ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.12.2007
Справа №2-27/10291-2007А

За позовом – Відкрите акціонерне товариство «Кримхліб», м. Сімферополь, вул.. Севастопольська, 51а.

До відповідача –   Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Сімферополь, вул. Кірова, 51-52/10а.

За участю третьої особи   -  Фонд соціального захисту інвалідів України, м. Київ, вул.. Глибочицька, 72.

Про   встановлення відсутності компетенції.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –     не з’явився.

Від відповідача –     Свінобоєва, дор. у справі.

Від третьої особи  - не з’явився.

Сутність спору: Позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення відсутності компетенції ( повноважень ) у відповідача у разі несплати адміністративного – господарських санкцій у встановлений строк застосовувати заходи по їх стягненню в судовому порядку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що  чинним законодавством України на відповідача покладено лише функція контролю за надходженням і витрачанням сум адміністративно – фінансових санкцій і пені, але правом на звернення до суду для примусового стягнення штрафних санкцій і пені,  він не наділений.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що відповідно до п. 11 Порядку сплати підприємствами ( об’єднаннями ), установами і організаціями  штрафних санкцій до відділень Фонду соціального інвалідів,  акумуляції,  обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2001 р. №1767, передбачено, що у разі несплати підприємствами, установами, організаціями, які не забезпечують нормативу робочих місць. штрафних санкцій у встановлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення в судовому порядку.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Позивач заявою від 27.08.2007 р. просив суд об’єднати дану справу зі справою №2-27/8375-2007А. в зв’язку з тим, що вимоги цих справ пов’язані між собою і підсудні одному адміністративному суду.

Суд відмовив у задоволенні вказаної заяви, оскільки вказане не передбачене КАС України.

Також ухвалою від 07.09.2007 р. суд залучив до участі у справі як третю особу. яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Фонд соціального захисту інвалідів України, м. Київ, вул.. Глибочицька, 72.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 р. позивачу було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу ГС АР Крим від 07.09.2007 р.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представника відповідача,  суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст.. 8 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” державне   управління   в  галузі  забезпечення соціальної  захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої   влади   з   питань   праці  та  соціальної  політики, Міністерством  охорони  здоров'я  України  та  органами  місцевого самоврядування. Представники   республіканських    громадських    організацій інвалідів є членами колегій центрального органу виконавчої влади з питань  праці  та  соціальної  політики  та  Міністерства  охорони здоров'я України.

Відповідно до ст.. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для  підприємств,  установ,  організацій, у тому числі  підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних  осіб,  які  використовують найману працю, установлюється норматив  робочих  місць  для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох    відсотків    середньооблікової   чисельності   штатних працівників  облікового  складу  за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відділення Фонду   соціального   захисту  інвалідів  з  метою контролю за  виконанням  нормативу  робочих  місць,  передбаченого частиною першою цієї статті,  мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України,  здійснювати  перевірки  підприємств, установ,   організацій,  у  тому  числі  підприємств,  організацій громадських   організацій   інвалідів,    фізичних    осіб,    які використовують найману працю,  щодо реєстрації у Фонді соціального захисту  інвалідів,  подачі  ними   звітів   про   зайнятість   та працевлаштування  інвалідів,  виконання  нормативу  робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів,  у тому  числі  шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

При цьому, спори, що виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону,  вирішуються  Фондом  соціального  захисту інвалідів або в судовому порядку.

Також в ч. 1 ст. 6 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” вказано,  що  захист прав, свобод і законних інтересів  інвалідів забезпечується  в  судовому  або  іншому  порядку,   встановленому законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 р. №1434 було затверджено Положення «Про Фонд соціального захисту інвалідів».

Відповідно до п. 1 вказаного Положення Фонд  соціального  захисту  інвалідів  (далі  -  Фонд)   є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Відповідно до п. 3 вказаного Положення Основними завданнями Фонду є:     реалізація у межах своєї  компетенції  державної  політики  у сфері соціального захисту інвалідів; контроль за     виконанням     підприємствами,    установами, організаціями,  у  тому  числі  підприємствами   і   організаціями громадських   організацій   інвалідів,   фізичними   особами,  які використовують найману  працю  (далі  -  підприємства),  нормативу робочих   місць   для  працевлаштування  інвалідів,  установленного Законом України "Про основи  соціальної  захищеності  інвалідів  в Україні"; фінансування заходів щодо соціального захисту інвалідів.

Відповідно до п.п. 3 п. 4 вказаного Положення Фонд відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює  контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих  місць  для  працевлаштування  інвалідів  та  сплатою ними адміністративно-господарських  санкцій і пені

Відповідно до п. 9 вказаного Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці   утворюються  територіальні  відділення  Фонду  в  межах граничної    чисельності    його    працівників.   Положення   про територіальні відділення затверджує директор Фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1767 було затверджено Порядок сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку цей   Порядок   визначає  механізм  сплати  підприємствами (об'єднаннями),  установами і організаціями  незалежно  від  форми власності і господарювання (далі - підприємства) штрафних санкцій, передбачених статтею 20  Закону  України  "Про  основи  соціальної захищеності інвалідів  в Україні",  а також акумуляції, обліку та використання цих коштів.

Відповідно до п. 11 вказаного Порядку контроль  за  своєчасним  і  повним надходженням штрафних санкцій від підприємств,  які не  забезпечують  нормативу  робочих місць, здійснюють відділення Фонду відповідно до законодавства.      У разі   несплати  штрафних  санкцій  в  установлений  термін відділення Фонду вживають заходів щодо  їх  стягнення  у  судовому порядку.

Таким чином, Фонд соціального захисту інвалідів та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з підприємствами, установами і організаціями реалізує власні управлінські функції, а право відділень Фонду на звернення до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку.

Вказану позицію підтверджено, зокрема, постановами Вищого господарського суду України від 18.05.2006 р. по справі №2-4/3295.1-2006; від 17.07.2007 р. по справі №2-25/10768-2005; від 07.08.2007 р. по справі №2-9/13855-2005; від 07.08.2007 р. по справі №2-4/11047 – 2005.

Відповідно до ст. 71 КАС України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При таких обставинах справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Вступна і резолютивна частини постанови  проголошено 20.12.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено 25.12.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.