ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.11.07                                                                                               Справа №10/285-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Кричмаржевський В.А.  , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:          Анісімов В.В., довіреність № 07/1317-07 від 08.10.2007р.;

відповідача:      не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна

компанія «Херсонобленерго», м. Херсон

на рішення                   господарського суду Херсонської області від 27.09.2007р.

у справі                         № 10/285-07

за позовом                    Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна

компанія «Херсонобленерго», м. Херсон

до відповідача             Житлово-експлуатаційної дільниці

Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод

будівельних матеріалів № 1», м. Херсон

про                                 стягнення 8694,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон було подано позов до Житлово-експлуатаційної дільниці Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1», м. Херсон про стягнення суми 8694,97 грн. боргу.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 27.09.2007р. у справі № 10/285-07 (суддя Александрова Л.І.) позов задовольнив: стягнув з відповідача на користь позивача суму 8694,97 грн. заборгованості. Надана розстрочка виконання рішення строком на 24 місяці шляхом стягнення щомісячно по 362,29 грн., починаючи з жовтня 2007р.

Суд дійшов до висновку про правомірність заявлених позовних вимог. Рішення суду ґрунтується на приписах пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.6, 6.41, 6.42, п.п.5 п.9.1, п.п.9 п.11.2 «Правил користування електричною енергією», ст.193 ГК України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням в частині надання розстрочки виконання рішення, у поданій апеляційній скарзі ВАТ «ЕК «Херсонобленерго», позивач у справі, вказує на те, що рішення суду в цій частині прийнято з порушенням норм процесуального права. Зазначає зокрема, що судом не враховано тяжке фінансове становище позивача. Станом на 01.03.2007р. позивач має заборгованість перед ДП «Енергоринок» у розмірі 365.724.176,02 грн. Позивача 28.11.2005р. внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Значною є заборгованість перед позивачем побутових споживачів та споживачів, яким встановлена броня електропостачання. Компанія несе збитки від ліквідації підприємств-банкрутів, які мали заборгованість перед ВАТ «ЕК «Херсонобленерго», коштів від яких не отримано. Судом не досліджено обставини наявності у відповідача матеріальних цінностей, а саме, нерухомого майна та обігових коштів. Відповідачем не надано документального підтвердження в обґрунтування своїх доводів про тяжке матеріальне становище. Просить рішення господарського суду Херсонської області від 27.09.2007р. у справі № 10/285-07 скасувати в частині надання розстрочки виконання рішення суду строком на 24 місяці.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

ЖЕД ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1», відповідач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає зокрема, що відповідач знаходиться в скрутному фінансовому стані. Просить оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3056 від 15.11.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

Відповідач законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 16.11.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представника позивача розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 28.01.2005р. між ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» (постачальник) і ЖЕД ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 3441, згідно з п.1 якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Пунктом 2 договору закріплено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

06.09.2005р. відповідачу було встановлено електролічильник типу СА 4-И 678, зав. № 04989605, про що свідчить наряд № 12692 на встановлення і контроль схеми підключення електролічильників і встановлення номерних пломб. На лічильнику встановлено 5 пломб.

07.04.2006р. представниками ХМЕМ ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» при здійсненні обстеження об’єкта відповідача було виявлено порушення пунктів 3.1, 3.6 Правил користування електричною енергією, а саме: безоблікове споживання електроенергії гуртожитком по вул. Перекопській, 189, житловими будинками по вул. Перекопська, 191, 193, 195. Внаслідок виявлення зазначеного порушення, був складений акт про порушення ПКЕЕ №125136 від 07.04.2006р. Акт підписаний з боку відповідача.

На підставі акта про порушення ПКЕЕ 125136 від 07.04.2006р. позивачем зроблений розрахунок донарахування на загальну суму 9828,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

У вересні 2006р. позивачем виставлений відповідачу додатковий рахунок № 3441 по акту № 125136 на суму 9828,00 грн.

Відповідачем зазначений рахунок оплачений частково в листопаді 2006р. в сумі 1133,03 грн. Залишок суми у розмірі 8694,97 грн. відповідачем не оплачений, у зв’язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми 8694,97 грн. боргу. Позов ґрунтується на приписах пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.6, 3.14, 3.15, 6.40, 6.41, 6.42, п.п.5 п.9.1, п.п.1 п.10.3, п.п.9 п.11.2 «Правил користування електричною енергією», затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005р. №910), пунктах 1.2.7, 1.5.13 Правил улаштування електроустановок, п.2.1 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності з п.3.1 «Правил користування електричною енергією», затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005р. № 910), електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та проектних рішень.

Пунктом 3.3 ПКЕЕ визначено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб відповідно до акта про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них покладається на їх власника або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені, і яка відає цією територією (приміщенням) на підставі права власності або користування.

Згідно з п.3.6 ПКЕЕ, підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) обліку електричної енергії, забороняється, за винятком випадків, передбачених розділом 6 цих Правил.

Споживання електричної енергії за відповідним тарифом має бути забезпечене окремим обліком.

Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами обліку, які дають можливість організувати розрахунковий облік за відповідним тарифом на всій площадці вимірювання.

У багатоквартирних будинках на межі балансової належності внутрішньобудинкових мереж і мереж електропередавальної організації (основного споживача) улаштовується загальнобудинковий розрахунковий облік, який враховує обсяг електричної енергії використаний мешканцями будинку, на технічні цілі, для потреб інших електроустановок, які приєднані до мереж цього будинку та розміщені всередині будинку або за його межами.

