ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  32/575

06.12.07

За позовом  Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор»Відкритого акціонерного

товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

До                 Приватного підприємства «Рутес»

Про              визнання договору недійсним та стягнення 260 000,00 грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники

Від позивача       Корованенко С.А. –предст.

Від відповідача   не з’явилися

Обставини  справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним  договору купівлі-продажу №П-01/03 від 07.11.2003, укладеного  між ДП «Миколаївський облавтодор»ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»та Приватним підприємством «Рутес», стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів у сумі 260000,00 грн., визнання недійсними акту прийому-передачі товарів від 10.11.2003, накладних № СП-00011/03, № СП-00012/03, № СП-00013/03 від 10.11.2003, податкової накладної №1 від 10.11.2003.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір укладений сторонами без наміру створення юридичних наслідків, товар фактично не поставлявся, вироком Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.04.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007 встановлено, що вказана  господарська операція відноситься до безтоварної, директор ДП «Миколаївський облавтодор»Іваненко М.П., який уклав спірну угоду, визнаний винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме неналежне виконання посадовою особою  своїх службових обов’язків внаслідок недобросовісного відношення до них, що спричинило значну шкоду інтересам юридичної особи.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважних представників не забезпечив, хоча про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином.

У зв’язку з нез’явленням представників відповідача  ПП «Рутес» та ненаданням ним витребуваних доказів розгляд справи відкладався, ухвали про призначення розгляду справи та про її відкладення направлялися відповідачу за всіма наявними у матеріалах справи адресами, в т.ч. зазначеними в його реєстраційних документах.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши  пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.11.2003 між Приватним підприємством «Рутес»(Продавець) та Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»укладений Договір купівлі-продажу № П-01/03, відповідно до якого Продавець зобов’язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити товар –щебінь фракції 5-20 на загальну суму 3239476,50 грн. в тому числі ПДВ, згідно з накладними, які є невід’ємною частиною договору.

Поставка товару оформлена Продавцем накладними № СП-000211/03 від 10.11.2003 у кількості 36000 т на суму 1061640 грн., в тому числі ПДВ - 176940,00 грн., № СП-00012/03 від 10.11.2003 у кількості 37000 т на суму 1091130,00 грн., в тому числі - ПДВ 181588,00 грн.,                № СП-00013/03 від 10.11.2003 у кількості 36850 т на суму 1086706,50 грн., в тому числі - ПДВ 181117,75 грн.

Отримання товару оформлене покупцем дорученням серії ЯЖХ № 203889 від 10.11.2003, виданим Серебряку Д.М., а також 10.11.2003 між сторонами підписаний акт прийому-передачі товару у кількості 109850 тон на загальну суму 3239476,50 грн.

10.11.2003 ПП «Рутес» на адресу Покупця виписана податкова накладна № 1 на загальну суму 3239476,50 грн., в тому числі ПДВ - 539912,75 грн.

01.12.2003 між сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого ПП «Рутас»у листопаді місяці 2003 року поставлено ДП «Миколаївський облавтодор» на виконання договору купівлі-продажу №П-01/03 від 07.11.2003 на загальну суму 3239476,50 грн., покупцем оплачено  товар 14.11.2003 на суму 2727218,00 грн. Станом на 01.12.2003 сума, яка належить до оплати, становить 512258,50 грн.

Копії всіх перелічених документів наявні в матеріалах справи.

До матеріалів справи долученому копію вироку Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.07.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007, яким  Іваненко М.П., який з 06.05.2003 по березень 2004 року перебував на посаді директора Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор», визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме внаслідок неналежного виконання своїх службових обов’язків та недобросовісного відношення до них, інтересам юридичної особи спричинено значну шкоду.

Вироком Заводського  районного суду м. Миколаєва від 27.07.2007 у кримінальній справі № 1-50/2007  встановлено наступне.

07.11.2003 Іваненко М.П.  від імені  ДП «Миколаївський облавтодор»без узгодження з підлеглими йому службами (відділу поставки, бухгалтерії) уклав з ПП «Рутес»договір купівлі продажу № П-01/03, відповідно до якого ПП «Рутас»зобов’язується передати, а ДП «Миколаївський облавтодор»- прийняти та оплатити  щебінь фракції 5-20 в кількості 109850 тон, на суму 3239476,50 грн.

10.11.2003 Іваненко М.П підписаний акт прийому передачі  товару –щебеню фракції 5-20 у кількості 109850 тон на загальну суму 3239476,50 грн., претензій до якості товару відсутні. До акту прилатались накладні від 10.11.2003  № СП-000211/03, № СП-00012/03, № СП-00013/03, але фактично вся партія товару ДП «Миколаївський облавтодор»від Продавця не передавалась та на склад Покупця не поступала.

01.12.2003 головним бухгалтером ДП «Миколаївський облавтодор»підписаний з ПП «Рутес»акт звірки взаєморозрахунків, у якому зазначено про заборгованість ДП «Миколаївський облавтодор»за договором купівлі продажу від 07.11.2003 № П-01/03 станом на 01.12.2003  у розмірі 512258,50 грн.

