ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "14" березня 2007 р.                                                       по справі  № 3/16-38

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ”, м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”, с. Гірка Полонка Луцького району

про стягнення 12507 грн. 84 коп. заборгованості

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Куліда С.А. –представник (дов. від 27.02.2007р.)

від відповідача: не з’явились

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв                      та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач –товариство з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ”, м. Київ звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”, с. Гірка Полонка Луцького району 12507,84 грн. заборгованості по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей.

Ухвалою господарського суду від 009.02.2007р. за вказаним позовом було порушено провадження                  у справі та призначено розгляд останньої в судовому засіданні на 28.02.2007р.

З метою виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом процесуальних дій ухвалу про порушення провадження у справі було направлено                на адресу відповідача: Луцький район с. Гірка Полонка, однак, остання була повернута                                     до господарського суду без вручення адресату по причині вибуття останнього із вказаної адреси (відмітка поштового відділення с. Гірка Полонка на конверті рекомендованої кореспонденції –а.с. 50).

У зв’язку з викладеним та з метою з’ясування місцезнаходження товариства-відповідача господарським судом 15.02.2007р. було здійснено запит до Головного управління статистики у Волинській області з приводу встановлення факту реєстрації ТзОВ „Українська ресурсна компанія” в ЄДРПОУ, місця знаходження (юридичної адреси) зазначеного суб’єкта господарювання, його ідентифікаційного коду, організаційно-правової форми та ін. Наданою на запит суду довідкою управління статистики за №56-07/03 від 20.02.2007р. стверджується, що товариство з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” (ідентифікаційний код 31735125) станом на 20 лютого 2007 року значиться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як товариство з обмеженою відповідальністю                    з приватною формою власності, зареєстроване в якості юридичної особи 17.12.2001р. рішенням Луцької районної державної адміністрації №1000183 за адресою: 45607 Луцький район, с. Гірка Полонка.

В судовому засіданні 28.02.2007р. представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав та заявив клопотання про задоволення останніх в повному обсязі.

Проте, на день та час судового розгляду справи відповідачем всупереч вимогам ухвали про порушення провадження у справі не було представлено відзиву на позовну заяву, доводів та заперечень                                      з приводу пред’явленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних документів, компетентного представника в судове засідання товариство з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” не направило.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача та невиконання ТзОВ „Українська ресурсна компанія” вимог суду ухвалою від 28.02.2007р. розгляд справи було відкладено на 14.03.2007р. Зазначену ухвалу було направлено як за юридичною (Луцький район, с. Гірка Полонка), так і за фактичною (м. Луцьк, пр. Відродження, 1, офіс 822) адресами відповідача.

У визначений господарським судом час відповідачем повторно не було виконано вимог суду,                      не подано належних документів та ненаправлено в судове засідання свого представника, у зв’язку з чим розгляд справи здійснюється за правилами статті 75 Господарського процесуального кодексу України                   за наявними у останній документами й матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ”, м. Київ у період грудня місяця 2005 року –червня місяця 2006 року здійснювався відпуск товариству з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”, с. Гірка Полонка луцького району товарно-матеріальних цінностей.

У відповідності до накладних №№К-00000108, К-00000109 від 29-30.12.2005р., №№РН-0000150,              РН-0000151, РН-0000156 від 21-22.03.2006р., №№РН-0000212, РН-0000215 від 05-06.04.2006р.,                     №№РН-0000245-РН-0000247 від 18.04.2006р., №РН-0000303 від 06.05.2006р., №РН-0000315                                  від 12.05.2006р., №№РН-0000507-РН-0000511 від 30.06.2006р. (довіреності на отримання товару серії                   ЯЛГ №704400 від 29-30.12.2005р., серії ЯЛП №312440 від 21.03.2006р., серії ЯЛЧ №118351                                  від 05.04.2006р., №118352 від 06.04.2006р., №118358 від 10.04.2006р., серії ЯЛП №312446 від 05.05.2006р., №312448 від 12.05.2006р., серії ЯЛЧ №118371 від 30.06.2006р., виписані на ім’я керівника товариства –Джемесюка Ігоря Юрійовича) товариством-позивачем було здійснено відпуск відповідачу продукцію власного виробництва (фурнітуру та комплектуючі для метало-пластикових вікон) загальною вартістю 75815,89 грн.

Відпуск товариством з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ” у визначений період товарно-матеріальних цінностей товариству з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”, а також одержання останнім продукції у вказаного товариства підтверджується долученими                                      до матеріалів справи копіями та представленими додатково представником позивача в судовому засіданні  28 лютого 2007 року оригіналами зазначених накладних та довіреностей –а.с. 8-32.

Проте, товариство з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” свої зобов’язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей не виконало, вартість останніх в повному обсязі у встановленому порядку не оплатило –відповідачем шляхом перерахування коштів в безготівковому порядку було проведено з позивачем розрахунків на суму 42643,16 грн., а також зменшено вартість отриманих товарів на суму 20664,89 грн. шляхом повернення товарів вказаною вартістю згідно видаткової накладної №ВП-0000001 від 18.09.2006р.

У зв’язку з викладеним товариство з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” заборгувало товариству з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ” 12507,84 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання  у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

06.11.2006р. у встановленому законодавством порядку позивачем на адресу ТзОВ „Українська ресурсна компанія” було направлено претензію за №79/10 про необхідність проведення останнім всіх належних розрахунків перед ТзОВ „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ” по оплаті відпущених останнім товарно-матеріальних цінностей та погашення заборгованості в сумі 12507,84 грн. Докази направлення претензії –копії поштових фіскальних чеків №№0493, 0494 та описів вмісту цінних листів від 06.11.2006р. долучено до матеріалів справи (а.с. 43, 44).

Зазначену претензію у визначений ст. 530 Цивільного кодексу України строк було залишено товариством з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” без відповіді та належного реагування. Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем стало підставою для звернення останнього до господарського суду з позовом про примусове стягнення з ТзОВ „Українська ресурсна компанія” суми існуючої заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами у справі договору купівлі-продажу (шляхом відпуску та отримання товарів), відпуск позивачем на виконання його умов товарно-матеріальних цінностей, отримання їх товариством з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”                     та не проведення при цьому останнім всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд вважає,                що позовні вимоги в частині стягнення 12507,84 грн. заборгованості, пред’явлені товариством з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ” до товариства з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія”, підставні і підлягають до повного  задоволення.

Разом з тим, беручи до уваги те, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані                     з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок ТзОВ „Українська ресурсна компанія”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Українська ресурсна компанія” (юридична адреса: Луцький район, с. Гірка Полонка, фактична адреса: м. Луцьк, пр. Відродження, 1, офіс 822,                  п/р 44 в Волинському центральному відділенні ПІБ України, м. Луцьк, МФО 303138,                      код 31735125) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ЕС КЕЙ ІНЖИНІРІНГ” (м. Київ,              вул. Будіндустрії, 9, п/р 2142 в РЦКБ „ПриватБанк” м. Київ, МФО 320649, код 33747499)                12507 грн. 84 коп. заборгованості, 125 грн. 07 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита                      та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                                   В.О. Кравчук