ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Полтава                                                                             Справа № 19/387

Дата прийняття постанови: 30.03.2007

Час прийняття постанови:

Суддя  К.В.Тимошенко

Секретар судового засідання  О.П.Шевченко

за позовом Комунального виробничого підприємства "Комсомольськтеплоенерго", м. Комсомольськ

до  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції

про  скасування податкового повідомлення-рішення

Представники :

від позивача:

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява  Комунального виробничого підприємства "Комсомольськтеплоенерго" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення - рішення від 01.09.2006р. № /0/2119, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 358 470,00 грн., у т.ч.: за основним платежем-  239 980,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 119 490,00 грн.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на правомірність винесення та обґрунтованість спірного податкового повідомлення - рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд  в с т а н о в и в :

23.08.2006р. Кременчуцькою ОДПІ був складений акт № 475/23-120/13940851 "Про результати виїзної планової перевірки КВП "Комсомольськтеплоенерго", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2003р. по 31.03.2006р.". В ході перевірки було встановлено та зафіксовано в акті перевірки порушення позивачем, зокрема, пп. 8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 29.12.1994р. № 335/94-ВР, в результаті чого позивачем було занижено податок на прибуток за 2003 рік на суму 238 980 грн. та завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток за 1 квартал 2006р. на суму 137 700 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ 01.09.2006р. було винесено податкове повідомлення - рішення № /0/2119, яке й становить предмет спору у даній справі.

29.11.2001р. на підставі рішення Комсомольської міської ради від 29.11.2001р. позивачу було передано на баланс основні фонди. Відповідачем в ході здійснення перевірки було встановлено, що позивачем були нараховані амортизаційні відрахування у податковому обліку стосовно основних фондів, які були передані позивачу безоплатно. При цьому відповідач в обґрунтування спірного рішення посилається на те, що згідно з пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" амортизації підлягають не безпосередньо основні фонди, а витрати на їх придбання, виготовлення, або поліпшення, які складають балансову вартість таких фондів, при цьому платник податку - одержувач не несе зазначених витрат при безоплатному отриманні основних фондів, а тому й права на нарахування амортизаційних відрахувань у позивача в податковому обліку не має.

Позивач в обґрунтування позовних вимог (а.с. 2) посилається, зокрема, на пп. 4.2.15 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до якого не  включаються  до  складу  валового  доходу вартість  основних    фондів,  безоплатно   отриманих платником податку з метою здійснення їх експлуатації у випадках, передбачених законодавством: зокрема "у разі отримання спеціалізованими експлуатуючими підприємствами об'єктів енергопостачання, газотеплозабезпечення, водопостачання каналізаційних мереж відповідно до рішень місцевих органів рад, прийнятих в межах їх повноважень". При цьому, позивачем невірно застосовано зазначену норму законодавства, оскільки пп. 4.2.15 передбачає не включення до складу валового доходу вартості основних фондів, безоплатно отриманих платником податку з метою здійснення їх експлуатації у випадках, передбачених законодавством, зокрема, у разі отримання спеціалізованими експлуатуючими підприємствами об'єктів енергопостачання, газотеплозабезпечення, водопостачання каналізаційних мереж відповідно до рішень місцевих органів виконавчої влади та виконавчих органів рад, прийнятих у межах їх повноважень.

При цьому, позивач посилається на те, що основні фонди були передані саме на підставі рішення Комсомольської міської ради, а не її виконавчого органу, тому суд вважає, що застосування позивачем зазначеної вище норми законодавства неправомірним.

Крім цього, позивач посилається на Лист ДПА України від 23.06.2004р. № 11575/7/15-1117 "Щодо амортизації основних фондів, унесених до статутного фонду". Відповідно до преамбули цього листа, останній прийнятий у зв'язку з викладенням ДПА України своєї позиції з приводу правомірності збільшення балансової вартості основних засобів підприємств на суми дооцінки, здійсненої при внесення цих основних засобів до їх статутних фондів, а також збільшення амортизаційних відрахувань, нарахованих на суму дооцінки, тобто зазначений лист стосується саме питань амортизаційних відрахувань, нарахованих на суму дооцінки основних засобів. Також, відповідно до даного листа з 1 січня 2003р. набрали чинності зміни до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", який був добавлений новим підпунктом 8.4.11, згідно з яким для цілей цього пункту:

до продажу   основних   фондів   та   нематеріальних  активів прирівнюються операції з внесення таких основних фондів та нематеріальних активів до статутного фонду іншої особи;

до продажу   основних   фондів   та   нематеріальних  активів прирівнюються операції з внесення таких основних фондів та нематеріальних активів до статутного фонду іншої особи;

Крім цього, згідно даного листа, ураховуючи, що ст. 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, то підпункт 8.4.11 п. 8.4 ст. 8 Закону не може застосовуватися до операцій, які були здійснені до 01.01.2003р. Оскільки, передача основних фондів до статутного фонду позивача мала місце до 01.01.2003р., а тому застосування пп. 8.4.11 є необґрунтованим та безпідставним.

З урахуванням вищевикладеного, при винесенні судового рішення у даній справі, суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань. Оскільки, згідно із зазначеною нормою законодавства амортизації підлягають не безпосередньо основні фонди, а витрати на їх придбання, виготовлення або поліпшення, які складають балансову вартість таких основних фондів, при цьому позивач не несе зазначених витрат при безоплатному отриманні основних фондів, а тому право на нарахування амортизаційних відрахувань щодо основних фондів у податковому обліку у позивача відсутнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно позивачу визначено податкове зобов'язання на суму виявленого в ході перевірки заниження податкового зобов'язання, а відповідно й на суму штрафної санкції, застосованої до позивача на підставі пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення - рішення є законним, обґрунтованим, а позов безпідставний та підлягає відмові.

На підставі матеріалів та керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                            К.В.Тимошенко