ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.07р.

Справа № 9-194

За позовом  Закритого акціонерного товариства "Дніпрокомунтранс", м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства

"Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського", м. Дніпропетровськ

про стягнення 146 656,30 грн, скаргою на дії Державно виконавчої служби та за заявою про визнання наказу  таким, що не підлягає виконанню.

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

Від Позивача- представник не з`явився.

Від Відповідача - Іванчук Є.Я., начальник, дов.№250/7 від 02.01.2007р.

Земляний О.Ю., представник, дов.№250/7-1 від 13.12.2006р.

Від ДВС - представник не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

06.12.2006р. від відповідача надійшла скарга на дії Державної виконавчої служби в Ленінському районі м. Дніпропетровська, в якій  скаржник просить визнати незаконними дії Державної виконавчої служби  по арешту грошових коштів на всіх рахунках ВАТ «ДМЗ ім. Петровського»на загальну суму 146 425,74 грн та скасувати Постанову від 04.12.2006р. про арешт грошових коштів боржника на всіх рахунках ВАТ «ДМЗ ім. Петровського»на загальну суму 146 425,74 грн.

Заява обгрунтована тим, що відносно Відповідача була порушена справа про банкрутство №Б26/15/118/01 від 19.03.2001р., про що 4 та 5 травня 2001р. було опубліковано належне оголешення та затверджено реєстр кредитирів. Вимоги Позивача є конкурсними, не заявлені в процедурі банкрутства Відповідача, не ввійшли до реєстру вимог кредиторів, та відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2003р. у справі №Б26/15/118/01 не розглядаються та вважаються  погашеними, а зобов`язання Відповідача щодо сплати цього боргу є припиненими і проведення будь-яких виконавчих дій, зокрема, арешт грошових коштів боржника є протиправним. Крім того, зазначає, що державна виконавча служба не надіслала на його адресу постанову про поновлення виконавчого провадження, в зв’язку з чим не має права проводити виконавчі дії.

Скаржником також заявлено клопотання про забезпечення скарги, з посиланням на ст.ст. 66,67 Господарського процесуального кодексу України, шляхом заборони Державній виконавчій службі  пред’являти до ЗАТ  КБ «Приватбанк»платіжні доручення на списання з його рахунків суми 146 425,74 грн та заборони ЗАТ  КБ «Приватбанк»списувати вказані грошові кошти з його рахунків.

Позивач-стягувач письмовий відзив на скаргу боржника не надав, представник позивача в судовому засіданні висловився проти задоволення скарги відповідача, в судове засідання 23.01.2007р. не з'явився, та його представник  надіслав клопотання про відкладення розгляду скарги, оскільки не може з’явитися в судове засідання з поважних причин.  Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника позивача, оскільки коло представників юридичної особи в судовому засіданні необмежено, та право представляти її інтереси могло бути надано іншій особі. Крім того, позивач не був позбавлений можливості долучити до матеріалів справи  всі  докази, які він вважав би за необхідне.

Державна виконавча служба в судове засіданні не з’явилася, відзив на скаргу та витребувані докази не надала.

Розглянувши надані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2002р. у справі № 9/194, яке набрало чинності, стягнуто з Відповідача на користь Позивача суму 90977,08 грн основного боргу, збитки від інфляції - 42 995,45 грн, 3% річних - 4036,24 грн, витрати по сплаті держмита - 1380,08 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 64,24 грн, на примусове виконання якого  06.06.2002р. було видано наказ.

22.08.2002р. відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню цього наказу.

Ухвалою від 19.03.2001р. відносно відповідача було порушено справу про банкрутство №Б15/118/01 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що виникли до порушення справи про банкрутство, про що 4 та 5 травня 2001р. було опубліковано належне оголошення. 27.11.2001р. було затверджено Реєстр вимог кредиторів.

В зв’язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство було зупинено виконавче провадження по виконанню спірного наказу суду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2005р. у справі №Б26/15/118/01, залишеною в силі Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2006р., було затверджено мирову угоду.

Постановою від 22.11.2006р. виконавче провадження з примусового виконання цього наказу було поновлено.  Постановою від 04.12.2006р. було накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться на всіх рахунках ВАТ «ДМЗ ім. Петровського»в ЗАТ КБ «Приватбанк»на загальну суму 146 425,74 грн (з врахуванням виконавчого збору).

Згідно ст. 124 Конституції України  та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення суду, що набрали законної сили, є обовґязковими на всій території України та виконуються в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Статтями 34, 37, 40, 40-1 Закону України «Про виконавче провадження»не передбачено повернення виконавчого документу  чи припинення виконання рішення суду з підстав, вказаних в ст. 14 Закону України  «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто в разі затвердження мирової угоди в справі про банкрутство боржника. Вказана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 31.10.2006р. у справі №10/569пн (06/363).

Рішення суду від  28.05.2002р. у справі № 9/194 набрало чинності, не скасовано в установленому порядку. Рішення суду прийнято після затвердження 27.11.2001р. Реєстру вимог кредиторів та суд не визнав ці вимоги конкурсними.  Отже, рішення суду підлягає виконанню в повному обсязі.  Посилання відповідача на ст. 548 Цивільного кодексу України є помилковим та в цьому разі зобов’язання не являються припиненими, оскільки відповідачем не виконано рішення суду.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання   рішень,   встановлених   цим   Законом,  неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту  в  порядку,  встановленому  цим Законом накладати арешт на грошові  кошти  та  інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які  знаходяться  на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних   установах,  на  рахунки  в  цінних  паперах,  а  також опечатувати  каси,  приміщення  і місця зберігання грошей. Накладення арешту на грошові кошти є запобіжний захід щодо виконання рішення суду та його застосування не залежить від отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження чи поновлення виконавчого провадження, як в даному випадку. Виконавчі дії щодо арешту грошових коштів здійснені виконавчої службою після поновлення виконавчого провадження.

Таким чином, відсутні підстави для визнання незаконними дій Державної виконавчої служби в Ленінському районі м. Дніпропетровська по арешту грошових коштів на всіх рахунках ВАТ «ДМЗ ім. Петровського»на загальну суму 146 425,74 грн і скасування Постанови від 04.12.2006р. про арешт грошових коштів боржника на всіх рахунках ВАТ «ДМЗ ім. Петровського»на загальну суму 146 425,74 грн  та в задоволенні скарги слід відмовити.

Клопотання відповідача про вжиття заходів забезпечення скарги судом відхиляється з підстав необґрунтованості скарги. Крім того, як слідує із приписів ст. 66 Господарського процесуального кодексу України  суд наділений правом вживати заходи щодо забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідач же просить застосувати заходи, які будуть перешкоджати виконанню рішення суду, що набрало чинності.

Керуючись ст. ст.  86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд, ст.ст. 5 34, 37, 40, 40-1 Закону України «Про виконавче провадження», -

УХ В А Л И В :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає чинності з часу її прийняття.

Суддя

Л.П. Широбокова