору, позивач не має права вимагати повернення сплачених коштів; відсутність у ст. 678 ЦК та ст. 268 ГК норм, які передбачають зобов’язання сплатити збитки; відсутність вини товариства з обмеженою відповідальністю “Адоніс” у заподіяні збитків позивачу; позивач не перевірив збереження продукції при її прийманні від перевізника.

Відкрите акціонерне товариство “Інтертайп Новомосковський трубний завод”, як правонаступник відкритого акціонерного товариства “Новомосковський трубний завод”, заявив суду, що: він не є виробником конкретної партії труб, зазначених у позові; сертифікат якості на труби № 2075/05 від 29.09.2005р. сфальсифікований; підприємства з назвою – відкрите акціонерне товариство НМТЗ Торговий дім не існує.

Підприємець – фізична особа Тиманівська Ольга Володимирівна у засідання суду не з’явилась, пояснень щодо суті спору не надала.

Позивач, з посиланням на норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) збільшив свої вимоги на 1 217,99 грн. (заява від 25.07.2007р.).

На підставі клопотання позивача від 25.07.2007р. та керуючись ст. 41 ГПК суд призначив судову технічну експертизу, доручивши її проведення Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (далі – ДНДІСЕ). Висновок судово-технічної експертизи документів № 3916/03 по справі № 11/63 від 10.10.2007р. (далі – Висновок № 3916/03) надійшов до суду 07.11.2007р.

Ухвалою у справі від 22.11.2007р. суд за власною ініціативою залучив до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційна компанія “СхідГазБуд” м. Донецьк.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційна компанія “СхідГазБуд” не надала суду своїх пояснень щодо суті позову, її представники у засідання суду не з’явились.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення експерта, представників сторін та відкритого акціонерного товариства “Інтертайп Новомосковський трубний завод”, суд встановив:

Сторони уклали між собою договір № 722 на поставку продукції від 01.06.2005р. (далі – договір № 722), згідно умов якого: постачальник (відповідач) зобов’язався передати покупцю (позивачу) металопродукцію, номенклатура, обсяги та ціна якої визначені в специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору; продукція за якістю повинна відповідати діючим стандартам, технічним умовам, іншій нормативно-технічній документації та посвідчуватися сертифікатом якості (п.1.1 договору). Покупець за цим договором зобов’язався прийняти продукцію, зазначену у п.1.1 договору № 722, та оплатити її вартість (п.1.2 договору). У відповідності до п.2.1 договору поставка продукції повинна була здійснюватись автотранспортом покупця на умовах EXW Міжнародних правил щодо тлумачення термінів “Інкотермс” в редакції 2000р. (далі – Правила 2000) склад постачальника м. Донецьк. Сторони домовились (п. 3.2 договору), що приймання продукції за якістю проводиться у відповідності до правил Інструкції № П-7. За специфікацією до даного договору відповідач зобов’язався поставити позивачу в тому числі і 2,1т труби 219х7 ст.20 ТУ 14-3-377-99 на загальну суму 9 240 грн. без податку на додану вартість (далі – ПДВ).

За товарно-транспортною накладною серії 02 ААФ № 081091 від 10.10.2005р. (далі – ТТН № 081091) позивач отримав від відповідача 10.10.2005р. 0,780м труби 89х12 та 2,1т  труби 219х7 (ст. 20). В день приймання цієї продукції позивачем від відповідача претензій щодо якості цих труб не було (суду доказів наявності таких претензій не надано). Для яких цілей були поставлені труби за договором № 722 ні ТТН № 081091 ні самим текстом цього договору визначено не було. Однак у позові та в уточненнях та доповненнях до нього позивач вказує, що труба 219х7 була придбана у відповідача для забудови трубопроводу вторинного блоку ГРС в м. Мар’їнка.

Позивач та товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестиційна компанія                   “СхідГазБуд” (далі – Підрядник) підписали договір підряду № 777 на виконання робіт по об’єкту  “Реконструкція ГРС в м. Мар’їнка з встановленням другої блочної ГРС інвентарний             № 2000197” від 24.10.2005р. (далі – договір № 777). За умовами цього договору Замовник (позивач) доручав, а Підрядник зобов’язався виконати своїми та залученими силами, засобами з своїх матеріалів та матеріалів позивача роботи з реконструкції ГРС в м. Мар’їнка з встановлення другої блочної ГРС інвентарний № 2000197, придбати необхідні матеріали і обладнання та здати замовнику роботи, а останній зобов’язався оплатити вартість цих робіт (п.1.1 договору).

