КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2007                                                                                           № 26/637

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:                                          Зубець Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Биховченко Р.І., дов. № 17/04 від 22.01.2007р.

відповідача:                        Бухало О.А., дов. б/н від 03.04.2006р.

третьої особи:                     не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Лубенський ремонтний завод"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.01.2007

у справі № 26/637 (Смілянець В.В.)

за позовом                               ЗАТ "Лубенський ремонтний завод"

до                                                   ВАТ Торгівельно-фінансовий банк "Контракт"

третя особа відповідача           Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Кропив"янське"

третя особа позивача

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ "Лубенський ремонтний завод" звернувся з заявою про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 04.01.2006 р. по справі № 26/637 за нововиявленими обставинами, а саме: факту щодо банкрутства СТОВ "Кропив'янське", введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 26/637 від 22.01.2007р. в задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства “Лубенський ремонтний завод” про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 04.01.2006р. у справі № 26/637, яке набрало законної сили відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 06.06.2006р., за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду м. Києва у справі № 26/637 від 04.01.2006р. залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Закрите акціонерне товариство “Лубенський ремонтний завод” надало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва у справі № 26/637 від 22.01.2007р. та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 04.01.2006р. у справі № 26/637 в частині задоволення зустрічних позовних вимог ВАТ ТБФ “Контракт” до ЗАТ “Лубенський ремонтний завод” про звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору від 12.03.2004р. в рахунок погашення заборгованості СТОВ “Кропив’янське”.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 26/637 від 04.01.2006р. у задоволенні позовних вимог позивача за первісним позовом ЗАТ “Лубенський ремонтний завод” відмовлено. Задоволено зустрічні позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Торговельно-фінансового банку “Контракт”. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Лубенський ремонтний завод” заборгованість в розмірі 2 191 650,76 грн. шляхом стягнення на предмет іпотеки – нерухомого майна – комплексу (будівлі та споруди Лубенського ремонтного заводу), що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, вул. Радянська, 167, та належить ЗАТ “Лубенський ремонтний завод” на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № 232 від 27.11.2001р., виданого виконавчим комітетом Лубенської міської ради, зареєстрованого в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі № 2, реєстрований № 118 від 10.11.2001р. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Лубенський ремонтний завод” на користь Відкритого акціонерного товариства Торговельно-фінансового банку “Контракт” 22000 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

В Постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2003р. № 1/343(1/136), також зазначено, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що такі обставини не могли бути відомі заявникові на момент розгляду справи. Виникнення нових обставин або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення з підстав, передбачених розділом XII ГПК України.

Згідно п. 1.3. роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002р. №04-5/563 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», не можуть вважатись нововиявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не наведено суду нововиявлених обставин, які мають істотне значення для справи № 26/637 та з огляду на які Рішення Господарського суду міста Києва по справі № 26/637 від 04.01.2006р. підлягає скасуванню, а зазначені в заяві обставини не можна вважати нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК України.

Рбставини щодо порушення справи про банкрутство СТОВ "Кропив'янське" не можуть бути нововиявленими обставинами, оскільки не відповідають ознакам нововиявлених обставин, передбачених чинним законодавством України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ "Лубенський ремонтний завод" знав і не міг не знати про стан справ у СТОВ "Кропив'янське", оскільки позивач є не тільки майновим поручителем "Кропив'янське", а також пов'язаною особою, так як Гораєвський Леонід Юліксович та Гораєвський Ігор Леонідович є засновниками СТОВ "Кропив'янське". Одночасно, Гораєвський Леонід Юліксович є засновником підприємства ЗАТ "Лубенський ремонтний завод".

Позивач в заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами вважає істотною умовою факт неможливості скористатися своїм зворотнім правом вимоги (регрес) до СТОВ "Кропив'янське", в зв'язку з тим, що по відношенню до СТОВ "Кропив'янське" порушена справа про банкрутство і реєстр вимог кредиторів вже сформований. Одним із кредиторів в реєстрі зазначений ВАТ ТФБ "Контракт".

Дане твердження Позивача є безпідставним, оскільки ВАТ ТФБ "Контракт" внесений у реєстр вимог кредиторів СТОВ "Кропив'янське" у зв'язку з тим, що борг СТОВ "Кропив'янське" перед ВАТ ТФБ "Контракт" є на даний час відкритим і непогашеним, і ніхто з поручителів по Кредитному договору борг СТОВ "Кропив'янське" також ще не погасив. Тому, до повного погашення боргу СТОВ "Кропив'янське" перед ВАТ ТФБ "Контракт" саме ВАТ ТФБ "Контракт" повинен бути в реєстрі вимог кредиторів. У випадку погашення боргу або його частини перед ВАТ ТФБ "Контракт", Відповідач зможе відмовитись від своїх вимог (або частини вимог) до СТОВ "Кропив'янське". На день розгляду справи боржником ВАТ ТФБ "Контракт" по балансу Відповідача та документах є СТОВ "Кропив'янське".

Також факт банкрутства СТОВ "Кропив'янське" не може мати істотного значення для справи про стягнення заборгованості з майнового поручителя, оскільки відповідно до чинного законодавства України не породжує будь-яких наслідків.

Стаття 17 закону України «Про іпотеку» передбачає, що підставами для припинення іпотеки є: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється. Положення про припинення зобов'язання у зв'язку з визнанням боржника банкрутом як підстава відсутнє і в ст. 28 закону України «Про заставу» (не припиняє заставу), і в ст. 559 Цивільного кодексу України щодо фінансової поруки (не припиняє поруку).

Отже, жодна з норм чинного законодавства України не припиняє іпотеку, поруку, заставу у випадку порушення справи про банкрутство по відношенню до боржника, неплатоспроможність боржника, визнання божника банкрутом. Будь-яке забезпечення боргу і надається для того, щоб кредитор міг забезпечити свої ризики у разі настання вищезазначених обставин (порушення справи про банкрутство, неплатоспроможність, ліквідація тощо).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що факт порушення справи про банкрутство СТОВ "Кропив'янське" не є підставою для перегляду справи № 26/637 за позовом ЗАТ "Лубенський ремонтний завод" до ВАТ ТФБ "Контракт" за нововиявленими обставинами.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Підставами для звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» є невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, факт фінансового чи будь-якого іншого стану боржника (СТОВ "Кропив'янське") не має істотного значення і не впливає, згідно чинного законодавства України на процес звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення основного боргу.

Крім того, рішення Господарського суду м. Києва № 26/637 було прийнято 04.01.2006 року, тобто до порушення справи про банкрутство боржника.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що підстави для скасування рішення Господарського суду № 26/637 від 04.01.2006р. відсутні. Отже, заява позивача про перегляд рішення суду № 26/637 від 04.01.2006р. за нововиявленими обставинами є необґрунтованою.

З огляду на викладене, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.01.2007р. у справі № 26/637 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Лубенський ремонтний завод” без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 , 105 ГПК України, суд -

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Лубенський ремонтний завод” залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.01.2006 року у справі № 26/637 без змін.

Матеріали справи № 26/637 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.

20.04.07 (відправлено)