ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.07 р.                                                                               Справа № 20/282

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю „Фокус Україна”, м.Київ, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю „Фокус Україна” у м.Донецьку і Донецькій області

до відповідача-2: Малого колективного підприємства „Прогрес”, м.Донецьк

про  стягнення 24082,61 грн.

За участю представників:

від позивача: Ластовецький В.В. –дов.

від відповідача-1: Фартушний А.Ю. - дов.

від відповідача-2: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фокус Україна”, м.Київ, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю „Фокус Україна” у м.Донецьку і Донецькій області, та до Малого колективного підприємства „Прогрес”, м.Донецьк, про  стягнення 24082,61 грн., з яких – 23764,22 грн. – сума збитків, нарахована за актом про порушення Правил користування електричною енергією (далі-Правила), 142,59 грн. – сума індексу інфляції, 175,80 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем Правил,  на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, на приписи Закону України “Про електроенергетику”, Цивільного та господарського кодексів України, Правил, Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.06 р. № 562.

Відповідач позову не визнав у зв’язку із безпідставністю позовних вимог.

Позивачем  заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторін позивача Мале колективне підприємство „Прогрес”.

Відповідач-1 клопотав про визнання зазначеного підприємства відповідачем-1, а відповідач-1 – третьою особою на стороні відповідача-1, просив суд припинити провадження у справі стосовно неналежних відповідачів.

Зазначені клопотання судом залишені без задоволення.

Ухвалою суду від 01.11.07 р. до участі у справі у якості іншого відповідача залучено Мале колективне підприємство „Прогрес”, м.Донецьк.

Відповідач-2 свого представника до судового засідання не направив, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, у зв’язку з чим справу стосовно нього розглянуто за наявними в ній документами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено відповідно до ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.09.07 р. до 10.09.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд встановив:

28 березня 2006 р. позивачем (Постачальник електричної енергії) та відповідачем-1 (Субспоживач) укладено договір № 4326 про постачання електричної енергії субспоживачу, приєднаному до мереж основного споживача (електропередавальної організації) (далі-Договір).

Відповідно до п.1 Договору, позивач постачає електричну енергію відповідачу-1, а відповідач-1 оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно із умовами Договору та додатків до нього, що є його невід’ємними частинами.

Угодами від 28.03.06 р. про доповнення Договору сторони змінили зміст п.4.1.2, п.4.2.2, розділу 5, п.6.2, п.8.3 Договору, доповнили преамбулу Договору, змінили умови п.2.5, виключили з тексту Договору п.2.2.9, доповнили п.2 додатку № 5 до Договору.

Як вбачається з Договору, акту розмежування балансової належності електричної мережі та пояснень сторін, позивач зобов’язався постачати відповідачеві-1 електричну енергію на об’єкт, розташований на 2-му поверсі будівлі № 45а по пр.Дзержинського у м.Донецьку.

На об’єкт, розташований на 1-му поверсі зазначеної будівлі позивач зобов’язався постачати електричну енергію відповідачеві-2 на підставі договору № 3480 від 18.01.01 р. на користування електричною енергією, про що свідчить наданий позивачем зазначений договір, акт розмежування балансової належності електричної мережі.

Відповідачем-2 (Орендодавець) та відповідачем-1 (Орендар) укладено Договір оренди № 15/2 від 01.07.06 р.

Зазначеним договором передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове вбудоване приміщення площею 74,4 м2 , що складається з приміщень 1-го поверху в будівлі, розташованій за адресою: м.Донецьк, пр.Дзержинського, 45а.

Згідно із п.п.4.1, 4.9 договору оренди, розмір орендної плати за місяць складає 2976,00 грн. з урахуванням ПДВ та розрахований виходячи з усіх діючих на дату підписання договору податків, зборів та інших платежів, які пов’язані або можуть бути пов’язані із приміщенням об’єкту оренди.

Відповідно до п.6.1.3 договору оренди, Орендодавець забезпечує приміщення, що здається в оренду, теплопостачанням, водопостачанням, електропостачання тощо на тих же умовах, що і постачання самого Орендодавця.

Відповідач-1 користувався приміщенням, переданим відповідачем-2 за актом від 01.07.06 р., виконував умови договору оренди, отримував від відповідача-2 відповідні рахунки та сплачував їх, про що свідчать надані відповідачем-1 копії акту, рахунків та платіжних доручень.

13 березня 2007 р. представниками позивача у присутності представника орендаря здійснено перевірку дотримання Правил на об’єкті, що розташований на 1-му поверсі будівлі № 45а по пр.Дзержинського у м.Донецьку, про що стосовно відповідача-1 складено акт № 025440 про порушення Правил (далі-Акт).

В Акті зазначено, що в ході перевірки виявлено, що у споживача порушені вимоги Правил, а саме – самовільне підключення струмоприймачів споживачем до електропостачальної організації.

