ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 9/860/06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Овечкіна В.Е.,

суддів :
Чернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача
- не з'явився,

відповідача
третьої особи
- не з'явився,
- не з'явився,

розглянувши у відкритому  судовому  засіданні
касаційну  скаргу

Жовтневої районної профспілки працівників
агропромислового комплексу Миколаївської області

на постанову
від  27.09.2007 Одеського апеляційного
господарського  суду

у справі
№9/860/06

за   позовом
Жовтневої районної профспілки працівників
агропромислового комплексу Миколаївської області

до
(третя особа
Жовтневої районної ради Миколаївської області
- Жовтнева райдержадміністрація)

про
визнання права власності на нежилі приміщення

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.04.2007 (суддя Філінюк І.Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 (судді: Поліщук Л.В., Разюк Г.П., Туренко В.Б.), позов задоволено частково – на підставі ст.128 ЦК УРСР та ст.ст.386,387,392 ЦК України визнано за Жовтневою районною профспілкою працівників агропромислового комплексу Миколаївської області право власності на бокс гаражу площею 65 кв.м. та кабінети №№22,23 на другому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві.

Рішення мотивоване правомірністю набуття позивачем права власності на бокс гаражу площею 65 кв.м. та кабінети №№22,23 на другому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві на підставі рішення Жовтневого райвиконкому від 19.03.1992р. №73 з моменту їх фактичного прийняття за актом прийому-передачі від 20.03.1992р., як це передбачалося ст.128 чинного на той час ЦК УРСР.

В решті позовних вимог відмовлено у зв'язку з недоведеністю виникнення у встановленому законом порядку права власності позивача на приміщення №№11,13 на першому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві.

Жовтнева районна профспілка працівників агропромислового комплексу Миколаївської області в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, посилаючись на порушення судами ст.387 ЦК України та ст.ст.22,38, п.2 ст.83 ГПК України. Зокрема, скаржник вважає себе власником частки у спільній власності на приміщення по вул.Торгова,72  в м.Миколаєві та вказує на необхідність залучення до участі у справі Миколаївської міської ради в якості третьої особи, яка своїм рішенням від 25.05.2001 оформила за відповідачем право власності на цілісний майновий комплекс по вул.Торгова,72  в м.Миколаєві з видачею відповідного свідоцтва, а також Миколаївської обласної профспілки працівників агропромислового комплексу України в якості третьої особи, так як спірне майно знаходиться на її балансі як власність профспілки.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставин справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення та постанова - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області  з наступних  підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про часткове задоволення позову, апеляційний господарський суд виходив з того, що відповідно до ст.128 чинного на той час ЦК УРСР позивачем набуто право власності на бокс гаражу площею 65 кв.м. та кабінети №№22,23 на другому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві на підставі рішення Жовтневого райвиконкому від 19.03.1992р. №73 з моменту їх фактичного прийняття за актом прийому-передачі від 20.03.1992р.  Проте, позивачем не доведено виникнення у встановленому законом порядку права власності на приміщення №№11,13 на першому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві.

Проте, касаційна інстанція не може погодитися з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

В результаті розгляду даного господарського спору судами прийняті рішення та постанова, що стосуються прав та обов’язків юридичної особи, яка не була залучено до участі у справі, а саме Миколаївської міської ради. Це обумовлено тими обставинами, що предметом даного господарського спору є визнання права власності на нерухоме майно –нежилі приміщення боксу гаражу площею 65 кв.м. приміщення №№11,13 на першому поверсі та кабінети №№22,23 на другому поверсі будівлі по вул.Торгова, 72 в м.Миколаєві, а судом не враховано, що право власності на цілісний майновий комплекс по вул.Торгова,72  в м.Миколаєві з видачею відповідного свідоцтва виникло у відповідача на підставі рішення Миколаївської міської ради від 25.05.2001.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Вищезгадане рішення Миколаївської міської ради переконливо свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування є особою в розумінні ст.392 Цивільного кодексу України, яка також не визнає право власності Жовтневої районної профспілки працівників агропромислового комплексу Миколаївської області на спірне нерухоме майно, а тому повинен виступати іншим відповідачем у даній  справі.

Окрім того, доводи скаржника здебільшого зводяться до посилань на наявність у нього права спільної часткової власності на приміщення по вул.Торгова,72  в м.Миколаєві та права на виділ своєї частки в натурі відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, в зв'язку з чим касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 Господарського процесуального кодексу України доручити суду першої інстанції при новому розгляді справи надати позивачу можливість уточнити предмет та підстави позову в порядку, передбаченому ч.4 ст.22 цього Кодексу.

Слід також ретельно перевірити твердження позивача про те, що оскаржувані рішення та постанова стосуються прав та обов’язків Миколаївської обласної профспілки працівників агропромислового комплексу України як балансоутримувача спірного нерухомого майна.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119 та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України  касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським судом України згаданих статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення Миколаївської міської ради в якості іншого відповідача при прийнятті оскаржуваних рішення і постанови істотно зачіпає його права, а, відтак, перешкоджає правильному об’єктивному та всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних майнових правовідносин. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України  викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою підставою для скасування рішення і постанови та подальшого нового розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Жовтневої районної профспілки працівників агропромислового комплексу Миколаївської області задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 03.04.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.09.2007 у справі №9/860/06 скасувати з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий, суддя                                                                        В.Овечкін

Судді:                                                                                                Є.Чернов

В.Цвігун