КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                           № 12/79

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Горіна В.В. (довіреність № 27/11-06 від 27.11.2006);

від відповідача - 1.Хорішко О.О.(довіреність № 17/7723 від 27.12.2006);

2. повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Експрес"

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.03.2007

у справі № 12/79 (Лавриненко Л.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Експрес"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія "ЕК "Чернігівобленерго"

Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Промінь"

про                                                  визнання недійсними договорів № 20-2205 ВСЯ від 14.02.05р. та 19-2205ВСЯ від 14.02.05р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від29.03.2007 у справі № 12/79 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Голден експрес” до Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія ”Чернігівобленерго” та Закритого акціонерного товариства ”Страхова компанія ”Промінь” про визнання недійсним договорів № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005  залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач без поважних причин не виконав вимог суду, викладених в ухвалах суду від 12.02.2007, від 27.02.2007 і від 13.03.2007 та не надав документів необхідних для вирішення спору, а саме договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, договору страхування майна № 20 ВСЯ від 14.02.2005, які позивач просить суд визнати недійсними, і вказані договори не надані відповідачами, а тому суд дійшов висновку, що спір не може бути вирішено по суті за наявними у справі матеріалами.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2007 № 12/79 скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що господарським судом першої інстанції неповно було з’ясовано обставини, що мають значення для справи. При цьому позивач зазначає, що він в позовній заяві та в судових засіданнях зазначав про відсутність у нього витребуваних судом документів та заявляв клопотання про витребування цих договорів у відповідачів. Однак, відповідач-1 спірні договори суду не надав з посиланням на те, що вони ним ніколи не укладались. Вважаючи, що відповідач-1 використовує розбіжності в нумерації договорів та неправомірно заперечує проти укладання спірних договорів, позивач заявив клопотання про витребування від відповідача-1 договору страхування № 20 ВСЯ від 14.02.2005 про укладання якого відповідач зазначив у своїх запереченнях від 21.07.2005 № 03/3168 на акт планової перевірки НКРЕ. Проте, відповідач заявив про відсутність такого договору, незважаючи на те, що про його укладання зазначав у своїх запереченнях.

Відповідач-1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу господарського суду Чернігівської області від 29.03.2007 у справі № 12/79 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що викладені в апеляційній скарзі вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем витребувані судом документи без поважних причин надані не були, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, про що свідчить відповідний штамп апеляційного господарського суду на звороті у лівому нижньому куті ухвали від 03.05.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження з відміткою про відправку документа згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75, відзиву на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення господарського суду першої інстанції.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом було заслухано пояснення представників позивача та відповідача-1, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Згідно із ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, а відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Із змісту вищезазначених статей ГПК України вбачається, що, крім контрагентів за договором до суду з позовом про визнання угоди недійсною може звернутись будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані інтереси порушує ця угода, а також державні та інші органи право звернення, яких передбачено законодавчими актами України.

Позивач подав до господарського суду першої інстанції позов про визнання недійсними договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, укладених між ВАТ ЕК ”Чернігівобленерго” та ЗАТ ”Страхова компанія ”Промінь”, оскільки вважає, що вони суперечать вимогам п. п. 2.5., 3.4. та 3.5. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачанням електричної енергії за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕ України від 13.06.1996 № 15/1, а також Порядку придбання товарів, робіт і послуг ліцензіатам, затвердженого Постановою НКРЕ України № 1455 від 25.12.2002 та порушують його права та охоронювані законом інтереси, як акціонера ВАТ ЕК ”Чернігівобленерго”.

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з’явився на виклик у засідання  господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 7 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 № 02-5/612 ”Про деякі питання практики застосування статей 80 та 81 Господарського процесуального кодексу України” при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору; позивач не подав витребувані документи чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов’язаний з’ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об’єктивно оцінити їх поважність.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов’язаний з’ясувати можливість розгляду спору за наявними матеріалами, у разі неможливості розглянути спір без участі представника позивача, зазначити обставини, які перешкоджають суду розглянути спір без участі представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з позовом про визнання недійсними договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, укладених між ВАТ ЕК ”Чернігівобленерго” та ЗАТ ”Страхова компанія ”Промінь”, до позовної заяви вказані договори не додав, а просив витребувати їх у ВАТ ЕК ”Чернігівобленерго” та ЗАТ ”Страхова компанія ”Промінь”, як сторін за договором.

Ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2007, від 27.02.2007 та від 13.03.2007 зобов’язано позивача, зокрема, надати письмове обґрунтування, яким чином укладені договору порушують його права та охоронювані законом інтереси; договори страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, які він просить визнати недійсними; договір страхування майна № 20 ВСЯ від 14.02.2005; витяг з реєстру власників іменних цінних паперів та довідку про момент внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів; виписку про стан рахунку і цінних паперах депонента від зберігача на дату подання позовної заяви до господарського суду, а відповідачів - договори страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005; договір страхування майна № 20 ВСЯ від 14.02.2005.

Позивач та відповідачі вимог вказаних ухвал суду не виконали, витребуваних документів не надали.

Натомість відповідач-1 під час розгляду справи в господарському суді першої інстанції та апеляційному господарському суді заперечував факт укладення з відповідачем-2 договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, саме позивач повинен довести, що існування укладених між відповідачами договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та наявність тих підстав на підставі яких він просив визнати вказані договори недійсними.

В порушення вищевказаних норм Конституції України та ГПК України позивач, звертаючись з позовом до суду, не надав витяг з реєстру власників іменних цінних паперів та довідку про момент внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів, виписку про стан рахунку і цінних паперах депонента від зберігача на дату подання позовної заяви до господарського суду, з яких би можна було зробити висновок, чи порушуються оспорюваними договорами права та охоронювані законом інтереси позивача, до позовної заяви не додав оспорюваних договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, а також договір страхування майна № 20 ВСЯ від 14.02.2005. Не надав таких доказів позивач й на вимогу ухвал Господарського суду Чернігівської області.

Відповідачі у свою чергу також не надали вказані договори на вимогу ухвал Господарського суду Чернігівської області.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що оскільки позивач та відповідачі на вимогу ухвал місцевого господарського суду не надали витребуваних документів у справі, зокрема, договорів страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, укладених між ВАТ ЕК ”Чернігівобленерго” та ЗАТ ”Страхова компанія ”Промінь”, а без вказаних договорів неможливо розглянути спір про визнання вказаних договорів страхування майна (електромереж) недійсними та встановити, які права та охоронювані законом інтереси позивача порушують ці договори, то господарський суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Звертаючись з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, позивач також не надав договори страхування майна (електромереж) № 20-2205 ВСЯ від 14.02.2005 та № 19-2205 ВСЯ від 14.02.2005, які він просить визнати недійсними.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи недостатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали від 29.03.2007 у справі № 12/79.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2007 у справі № 12/79.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2007 у справі № 12/79 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 12/79 повернути до Господарського суду Чернігівської області

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.