Детальний опис порушення – безоблікове, бездоговірне користування, існуючу точку підключення не внесено в договір на поставку електричної енергії.

В Акті також зазначено, що споживач запрошується на засідання комісії з розгляду актів порушень, яке має відбутися 16.03.07 р. з 8.00 год. за адресою: м.Донецьк, вул.Постишева, 99, Дон ЕМ.

Зазначене засідання відбулося 30.03.07 р. без участі представника відповідача-1.

Рішенням комісії, яке оформлено протоколом № 117, визначено обсяг недоврахованої електричної енергії – 65043 кВт.год. та її вартість – 23735,74 грн.

Суть позову полягає у вимогах про стягнення з відповідача-1 23764,22 грн., кваліфікованої позивачем у позовній заяві як “сума збитків”, нарахована по акту, а також сум інфляції та 3% річних.

Відповідач-1 позову не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач-2 свого представника до судового засідання не направив, відзиву на позов суду не надав.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 6.41 Правил (із змінами, внесеннями постановою НКРЕ України від 22.11.06 р. № 1497) передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу.

Згідно із п.1.2 Правил, споживач електричної енергії – це юридична та фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Як свідчать матеріали справи, споживачем електричної енергії на об’єкті, що розташований на 1-му поверсі будівлі № 45а по пр.Дзержинського у м.Донецьку є відповідач-2 на підставі договору № 3480 від 18.01.01 р. на користування електричною енергією, укладеного з позивачем.

Доказів припинення дії цього договору, визнання його недійсним, неукладеним тощо суду не надано.

Разом з тим, в Акті у якості представника споживача визначено не представника відповідача-2, а представника відповідача-1, отже у порушення приписів Правил Акт складено за відсутністю представника споживача.

При цьому, Акт не містить посилання на відповідні пункти Правил, що порушені споживачем.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що Акт складено із порушенням вищезазначених приписів Правил, внаслідок чого цей Акт не може бути підставою для прийняття позивачем рішення про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії, її вартості та вжиття заходів із стягнення визначеної комісією позивача суми.

Суд враховує також, що між відповідачами склалися фактичні правовідносини, пов’язані із користуванням відповідачем-1 приміщенням на 1-му поверсі будинку № 45а по пр.Дзержинського у м.Донецьку. При цьому, у відповідача-1 були підстави вважати, що користуючись електричною енергією на зазначеному об’єкті та оплачуючи рахунки відповідача-2, ним не порушувалися приписи Правил, оскільки за даних обставин відповідач-1 керувався умовами договору оренди, укладеного з відповідачем-2, яким, зокрема, передбачено, що Орендодавець забезпечує постачання електричної енергії на об’єкт оренди, а до орендної плати включено всі платежі, пов’язані із користуванням орендованим приміщенням.

Пунктом 1.2 Правил визначено, що недоврахована електрична енергія – це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але неврахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Зазначеним пунктом також встановлено, що збитки (з вини споживача) – це  витрати, недоотримана вигода (за винятком доходу від реалізації недоврахованої електричної енергії) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження електроустановок через зловмисну чи недбалу діяльність споживача (субспоживача) або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення електроустановок та електропостачання.

Статтями 224, 225 Господарського кодексу України, статтею 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, їх склад.

Отже, поняття “збитки” та “недоврахована електрична енергія” мають різну правову природу, факти заподіяння збитків та безоблікового споживання електричної енергії, їх розмір мають бути підтверджені відповідними самостійними доказами.

Комісією позивача прийнято рішення, яким визначено вартість недоврахованої електричної енергії – 23735,74 грн.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 23764,22 грн. – суму збитків, нараховану за Актом.

При цьому суду не надано доказів заподіяння позивачеві відповідачем-1 та відповідачем-2 збитків ані в розумінні Правил, ані в розумінні Господарського та Цивільного кодексів України.

Крім того, за змістом п.6.42 Правил, споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Правил, а електропостачальна організація – відповідний обов’язок щодо повідомлення споживача про час та дату засідання комісії не пізніше 5 робочих днів до призначення дня засідання.

В Акті зазначено, що засідання комісії має відбутися 16.03.07 р., з Протоколу № 117 вбачається, що фактично засідання комісії відбулося 30.03.07 р., що також є порушенням приписів п.6.42 Правил.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення збитків в сумі 23764,22 грн. слід відмовити.

У зв’язку з тим, що у задоволенні основної вимоги судом відмовлено, додаткові позовні вимоги про стягнення сум інфляції та 3% річних також задоволенню не підлягають.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю, судові витрати – віднести на позивача.

Клопотання позивача та відповідача-1 судом залишені без задоволення у зв’язку із їх невідповідністю обставинам справи, приписам господарського процесуального законодавства, та у зв’язку із залученням до участі у справі за ініціативою суду іншого відповідача - Малого колективного підприємства „Прогрес”.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову – відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 27.12.07 р.

Повний текст рішення підписано 02.01.08 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу