ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.02.07                                                                                           Справа№ 2/1499-24/217А

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства (надалі –ПП) “Старт-один”, м. Львів,

до відповідача Управління Пенсійного фонду України (надалі –УПФ України) в Залізничному районі м. Львова, м. Львів,

про визнання нечинним рішення № 1 від 29.06.2006 р. №5648/04-43/1 та вимоги про сплату боргу від 06.06.2006 р. № Ю-474

За участю представників:

від позивача  -  не з”явився,

від відповідача –Левицька Г.І. –завідувач юридичного сектору

Суть спору:

ПП “Старт-один” звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про визнання нечинним рішення № 1 від 29.06.2006 р. №5648/04-43/1 та вимоги про сплату боргу від 06.06.2006 р. № Ю-474 УПФ в Залізничному районі м. Львова. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що позивач є платником єдиного податку, в період сплати якого суб”єкт підприємницької діяльності відповідно до положень Закону України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про державну підтримку малого підприємництва”, Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” не є платником збору на обов”язкове державне пенсійне страхування, оскільки спрощена система оподаткування бухгалтерського обліку та звітності передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку (ст 11 Закону України “Про державну підтримку суб”єктів малого підприємництва”); Закон України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003 р. та Закон України “Про вирішення питання щодо заборгованості суб”єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв”язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року –І кварталу 2005 р.” від 16.03.2006 р. № 3583-ІV  відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії в часі.

Відповідач у запереченні № 9342/06-27 від 16.10.2006 р. на позовну заяву просить відмовити ПП “Старт-один” у задоволенні позову повністю. При цьому відповідач посилається, зокрема на норми п. 1 ст. 14, п. 6 ч. 2 ст. 17, ст. 18, п. 4 ч. 8 розділу Прикінцеві положення Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058 від 09.07.2003 р., ст. 4 Закону України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування”, п.п. 1.2. п. 1, п.п. 2.1. п. 2 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладання штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 р. за № 81/8680.

У додаткових поясненнях до позовної заяви від 09.11.2006 р. ПП “Старт-один” зазначає, що відповідач не приймав від платників страхових внесків звітності, в якій не було зазначено розміру 32 % страхових внесків до пенсійного фонду.

Провадження у справі було зупинено ухвалою господарського суду від 09.11.2006 р. для надання сторонам часу для примирення. У зв”язку з недосягненням сторонами примирення УПФ в Залізничному районі м. Львова 27.12.2006 р. звернулось з клопотанням за № 11941/06-27 про поновлення провадження у справі. Розпорядженням заступника голови господарського суду Львівської області від 09.01.2007 р. справу № 2/1499-24/217А передано на розгляд судді Бортник О.Ю. в зв”язку з закінченням терміну повноважень судді Хабіб М.І. Ухвалою суду від 10.01.2007 р. поновлено провадження у справі та призначено попереднє засідання. У попередньому засіданні за клопотанням сторін оголошувалась перерва до 13.02.2007 р. Ухвалою суду від 13.02.2007 р. закінчено попереднє засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача не з”явився. ПП “Старт-один” подало клопотання  про слухання справи без участі його представника.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Статтею 5 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом першим статті 11 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сілвськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону є платниками страхових внесків та зобов'язані на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № І058-ІУ зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Заковом України “Про збір на обов”язкове державне пенсійне страхування” № 400/97ВР, яким разом із Законом України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Указ Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” № 727/98 регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з вимогами статті 15 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-прааові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення статті 6 зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону суперечать і застосуванню не підлягають. Такий висновок суду відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в його постанові від 21 листопада 2006 р.

Крім цього, статтею 19 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № І058-ІУ встановлено, що страхові внески до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нараховуються роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Як вбачається з розрахунків суми страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті ПП “Старт-один” за період з березня 2005 р. по квітень 2006 р., зобов”язання позивача по страхових внесках за цей період, з урахуванням сум, зазначених у рядку 8 розрахунків за березень, квітень 2005 р., становили 18673,56 грн. УПФ в Залізничному районі м. Львова зазначено, що з цієї суми позивачем за період з 19.04.2005 р. по 22.05.2006 р. погашено 8615,67 грн. Вказане не оспорювалось представником ПП “Старт-один” у засіданні суду. Відтак, недоїмка по страхових внесках ПП “Старт-один” станом на 01.06.2006 р. становила 10057,89 грн. (18673,56 грн. –8615,67 грн.). Отже, донарахування пенсійним органом страхових внесків до Пенсійного фонду України, виходячи з загальної суми фактичних витрат на оплату праці та інших виплат, пов”язаних з відносинами трудового найму працівників, обгрунтовані й підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 89, 94, 158, 160, 163, 167, 258, 263 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

3. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Хабіб М.