Позивач та Підрядник підписали додаткову угоду № 2 від 20.09.2006р. до договору           №777. Цією угодою п.1.1 договору № 777 був доповнений словами “Підрядник зобов’язується виконати своїми та залученими силами та засобами з матеріалів замовника будівельно-монтажні роботи”. Вартість  зазначених  робіт склала 19 236 грн. разом з ПДВ. Які саме роботи повинен був виконати Підрядник для Замовника за цією додатковою угодою ні договір № 777, ні сам текст додаткової угоди № 2 не вказує. Однак в уточненні до позовної заяви від 16.04.2007р. № 1/1-1 позивач зазначає, що роботи за додатковою угодою № 2 від 20.09.2006р. до договору № 777 представляли собою роботи з демонтування неякісної труби і монтування нової. За актом №1 приймання виконаних підрядних робіт  за жовтень 2006р. Підрядник виконав роботи вартістю 19 236 грн.

Працівники позивача, Підрядника, ЛЕС Макіївського ЛП УМГ склали акт від 20.09.2006р., в якому зазначили, що: в результаті проведення 30.08.2006р. гідравлічного дослідження запорної арматури трубопроводів вторинного блока ГРС в м. Мар”їнка, збудованого Підрядником, при заповненні водою трубопроводів знайдена течія води у трубопроводі діаметром 219х7, характер пошкодження – не провар за продольним швом 15мм; пошкоджена ділянка трубопровода була замінена цільною трубою тієї ж марки довжиною 3100мм; в результаті повторного (о 16 год. 00хв. 20.09.2006р.) гідровипрбування при підвищенні тиску в трубопроводах ГРС до 1-ї атмосфери з’явилась течія води на іншій ділянці тієї ж труби діаметром 219х7 з аналогічним характером пошкодження; для монтажу труба була завезена з ВАТ ”Новомосковський трубний завод.”

Суд не бере до уваги і не вважає встановленим нібито факт проведення 30.08.2006р. гідравлічного випробування запорної арматури трубопроводів заміни труби довжиною           3 100 мм та причини пошкодження труби, оскільки: не подано акту, складеного щодо цих подій, від 30.08.2006р; акт від 20.09.2006р. є похідним і складеним через місяць після 30.08.2006р.;не подано доказів демонтування труби довжиною 3100мм та її заміни аналогічною трубою тієї ж довжини (акт №1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2006р. стосується заміни труби довжиною 1000м, проведеної після 20.09.2006р.).

Позивач не надав суду доказів передачі ним Підряднику труби 219х7 у кількості 2,1т. Тому суду не доведено, що до 30.08.2006р. Підрядник монтував саме трубу 219х7, яку він придбав у відповідача - умовами договору № 722 передбачено, що матеріали можуть бути використані і Підрядника. Не надано суду і доказів передачі труби 219х7, отриманої від відповідача для заміни неякісної труби довжиною 3100 мм. Згідно акту № 1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2006р. (далі – акт №1) Підрядник демонтував трубу 219х6 (відповідач поставив позивачу трубу 219х7) довжиною 1000м, вагою 2, 428т.

Позивач надав суду довідку про передачу 29.11.2005р. труб 219х7 Підряднику. Ця довідка є похідним документом, тому судом до уваги не приймається.

Акт від 20.09.2006р. не зазначає, чи протягом усієї довжини труби 219х7 – 3100 мм була виявлена течія води 20.09.2006р.

Підрядник та позивач не надали суду доказів, що у підрядника не було на час монтування труб 219х7 своїх труб такого діаметру.

Зважаючи на викладене, суд не приймає до уваги акт від 20.09.2006р. як доказ неякісності труби, поставленої відповідачем позивачу.

Пунктом 9 Інструкції № П-7 вставлено, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після їх виявлення однак не пізніше 4-х місяців з дня надходження на склад отримувача, якщо інший строк не встановлений обов’язковими для сторін правилами. Обмеження протягом 4-х місяців з дня отримання продовжено до 2-х років (ч.2 ст. 680 ЦК). Однак термін в 5 днів для складення акту з дня виявлення недоліків сторони договором не подовжили. Тому акт № 6 приймання продукції за якістю від 27.09.2006р. суд вважає складеним з порушенням норм п.9 Інструкції № П-7, які сторони домовились виконувати (п.3.2. договору № 722) - приховані недоліки виявлені позивачем 1-й раз 30.08.2006р. і 2-й - 20.09.2006р. Зважаючи на викладене та те, що цей акт має деякі недоліки, які суд оцінив щодо акту від 20.09.2006р, суд розцінює цей акт як такий, що не має доказової сили.

З огляду на встановлене, суд відмовляє позивачу у позові у зв’язку  необґрунтованістю та недоведеністю.

Витрати на проведення експертизи суд покладає на позивача.

На підставі ст.ст. 20, 173, 193, 224, 264-269 Господарського кодексу України,               ст.ст.  614, 678-680 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 41-43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р I Ш И В :

Позивачу у позові відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Красногорівський вогнетривкий завод” (м. Красногорівка, вул. Ахтирського, 4, р/р 0 в ЗАТ “Догорбанк” м. Донецьк, МФО 334970, ) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Донецьк, вул. Лівенка, 4, р/р 0122 в ГУДК у Донецькій області, МФО 834016, ) - 656,88 грн. витрат на проведення експертизи.

Суддя                                                                         Забарющий М.І.