СУД
РІШЕННЯ

18.12.07р.

Справа № 18/680-07

За позовом  Нікопольського міжрайонного природоохоронного
прокурора        в інтересах держави в
особі Управління  з контролю за
використанням та

охороною земель в
Дніпропетровській  області

м.Нікополь,
Дніпропетровська обл.

до   Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи

ОСОБА_1

м.Нікополь,
Дніпропетровська обл.

про
зобов'язання припинити використання земельної
ділянки

Суддя  Петрова В.І.

Представники:

за участю прокурора: Кріпак Н. В. - посв. 148,

від позивача:               не з'явився

від відповідача:              не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольський міжрайонний
природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Дніпропетровській області звернувся з
позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
зобов'язання припинити неправомірне використання земельної ділянки за адресою :
м. Нікополь, вул. Електрометалургів ,250 ;за фактичним розміщення виробничих
корпусів.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням прокурора на безпідставне ( без документів, що підтверджують право
власності або право користування ) користування відповідачем спірною земельною
ділянкою.

Позивач - Управління з контролю за
використанням та охороною земель в

Дніпропетровській області, в
інтересах якого прокурор звернувся з позовом, письмові

пояснення щодо позову прокурора не
надав, явку повноважного представника до

судового засідання не забезпечив
.

Відповідач - СПД ОСОБА_1 , відзив
на позов та витребувані судом матеріали не надав, явку повноважного
представника до судового засідання не забезпечив.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

За згодою сторін в судовому
засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням прокурора, Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 незаконно використовує
земельну ділянку, на які розміщені виробничі корпуси, за адресою: м.Нікополь,
вул.Електрометалургів, 250, оскільки в останнього відсутнє правовстановлюючі
документи на зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування цього факту прокурор
посилається на лист начальника Нікопольського міжрайонного відділу Управління з
контролю за використанням та охороною земель в Дніпропетровській області від
11.10.07 р. за № 24.

Із доданих до позовної заяви
прокурора матеріалів вбачається , що відповідач є власником об'єктів нерухомого
майна , які знаходяться на спірній земельній ділянці. Одночасно документів , що
надають право користування спірною земельною ділянкою , ані прокурором, ані
іншими сторонами не надано.

Відповідно до статті 120 частини 1
Земельного кодексу України до
особи,  яка  придбала
житловий  будинок, будівлю або
споруду,  переходить право власності на
земельну ділянку,  на якій вони
розміщені,  без зміни її цільового
призначення,  у  розмірах, встановлених договором.  Якщо договором про відчуження житлового
будинку,  будівлі або споруди  розмір
земельної  ділянки  не
визначено,  до   набувача переходить  право
власності на ту частину земельної ділянки,  яка зайнята житловим будинком,  будівлею або спорудою,  та на
частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Оскільки, власником будівель та
споруд на цей час є відповідач, твердження прокурора щодо самовільного зайняття
та користування відповідачем спірної земельної ділянки не відповідає дійсності.
Самовільне зайняття земельної ділянки - це самовільне заволодіння земельною
ділянкою, що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного
порядку надання земельних ділянок. В даному випадку землекористування не можна
визнати самовільним, так як відбувся перехід права власності на будівлі та
споруди, разом з яким відбулась  передача
і права на користування землею.

Способи захисту прав на земельні
ділянки визначені ст.152 Земельного кодексу України.

Тобто прокурором обрано невірний
спосіб захисту порушених прав позивача. Враховуючи викладене , позовні вимоги
прокурора задоволенню не підлягають.

На підставі вищезазначеного ,
керуючись вимогами ст.ст.120, 212 Земельного кодексу України, ст.ст.49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 15.01.2008
р.