ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.

№ 2-1656/04

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:

К.В.Грейц -головуючого,
С.В.Бакуліної, О.І.Глос,

розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу

від 21.06.2004

судової палати з цивільних справ
апеляційного суду м. Києва

та ухвалу                                       від
02.04.2004 Подільського районного суду м. Києва у справі                                          №
2-1656/04

за позовом

ОСОБА_1

до

ВАТ “Акціонерна компанія
“Кримавтотранс”

про

визнання недійсними установчих
документів, протоколів зборів, статуту ЗАТ “Кримтрансагенство”

за участю представників:
- позивача

не з'явились

- відповідача

Гончарова Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 02.04.2004 (суддя Цап Н.Г.), залишеною без змін ухвалою судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 21.06.2004 (колегія
суддів у складі головуючого судді Панченка М.М., суддів Лященко Н.П., Берднік
І.С.), позовну заяву скеровано за підсудністю до Центрального районного суду м.
Сімферополя.

Ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій мотивовані тим, що відповідно до ст. 125 ЦПК України позови до
державних підприємств, установ, організацій, колгоспів, інших кооперативних
організацій, їх об'єднань, інших громадських організацій, що користуються
правами юридичної особи, подаються за місцем знаходження їх органу управління.

ОСОБА_1 з зазначеними ухвалам судів
першої та апеляційної інстанцій у цій справі не згоден, просить їх скасувати,
справу направити для розгляду до Подільського районного суду міста Києва.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що, за його переконанням,  даний
спір відповідно до ст. 126 ЦПК України має альтернативну підсудність.

Представник скаржника своїм
процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції не
скористався.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали касаційної
скарги та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 25.03.2004 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з
позовною заявою до ВАТ “Кримавтотранс” про визнання недійсними угод про
відчуження майна ВАТ “Кримавтотранс”, а саме: установчого договору ЗАТ
“Кримтрансагентство”, протоколів зборів акціонерів ЗАТ “Кримтрансагенство”,
статуту ЗАТ “Кримтрансагенство”, протоколу позачергових зборів ВАТ “Кримавтотранс”
від 07.12.1999 № 5 в частині участі в інвестиційному проекті та створенні ЗАТ
“Кримтрансагенство”.

Зазначений позов ухвалою
Подільського районного суду міста Києва від 02.04.2004, залишеною без змін
ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва скеровано за підсудністю до Центрального районного суду м.
Сімферополя.

Судові акти у справі мотивовані
приписами ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 132 Цивільного процесуального кодексу України
(1963р.).

Так, згідно ч. 2 ст. 125 ЦПК
України позови до державних підприємств, установ, організацій, колгоспів, інших
кооперативних організацій, їх об'єднань, інших громадських організацій, що
користуються правами юридичної особи, подаються за місцем знаходження їх органу
управління.

Відповідно до ч.3 ст.132 ЦПК України
якщо позовну заяву надіслано до суду поштою або якщо її непідсудність даному
судові виявлена не при її прийнятті, суддя повинен негайно повідомити про це
позивача та переслати заяву разом зі своєю мотивованою ухвалою до належного
суду.

Оскільки судами попередніх
інстанцій достеменно встановлено, що орган управління відповідача знаходиться
за адресою: м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 20-а, колегія суддів
констатує, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій про передачу справи
за підсудністю відповідають вимогам процесуального законодавства, чинного на
момент їх ухвалення, підстав для їх скасування або зміни не  вбачається.

Посилання скаржника на подання ним
позову відповідно до ст. 126 ЦПК України за його вибором за місцем проживання,
де завдано матеріальних збитків, не приймається колегією суддів як хибне, адже,
предметом позовних вимог не є відшкодування шкоди.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою
Центрального районного суду м. Сімферополя від 13.08.2004 (а.с.38-40) позовна
заява ОСОБА_1 як така, що вважається неподаною, повернена позивачеві, отже,
провадження у справі не відкрито, однак, позовна заява від 22.03.2004 з вхідним
штемпелем Подільського районного суду м. Києва від 25.03.2004 на першому аркуші
позову з додатками до нього, в т.ч. конверт з поштовим штемпелем відправки від
12.10.2004, знаходяться в матеріалах справи (а.с.65-153), а відомості про
подальші процесуальні дії щодо позовної заяви відсутні.

За таких обставин і відповідно до
ст. 16 ГПК України в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів” від 15.12.2006 № 483-У та п. 2
Прикінцевих положень цього Закону вирішення питання прийняття позову у цій
справі здійснюється господарським судом за місцезнаходженням господарського
товариства, тобто, господарським судом АР Крим.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу від 21.06.2004 судової
палати з цивільних справ апеляційного суду міста Києва та ухвалу від 02.04.2004
Подільського районного суду міста Києва у справі № 2-1656/04 залишити без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Матеріали справи направити до
господарського суду АР Крим.

Головуючий
К.Грейц

Судді                                                                                                С.Бакуліна

О.Глос