СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.07                                                                                 Справа № 3/577

Суддя Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар", с. Красне Поле Марківського району Луганської області

до Закритого акціонерного товариства "Старобільський завод замінника незбираного молока", м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 66 814 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Природа О.В. (дов. від 15.11.07 № 250),

від відповідача –Мордовцев А.І. (дов. від 15.11.07),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача               заборгованості у сумі 66 814 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувались перерви з 15.11.07 по 20.11.07 та з 20.11.07 по 04.12.07.

Відповідач відзивом від 13.11.07 № 618 проти позову заперечує, посилаючись на наступне:

-          згідно з п.2.2 договору від 23.02.07 сторони домовились про корегування вартості закупівлі 1 л молока у додаткових угода, оскільки впродовж календарного року ціна на закупівлю молока змінюється;

-          відповідне корегування ціни відбулось, з 23.02.07 по 10.06.07 та станом на 11.06 07 ціна 1 л молока становила 1 грн. 36 коп.;

-          після зниження ціни відповідач запропонував позивачеві відкоригувати ціну та передав додаткову угоду з новою ціною, позивач для підписання нової додаткової угоди не з'явився;

-          відповідач почав закупівлю молока у позивача за новими цінами, що підтверджується приймальними накладними;

-          відповідно до п.5.1 договору тільки після проведення переговорів, в разі недосягнення позитивного результату, позивач мав надіслати позов до суду та припинити постачання молока;

-          оскільки після зниження ціни на молоко позивач не припинив поставку молока, можна зробити висновок, що його нові ціни задовольняли.

Позивач заперечує проти доводів відповідача у запереченні на відзив від

03.12.07 № 4, зданому у судовому засіданні 04.12.07.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі укладено договір  від 23.02.07 (а.с.8-9), за умовами  якого “Сільгосптоваровиробник” (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання продати “Переробницькому підприємству” (відповідачу у справі) молоко цільне коров’яче (далі - Товар) за якістю та кількістю відповідно до умов договору та за цінами, що обумовлені у додаткових угодах до цього договору, а “Переробницьке підприємство” (відповідач у справі) –набуває право власності на молоко з моменту підтвердження якості та безпосереднього передання його “Сільгосптоваровиробником” “Переробницькому підприємству” згідно з  товарно-транспортною накладною.

Відповідно до умов договору ціна за 1 кг базової жирності є договірною та оформлюється у додаткових угодах до вказаного договору . До ціни молока включаються дотації відповідно до Постанови КМУ № 805 від 12.05.99 . Оплата за молоко здійснюється подекадно (п.2).

Відповідно до додаткової угоди від 23.02.07 до вищевказаного договору (а.с.10)  сторони домовились, що ціна молока за 1 кг  жирності у період з 23.02.07 по 31.03.07 складає 01 грн. 30 коп., та з 01.04.07 - 01 грн.50 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач  виконав свої зобов’язання за вказаним договором та  за відповідними товарно-транспортними накладними за період з червня по   04.09.07 поставив  відповідачеві  відповідний товар на суму 284985 грн., який був прийнятий відповідачем, що останній не заперечує.

Відповідач за отриманий товар розрахувався лише частково на суму 218171 грн.(а.с.13-15), у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 66814 грн. 00 коп., який позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Відповідач відзивом на позов проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу  України встановлює, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Зобов'язання сторін ґрунтуються на умовах договору від 23.02.07 (а.с.8-9) та додаткової угоди до цього договору  від 23.02.07 (а.с.10).

Факт поставки молока за заявлений період на суму 284985 грн. підтверджений матеріалами справи, у тому числі відповідними товарно-транспортними накладними за вказаний період. Відповідач підтвердив отримання молока за заявлений період, щодо кількості отриманого молока спір між сторонами у справі відсутній.

Відповідно до п.2 договору строк оплати вартості отриманого товару за заявлений період настав, що відповідач також не заперечує.

Відповідач у відзиві заперечує проти ціни за отриманий товар у період з 11.06.07, вважаючи, що позивач безпідставно розраховує вартість поставленого за період з 11.06.07 молока за ціною 01 грн. 50 коп. за 1 кг жирності, тоді як ціна змінилась та складає 01 грн. 36 коп.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відповідної зміни ціни отриманого товару за період з 11.06.07  за необґрунтованістю. Так, з наданого для огляду у судовому засіданні  оригіналу вищевказаної додаткової угоди до договору  від 23.02.07, засвідчена копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.10) вбачається, що сторони домовились про ціну на товар у період з 23.02.07 по 31.03.07 у розмірі 01 грн. 30 коп., та з 01.04.07 - 01 грн.50 коп. Сторони не визначали дату закінчення дії ціни на товар у розмірі 01 грн.50 коп.. Та відповідно до п.5.5 договору домовились про те, що договір діє до 31.12.07, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення. Тобто за заявлений у позові період з 23.02.07 по 31.03.07 товар поставлявся позивачем та мав прийматися відповідачем за ціною у розмірі 01 грн. 30 коп. за 1 кг жирності, та з 01.04.07 - товар постачався та мав прийматися  за ціною у розмірі 01 грн.50 коп..

Відповідач не надав жодного доказу зміни сторонами ціни за договором у період з 11.06.07, не довів обов'язковості встановлення сторонами з 11.06.07 ціни на молоко не вище, ніж 01 грн. 36 коп. за 1 кг жирності, на що відповідач посилається у відзиві.

Відповідач не довів, що відповідно до норм чинного законодавства належним чином

запропонував позивачеві відкоригувати ціну та передав додаткову угоду з новою ціною з 11.06.07, не довів того, що позивач від підписання нової додаткової угоди відмовився, тобто не доведено, що був будь-який спір з цього приводу між сторонами у справі, чи того, що між сторонами досягнуто згоди щодо  нової ціни за договором у період з 11.06.07.

Належних доказів того, що відповідач почав закупівлю молока у позивача за новими

цінами з 11.06.07 також не надано до суду. Тим більше відповідачем не доведено, що позивач погодився з новою ціною.

Заперечення відповідача відносно того, що позивачем не дотриманий досудовий порядок врегулювання спору  відхиляється судом з огляду на наступне.

Позивачем на адресу відповідача 20.09.07 було направлено претензію від 20.09.07 № 211 щодо оплати за поставлене у період квітень-вересень молоко відповідно до умов договору, у тому числі за період з 01.04.07 за ціною 01 грн.50 коп. за 1 кг. Даний позов до суду направлений лише 29.10.02.

До того ж відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно з ч. 3 зазначеної статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.02 року визначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, у тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативними правовими актами.

Таким чином, позивач як юридична особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, борг за отриманий товар у сумі 66814 грн. 00 коп.  та несвоєчасне виконання відповідачем зобов’язань щодо сплати цього боргу підтверджено матеріалами справи, відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене,  позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Старобільський завод замінника незбираного молока", Луганська область, м. Старобільськ, вул.Старотаганрозька,111, код 00444837, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар", Луганська область, Марківський район, с. Красне Поле,  вул.Шкільна,9 (фактична адреса: Луганська область, Марківський район, с. Красне Поле,  вул.Шкільна,10), код 00847392,

борг у сумі 66814 грн. 00 коп., витрати по державному миту –668 грн. 14 коп. та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –07.11.07.

Суддя                                                                                                       М.Л. Доманська