У наступному, Іваненко М.П., не перевіривши належним чином  обґрунтованість виникнення заборгованості, наклав на акт звірки взаєморозрахунків резолюцію «к оплате 260000,00 грн.». Вказана сума  платіжним дорученням № 3183 від 24.12.2003 перерахована на рахунок ПП «Рутес».

Судовою бухгалтерською експертизою  від 08.04.2005 № 535-537, проведеною по матеріалах кримінальної справи за фактом крадіжки посадовими особами ДП «Миколаївський облавтодор», встановлено, що в бухгалтерському обліку виконані фінансово-господарські операції в листопаді 2003 року між ДП «Миколаївський облавтодор»та ПП «Рутас»відносяться до безтоварних операцій. По бухгалтерським накладним рахується документальний, а не фактичний відпуск щебеня ПП «Рутас»для ДП «Миколаївський облавтодор». Документи, що підтверджують поставку щебеня від ПП «Рутас»до ДП «Миколаївський облавтодор», в матеріалах справи відсутні, так як не складались. Грошові кошти перераховані ДП «Миколаївський облавтодор»платіжним доручення від 24.12.2003 в сумі 260000,00 грн. ПП «Рутас»необґрунтовано.

Під час розгляду кримінальної справи посадові особи підприємств підтвердили, що фактично по виписаним накладним щебінь на суму 3239476,50 грн. продавцем не відвантажувався, а покупцем не отримувався.

Вказаний вирок набрав законної сили та є чинним станом на день розгляду цього спору.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що вирок у кримінальній справи, що набрав законної сили є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу Української РСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без  наміру  створити юридичні наслідки (мнима угода).

З 01.01.2004 набрав чинність Цивільний Кодекс України.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який вступив в дію з 01.01.2004, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли, але не припинені (у зв’язку з невиконання спірної угоди) до 01.01.2004, судом визнається, що дані відносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до  ст. 234 ЦК України правочин,  який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим право чином, є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

Згідно пункту 3 Роз’яснення Вищого Арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними»№ 02-5/111 від 12.03.1999 господарським судам у вирішенні спорів, пов'язаних з визнанням  угод  недійсними, необхідно враховувати, зокрема, таке. Угоди,  які  містять  порушення  закону,  не  породжують будь-яких бажаних  сторонами  результатів, незалежно від рішення суду і волі сторін та  вини  в укладенні протизаконної угоди. Правові наслідки таких угод настають лише у вигляді повернення сторін у початковий стан або в інших формах, передбачених законом. Це, зокрема,  угоди, які підпадають під ознаки статей 48, 49, 50, 58 ЦК УРСР, а  також  укладені  з порушенням форми, якщо законом  спеціально  передбачено  таку  форму (стаття 46 і частина перша статті 47 Цивільного кодексу УРСР).

Відповідно до п. 14 вказаного Роз’яснення  Вищого Арбітражного суду України від 12.03.1999 мнима угода (стаття 58 Цивільного кодексу УРСР) є недійсною незалежно  від мети її укладення, оскільки сторони такої угоди не мають  на  увазі  настання  правових  наслідків,  що  породжуються відповідною угодою. Такою може бути визнана будь-яка угода, в тому числі здійснена у нотаріальній формі. Якщо сторонами не вчинено ніяких  дій  на  виконання мнимої угоди, господарський суд приймає рішення лише про визнання угоди недійсною без  застосування будь-яких наслідків. У разі коли за мнимою угодою було передано якесь майно, сторони не позбавлені права звернутися з позовами про його  витребування,  тому що у зв'язку з відсутністю у такої угоди будь-яких  правових  наслідків,  сторони  повинні бути приведені до попереднього стану.

Суд вважає, що сукупність вказаних фактів є достатньою підставою для висновку, що товар за договором купівлі-продажу № П-01/03 від 07.11.2003 на адресу позивача ПП «Рутекс»не поставлявся. Дії сторін за договором купівлі-продажу були направлені лише на створення видимості господарської операції, сторони не вчиняли жодних дій щодо здійснення договору з метою юридичних наслідків, без наміру його виконання.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на всі викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідача

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу № П-01/03 від 07.11.2003, укладений між Приватним підприємством «Рутес»та Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»; акт прийому –передачі товару від 10.11.2003, підписаний між Приватним підприємством «Рутес»та Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор»; накладні від 10.11.2003                 № СП-00011/03, № СП-00012/03, № СП-00013/03 та податкову накладну № 1 від 10.11.2003, виписані Приватним підприємством «Рутес»на адресу Дочірнього  підприємства «Миколаївський облавтодор», та акт звірки взаємних розрахунків від 01.12.2003, підписаний між Приватним підприємством «Рутес»та Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор».

Стягнути  з Приватного підприємства «Рутес»(м. Київ, вул. Генерала Наумова,23-б, )  на користь Дочірнього  підприємства «Миколаївський облавтодор»  Відкритого акціонерного товариства «Державна  акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»(54029, м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2-а, ) 260 000,00 грн. безпідставно отриманих за договором купівлі-продажу № П-01/03 від 07.11.2003.

Стягнути  з Приватного підприємства «Рутес»(м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-б, )  на користь Дочірнього  підприємства «Миколаївський облавтодор»Відкритого акціонерного товариства «Державна  акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»(54029, м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2-а, ) 2685 (дві тисячі шістсот вісімдесят п’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                                   О.О.Хрипун