ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" лютого 2007 р.
Справа №

від 05.02.2007р.                                                                №  02/9-2А

за позовом Державного комунального підприємства «Любомль-ринок»

до Любомльської міжрайонної державної податкової інспекції

про скасування рішення Любомльської МДПІ та зобов’язання видати свідоцтво про право сплати єдиного податку

Суддя  Костюк  С.В.

Представники :

від позивача   : Васюти Ю.У., доручення від 02.02.2007р.

від відповідача : Редько Л.І., довіреність № 1 від 09.01.2007р., Гален за В.М., довіреність № 2 від 02.02.2007р.

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

Запис розгляду справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду”.

Сторонам роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 50 КАС України; заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС України не поступило.

В судовому засіданні 25.01.2007р. оголошено перерву до 05.02.2007р. відповідно до ст. 150 КАС України для уточнення позовних вимог.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, зміненим заявою від 05.02.2007р., в якому просить скасувати рішення та зобов’язати Любомльську МДПІ видати свідоцтво про право сплати єдиного податку з 01.01.2007р. та перевести ДКП «Любомль-ринок» з 01.07.2007р. на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу, позивач зазначає, що звернення про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку було направлено в Любомльську МДПІ 08.12.2006р., 22.12.2006р. відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на ч.4 ст.17 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва». В частині 4 ст.17 даного Указу зазначається, що його дія не поширюється на суб’єктів підприємницької діяльності у статутному фонді яких частка, що належить юридичним особам – учасникам та засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищує 25 відсотків.

Заперечуючи відмову податкового органу у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, позивач посилається на статті 8, п.1 ст.24, 63, 78 Господарського кодексу України, ст.1 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зазначає, що комунальне підприємство – це підприємство, яке засноване на майні територіальної громади, а Любомльська міська рада це орган управління майном територіальної громади, тому засновниками ДКП «Любомльський ринок» є не юридичні особи, а жителі м. Любомль. Виходячи з зазначеного, позивач не може підпадати під обмеження визначені п.4 ст.1 Указу, так як в його засновниках немає жодних юридичних осіб, що підтверджується Статутом.

Відповідач у відзиві на позов вимоги позивача відхиляє і в їх заперечення посилається на узагальнююче податкове роз’яснення, затв. наказом ДПА України від 23.06.2006р. №352.

В даному роз’ясненні зазначається, що незалежно від наявності чи відсутності статутного фонду єдиним засновником (учасником) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів, тобто їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків. Враховуючи визначення суб’єкта малого підприємництва, наведене в ст.1 Указу, уповноважені органи, які діють від імені держави чи територіальних громад, не є суб’єктами господарювання. Згідно Статуту ДКП «Любомль ринок», затв. рішенням сесії Любомльської міської Ради від 28.03.2002р., підприємство належить до комунальної власності Любомльської міської Ради і є самостійним статутним суб’єктом, який має право юридичної особи, засновником якого є Любомльська міська Рада, частка якої становить 100 відсотків, оскільки у його статутному фонді немає часток інших засновників. Заперечуючи твердження позивача щодо відсутності повноважень у ДПА України та Любомльської МДПІ щодо тлумачення законодавства України, відповідач посилається на п.4 ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та ЗУ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Щодо вимоги про визнання нечинним рішення МДПІ, то така є безпідставною, оскільки ніякого рішення не виносилось.

З представлених суду матеріалів вбачається наступне.

Державне комунальне підприємство «Любомль-ринок» зареєстроване рішенням Любомльської міської Ради 28.03.2002р. № 21/2. Майно в сумі 130538,81 грн. передано на баланс даного підприємства відповідно да акту від 18.04.2002р. Згідно п.1.1 Статуту підприємство належить до комунальної власності Любомльської міської ради і є самостійним статутним суб’єктом, який має права юридичної особи. Засновником підприємства є Любомльська міська Рада.

В пункті 2.1 Статуту зазначено, що майно ринку сформоване за рахунок власних коштів міської ради, кредиторів, коштів ринкового збору та послуг. Майно належить ринку на праві повного господарського відання.

В пункті 2.2 Статуту зазначається, що вартість майна ринку, яке належить до комунальної власності міста, відображається в самостійному балансі ринку. Баланс здається до міськвиконкому при статистичній звітності.

Згідно довідки про включення до ЄДРПОУ організаційно-правова форма господарювання – комунальне підприємство, форма власності – комунальна.

Як з’ясовано в судовому засіданні підприємство у 2006 році перебувало на спрощеній системі оподаткування, тобто було платником єдиного податку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про те, що для вирішення спору по суті потрібно витребувати додаткові докази по справі, які необхідно оцінити в сукупності з матеріалами, представленими сторонами.

Враховуючи зазначене та керуючись п.5 ст.71, ст.150 КАС України, господарський суд

ухвалив:

1. Відкласти розгляд адміністративної справи на 22.02.2007р. на 10.00 год.

2. Позивачу представити суду докази про розмір Статутного фонду підприємства станом на 01.01.2007р. з розшифровкою часток засновників, довідку статуправління про включення до ЄДРПОУ на момент звернення до суду, копію заяви від 08.12.2006р. про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку, яка подавалась до МДПІ, самостійний баланс про вартість майна ринку, яке належить до комунальної власності міста, який подається до міськвиконкому при статистичній звітності (п.2.2 Статуту), документи, що підтверджують право власності на майно (свідоцтво про право власності, рішення судів, органів місцевої влади).

3. Визнати явку представників сторін в судове засідання обов’язковою.

Суддя                                                                                                 С.В. Костюк

Суддя                                                                       Костюк С.В.