За змістом п.6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення у споживача … інших дій або бездіяльності споживача з метою зниження значення показів засобу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного огляду засобу обліку представником електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом) чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Пунктом 6.42 ПКЕЕ передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідачем у спірних правовідносинах були порушені пункти 3.1, 3.6 ПКЕЕ, про що позивачем складений відповідний акт про порушення ПКЕЕ, який погоджений з боку відповідача. Сума донарахування за вказаним актом складає 9828,00 грн., з яких відповідачем сплачена сума 1133,03 грн. Залишок боргу в розмірі 8694,97 грн. відповідачем у встановлений строк не оплачений і доказів оплати цієї суми до суду не надано. Сума боргу по акту про порушення ПКЕЕ також підтверджується актами звірки взаємних розрахунків за станом на 01.01.2007р., 01.03.2007р., 01.04.2007р., підписаних обома сторонами Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача суми 8694,97 грн. боргу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо питання про розстрочку виконання судового рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до Роз’яснення ВАСУ від 12.09.1996р. за № 02-5/333 «Про деякі питання практики застосування ст.121 ГПК України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання  рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці  держави та інші обставини справи.

Обставини справи у їх сукупності дають підстави для висновку про те, що відповідач фактично обґрунтовує необхідність надання розстрочки виконання судового рішення посиланням на свій тяжкий фінансовий стан.

В розумінні ст.121 ГПК України, при вирішенні питання про надання розстрочки виконання судового рішення на певний строк господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Вирішуючи питання про надання розстрочки виконання судового рішення, місцевим господарським судом не було враховано того, що відповідачем не надано жодного документу на підтвердження викладених доводів щодо тяжкого фінансового стану.

На підтвердження необхідності надання розстрочки виконання судового рішення відповідачем суду апеляційної інстанції були надані копії наступних документів: наказ голови правління ВАТ «Херсонський завод будматеріалів № 1» № 10 від 29.04.2005р. «Про ліквідацію ВАТ «ХЗБМ № 1» шляхом приєднання до ЗАТ «Таврійська будівельна компанія»; довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; перелік основних засобів ЖЕД ВАТ «ХЗБМ № 1» за станом на 01.01.2002р.; рішення господарського суду Херсонської області від 21.12.2006р. у справі № 10/323-06; наказ господарського суду від 09.01.2007р. №10/323-06; акт №214 звірки взаємних розрахунків за станом на 01.06.2007р. між Херсонським міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» і ЖЕД ВАТ «ХЗБМ №1».

Надаючи оцінку наданим відповідачем суду апеляційної інстанції документам в сукупності з викладеними доводами у відзиві на скаргу, колегія суддів зазначає, що такі документи не є належними доказами в розумінні ст.34 ГПК України щодо підтвердження тяжкого фінансового стану відповідача.

До того ж, відповідач не посилається на причини його знаходження в тяжкому фінансовому стані внаслідок господарських взаємовідносин з позивачем, вказуючи при цьому лише на те, що у ЖЕД відсутні будь-які кошти, крім тих, що сплачує населення будинків за фактично отримані комунальні послуги.

При наданні розстрочки виконання судового рішення, судом першої інстанції не було враховано фінансового стану позивача, який (стан), як вказує останній, також є несприятливим. Зокрема, позивачем до суду апеляційної інстанції надана копія постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 18.07.2007р. у справі № 10/326-06, згідно якої з ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» на користь ДП «Енергоринок» стягнута сума 344.710.598,10 грн. заборгованості. З урахуванням цієї обставини, а також доводів, викладених в апеляційній скарзі, слід дійти до висновку, що фінансовий стан позивача є несприятливим.

Отже, при вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочки виконання судового рішення колегією суддів враховуються матеріальні інтереси обох сторін та доказів, наданих на підтвердження несприятливого фінансового стану.

Судом також враховується ступінь вини відповідача у виникненні даного спору. Зокрема, зі змісту судового рішення та обставин справи вбачається, що даний спір виник саме з вини відповідача.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, з огляду на матеріальні інтереси як позивача, так і відповідача та їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення. З матеріалів справи не вбачається того, що відсутність розстрочки виконання судового рішення унеможливить виконання такого рішення або ускладнить його виконання.

Слід також зазначити, що ані відповідачем, ані судом першої інстанції не було обґрунтовано строку, на який має бути надана розстрочка виконання рішення суду. В оскаржуваному рішенні не зазначено, на яких підставах суд дійшов до висновку про надання розстрочки виконання судового рішення на 2 роки.

Аналіз вищевикладених обставин справи дає підстави для висновку про те, що розстрочка виконання судового рішення не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості та принципам допустимості. Розстрочка виконання рішення суду не збалансовує інтереси обох сторін.

Місцевим господарським судом не було в повному обсязі враховано вищенаведених обставин справи, що свідчить про неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, у зв’язку з неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскаржуване рішення суду слід скасувати в частині розстрочки виконання рішення суду строком на 24 місяці. В іншій частині рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстави для скасування рішення у повному обсязі відсутні.

У відповідності зі ст.49 ГПК України, судові витрати по розгляду справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 27.09.2007р. у справі № 10/285-07 скасувати в частині надання розстрочки виконання судового рішення на 24 місяця.

В іншій частині рішення господарського суду Херсонської області від 27.09.2007р. у справі № 10/285-07 залишити без змін.

Стягнути з Житлово-експлуатаційної дільниці Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів №1», м. Херсон на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», м. Херсон суму 51,00 грн. державного мита по розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Видати наказ.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Херсонської області.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Кричмаржевський В.А.  Хуторной В.М.