ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 лютого 2007 р.

№ 2-3/04

Вищий
господарський  суду  України
в складі колегії суддів:

головуючого:
суддів:

Кравчука Г.А.
Мачульського Г.М. Шаргала
В.І.

перевіривши касаційну скаргу
та касаційну скаргу

ОСОБА_1ОСОБА_2

на рішення

Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 13.05.2004р.

та ухвалу

Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 05.04.2005р.

у справі                                     №
2-3/04

за позовом

Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим  1).
ОСОБА_32). ОСОБА_4

до

1). ОСОБА_22).
ОСОБА_1

про

розірвання установчого договору і
розділ майна ТОВ "Гриф"

та за зустрічним позовом

ОСОБА_1

до

1). ОСОБА_32). ОСОБА_43). ОСОБА_2

про

розірвання установчого договору і
розділ майна ТОВ "Гриф", -

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 13.05.2004р. (суддя Поєдинок А.А.) позов
задоволено. Постановлено розірвати установчий договір, укладений 08.04.1997р.
між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1; виділити ОСОБА_4і ОСОБА_3Ѕ частину
будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 пофарбовану на схемі (а.с. 81) в зелений
колір і частину земельної ділянки під №2, прилеглої до їх частки будівлі до
половини будівлі, виділеної відповідачам, а також офарбовану в зелений колір,
визнав за ними право власності; відповідачам ОСОБА_2і ОСОБА_1виділити Ѕ частку
будівлі, офарбовану на схемі (а.с. 81) рожевий колір і частину земельної
ділянки розміром 29,1 м Х 8 м, офарбовану на схемі в зелений колір, прилеглої
до половини будівлі, виділеної відповідачам, приєднавши ділянку розміром 8 м Х
6, 35 м, офарбовану на схемі в рожевий колір, яка є частиною земельної ділянки
№1, визнавши за ними право власності; земельну ділянку №1, офарбовану на схемі
(а.с. 81) в рожевий колір, розміром 30, 06 м Х 13 м залишити в загальному
користуванні сторін.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 05.04.2005р. (колегія суддів у складі: головуючого -судді
Берещанської І.І., суддів Чистякової Т.І., Белинчук Т.Г.) апеляційні скарги
ОСОБА_2і ОСОБА_1на рішення Сімферопольського районного суду Автономної
Республіки Крим відхилено.

Касаційні скарги ОСОБА_1і
ОСОБА_2разом зі справою №2-3/04 супровідним листом Верховного Суду України
(вих. №6-16403 кс 05 від 09.02.2007р.), передані до Вищого господарського суду
України для їх розгляду в касаційному порядку.

Між тим до касаційних скарг не
додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому
розмірі.

Так, до касаційної скарги ОСОБА_1,
додано квитанцію №НОМЕР_1 про сплату державного мита у розмірі 25 грн. 50 коп.,
а до касаційної скарги ОСОБА_2 додано квитанцію №НОМЕР_2 про сплату державного
мита у розмірі 25 грн. 50 коп.

Між тим, згідно ст.3 п.1 пп. “з”
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року
№7-93 ( у редакції що діяла на час подачі касаційних скарг) із апеляційних
скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили державне
мито сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, іншої заяви й скарги, а з майнових спорів - ставки, обчисленої
виходячи з оспорюваної суми. Відповідно до п.”а” вказаної норми (у зазначеній
редакції) із позовних заяв державне мито сплачується у розмірі один відсоток
ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не
більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а згідно п.”ж” цієї
норми - із позовних заяв немайнового характеру 1 неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

Відповідно до п. 18 ч. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року N 3  “Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними” позови про визнання недійсними угод оплачуються державним
митом залежно від вартості відшукуваного майна або розміру грошових сум,
обумовлених угодою.

З оскарженої ухвали суду
апеляційної інстанції вбачається, що позовні вимоги пред'явлено як майнового,
так і не майнового характеру.

Отже, в даному випадку державне
мито повинно було бути сплачене відповідно до правил сплати державного мита із
касаційних скарг на рішення та постанови із спорів як не майнового, так і
майнового характеру.

Враховуючи ту обставину, що
касаційні скарги були подані до Верховного Суду України, протягом тривалого
терміну питання щодо можливого їх прийняття до касаційного провадження не було
розглянуто цим судом, листом Верховного Суду України (вих. №6-16403 кс 05 від
09.02.2007р.), ці скарги передані до Вищого господарського суду України для їх
розгляду в касаційному порядку про що були повідомлені і особи що подали
касаційні скарги, особи що подали касаційні скарги не відмовились від них у
порядку визначеному ст.111-6 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає що особи, які подали
касаційні скарги ОСОБА_1, та ОСОБА_2 мають здійснити доплату державного мита та
до початку розгляду їх касаційних скарг мають подати до суду касаційної
інстанції докази сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

В разі не подання таких доказів
справа буде розглядатися за наявними матеріалами, а державне мито буде стягнуто
у примусовому порядку судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду
касаційних скарг.

За таких обставин касаційні скарги
ОСОБА_1і ОСОБА_2підлягають прийняттю до провадження Вищим господарським судом
України з призначенням їх до розгляду.

Зважаючи на викладене, керуючись статтями   86,
107, 1114  Господарського
процесуального кодексу  України Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И
В:

1. Прийняти касаційні скарги  ОСОБА_1і ОСОБА_2до касаційного провадження.

2. Призначити розгляд касаційних
скарг у засіданні Вищого господарського суду України на 04.04.2007р. о  11 год. 30 хв. у приміщенні за адресою: м.
Київ, вул. О.Копиленка 6, зал судових засідань №10 каб. № 330.

3. ОСОБА_1і ОСОБА_2сплатити до
Державного бюджету державне мито за подачу касаційних скарг з врахуванням вимог
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року
№7-93 та Інструкції “Про порядок обчислення та справляння державного мита”,
затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22
квітня 1993 р. N 15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня
1993 р. за N 50, відповідно до реквізитів:

- Одержувач: УДК у Печерському
районі м. Києва;

- Ідентифікаційний код: 26077922;

- Банк одержувача: ГУ ДКУ у м.
Києві;

- МФО: 820019;

- Рахунок: 0007;

- Код економічної класифікації
доходів: 22090200;

- Символ звітності банку: 095, та
подати до суду касаційної інстанції докази сплати державного мита до початку
розгляду касаційних скарг.

4. Сторони попереджаються, що неявка
уповноважених представників сторін не перешкоджає розгляду касаційних скарг.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В.І. Шаргало