ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.
№ 2-13/7951-2006

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:
К.В.Грейц –головуючого,
С.В.Бакуліної,
О.І.Глос,

розглянувши   касаційну скаргу
ПП “Промторг”

на постанову
від 14.02.2007

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі  господарського суду АР Крим  № 2-13/7951-2006

за позовом
ПП “Промторг”

до
Відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ МЮУ в АР Крим

про
скарга на дії державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.09.2006 (суддя Жукова А.І.), залишеною без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів Котлярової О.Л., Латиніної О.А.), припинено провадження у справі № 2-13/7951-2006 в частині скасування постанови від 06.03.2006 Відділу примусового виконання рішень ДВС АР Крим про повернення стягувачеві виконавчого документу –наказу господарського суду АР Крим від 07.10.2004 у справі № 2-17/2085-04.

В інший частині, а саме в частині накладення арешту на реєстраційний рахунок боржника - ДВС м. Ялта, в задоволенні вимог ПП “Промторг” відмовлено.

Ухвала та постанова у справі мотивовані приписами пункту 11 статті 80 ГПК України щодо припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки виконавче провадження за виконавчим документом, повернення якого стягувачеві оскаржується, поновлене органом стягнення в зв’язку з відміною судом його попередньої аналогічної постанови від 01.09.2005.

Щодо накладення арешту на реєстраційний рахунок по обліку руху депозитних сум боржника, у задоволенні скарги відмовлено, оскільки не може бути накладеним арешт на рахунок, а тільки на грошові кошти, які на ньому знаходяться.

Не погодившись з ухвалою та постановою у справі в частині відмови у задоволенні скарги, ПП “Промторг” в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати і задовольнити його вимоги в повному обсязі, оскільки вважає, що судові акти у справі  в частині відмови в накладенні арешту на реєстраційний рахунок боржника прийняті без врахування всіх обставин та матеріалів справи, що в порушення ст. 115 ГПК України унеможливлює виконання судового рішення, прийнятого у справі господарського суду АР Крим № 2-17/2085-04 на його користь.

Також касатор зазначив, що заявлене ним клопотання про накладення арешту на усе майно боржника судами попередніх інстанцій не розглянуте і не задоволене.

Представники сторін своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції не скористались.

Склад колегії суддів, якою згідно ухвали від 16.04.2007 прийнята до провадження касаційна скарга у справі, змінено розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.04.2007 № 02-12.2/449.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство “Промторг” звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим зі скаргою на дії органа стягнення, в якій просило скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим від 06.03.3006 про повернення стягувачеві виконавчого документу - наказу господарського суду АР Крим від 07.10.2004 у справі № 2-17/2085-04, та накласти арешт на реєстраційний рахунок боржника - ДВС м. Ялта.

Розглядаючи зазначену скаргу, суди попередніх інстанцій не врахували, що виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід’ємною частиною судового процесу, отже, скарга на дії органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення у справі господарського суду АР Крим у справі № 2-17/2085-04 має розглядатись за правилами ст. 1212 ГПК України тим місцевим господарським судом, який прийняв рішення, і в рамках цієї розглянутої справи, однак, суди попередніх інстанцій порушили нове провадження за скаргою.

При цьому, за приписами ст. 1212 ГПК України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і, залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною або визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов’язує орган ДВС здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

В порушення  зазначених приписів скарга на дії ДВС розглянута за правилами вирішення спорів в порядку позовного провадження, а за її наслідками провадження у справі частково припинено згідно п. 11 ст. 80 ГПК України і частково у задоволенні скарги відмовлено.

При цьому, підставою для припинення провадження у справі у частині скасування постанови органу стягнення від 06.03.2006 про повернення виконавчого документу стягувачеві, суди попередніх інстанцій вважали ту обставину, що постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.03.2006 визнано недійсною попередню постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим від 01.09.2005 про повернення стягувачеві цього ж виконавчого документу і в цій же справі та скасовано ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.12.2005 про відмову у задоволенні скарги ПП “Промторг” на постанову ДВС від 01.09.2005.

На виконання зазначеної постанови суду апеляційної інстанції  постановою Відділу примусово виконання рішень ДВС АР Крим від 05.05.2006 було поновленим виконавче провадження за наказом господарського суду АР Крим від 07.10.2004 у справі № 2-17/2085-04 щодо стягнення з Відділу Державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції на користь Приватного підприємства „Промторг” 12066,66 грн.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є постанова державного виконавця від 06.03.2006, яка не визнана недійсною, адже, відновлення виконавчого провадження відбулось за наслідками оскарження іншої постанови аналогічного змісту, при цьому, провадження за скаргою в цій частині припинено судом першої інстанції на підставі пункту 1 статті 80 ГПК України, положення якого застосовуються лише в процесі розгляду позовних вимог, а не скарг на дії державної виконавчої служби.

Отже, колегія суддів констатує, що в цій частині скарга ПП “Промторг” на дії Відділу примусового виконання рішень ДВС АР Крим залишилась не розглянутою судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки судів щодо задоволення чи відхилення скарги –відсутніми.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги скаржника щодо накладення арешту на реєстраційний рахунок боржника –ДВС м. Ялта, викладені в скарзі на постанову від 06.03.2006 Відділу примусового виконання рішень ДВС АР Крим про повернення стягувачеві виконавчого документа, фактично спрямовані до суду з вимогою здійснення судом тих дій, які здійснюються органом ДВС в процесі виконавчого провадження.

Однак, такі вимоги не можуть бути предметом заявленої позивачем скарги на дії ДВС, оскільки за своєю сутністю фактично є вимогами про вжиття заходів забезпечення позову в порядку ст. ст. 66, 67 ГПК України, хоча могли б бути заявлені, зокрема, в скарзі на бездіяльність органу ДВС з вимогою спонукати цей орган здійснити певні дії, спрямовані на виконання судового рішення, за умови ухилення останнього від виконання таких дій без наявності законних і обґрунтованих підстав.

Зазначене поширюється на посилання ПП “Промторг” в касаційній скарзі на залишення судами попередніх інстанцій без розгляду і задоволення його вимог про накладення арешту на майно боржника, оскільки такі вимоги заявлені скаржником не в порядку скарги на бездіяльність органу ДВС з зобов’язанням його вчинити виконавчі дії, а також в порядку застосування судом заходів забезпечення позову та були викладені лише в тексті апеляційної скарги.

За таких обставин, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відхилення скарги в частині накладення арешту на реєстраційний рахунок боржника –ДВС м. Ялта слід визнати правомірними.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія дійшла висновку про фактичне залишення судами попередніх інстанцій без розгляду по суті скарги ПП “Промторг” на постанову від 06.03.2006 Відділу примусового виконання рішень ДВС АР Крим про повернення стягувачеві виконавчого документа і відсутність висновків судів щодо цієї скарги, які б мали бути здійснені за наслідками її розгляду, що свідчить про порушення судами норми ст. 1212 ГПК України, а також застосування судами норми п. 11 ст. 80 ГПК України, яка не підлягала застосуванню.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, ухвала та постанова у цій частині підлягають скасуванню з передачею скарги на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113, 1212  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.02.2007 у справі господарського суду АР Крим № 2-13/7951-2006 та ухвалу господарського суду АР Крим від 28.09.2006 у цій справі в частині припинення провадження у справі скасувати.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Касаційну скаргу ПП “Промторг” задовольнити частково.

Головуючий                                                                          К.Грейц

Судді                                                                                                    С.Бакуліна

О.Глос