КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2007                                                                                           № 36/87

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:            Коршун Н.М.

За участю представників:

від позивача -Бещук А.А. та Буркацький В.Л.– представники за довіреністю,

від відповідача -Кравцов В.Ю. – представник за довіреністю,

відтретьої особи 1-Куценко В.О. – директор,

від третьої особи 2- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Либідь-А"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.06.2007

у справі № 36/87

за позовом                               Приватного підприємства "Либідь-А"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Атек"

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний комплекс "Вале"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Діловий Центр"

третя особа позивача

про                                                  відшкодування збитків, нанесених незаконним відключенням води та електроенергії в розмірі 103 036,57 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року Приватне підприємство “Либідь“ звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Атек” збитків в сумі 103036 грн. 57 коп. та моральної шкоди в  розмірі  10000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, використовуючи нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська 2-а, відповідно до договору суборенди від 03.01.2004р., укладеного між ПП “Либідь-А” та ТОВ “ Медичний комплекс Вале”, ЗАТ “АТЕК“, який є власником даного приміщення, своєю протиправною діяльністю призвів до вимушеного припинення позивачем надання медичних послуг населенню, чим позивачу нанесено  матеріальні збитки в розмірі  103036,57 грн. Протиправна діяльність з боку ЗАТ  “АТЕК”  виражалась в дачі службовою особою ЗАТ “ АТЕК” вказівки на  умисне  відключення води та електроенергії.

Протиправною діяльністю ЗАТ “ АТЕК” також заподіяна моральна шкода в розмірі 10000 грн., яка виразилася в тому, що було дезорганізовано діяльність позивача, посіяно страх та паніку серед співробітників, викликано уявлення у пацієнтів в ненадійності  організації позивача.

Відповідач, заперечуючи заявлений позов, посилається на те, що між позивачем та ТОВ “Медичний комплекс “Вале” був укладений договір суборенди, відповідно до якого останній отримував гроші від позивача, в тому числі і за комунальні послуги. Відповідач зазначає, що належним відповідачем в цій справі є  ТОВ “Медичний комплекс “Вале”.

Третя особа1-ТОВ “Медичний комплекс “Вале” в наданих письмових поясненнях  суду першої інстанції проти позову не заперечував.

Третя особа2 - ТОВ “Компанія Діловий Центр”, заперечуючи заявлений  позов, зазначав, що господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ “Компанія Діловий Центр” не існує, оскільки між позивачем та ТОВ “Медичний комплекс “Вале” був укладений договір суборенди, відповідно до якого останній отримував гроші  від позивача, в тому числі і за комунальні послуги.

Рішенням Господарського суду м. Києва  від 04.06.2007 р. у справі № 36/87  в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, Приватне підприємство “Либідь” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 04.06.2007 р. скасувати та задовольнити позов, посилаючись  на  порушення  господарським  судом  норм матеріального та процесуального права, неповне  встановлення  обставин, що мають  значення  для  справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на  те, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову спростовується наданими позивачем письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи

Відповідачем та третіми особами не  надано відзиви на апеляційну скаргу.

Третя особа2 не використала наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні. Матеріали справи містять докази про належне повідомлення третьої особи2 про порушення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши  пояснення представників  сторін та третьої особи1, колегія суддів знаходить  апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення- залишенню без змін з наступних підстав.

Встановлено, що 20 листопада 2000р. між ЗАТ “Атек” та ТОВ “Медичний комплекс “Вале”(далі третя особа1) був укладений договір оренди нежилих приміщень № 158.

За даним договором відповідач передав, а ТОВ “Медичний комплекс “Вале” прийняло в тимчасове користування нежиле приміщення загальною площею 647, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 2- а.

Строк дії зазначеного договору сторони обумовили з 01.12.2000р. до 01.12.2010р.

Пунктом 5.1 договору оренди нежилих приміщень № 158 передбачено, що орендодавець, тобто відповідач, за власні кошти усуває несправності, поломки і наслідки аварій інженерних мереж та комунікацій, які сталися не з вини орендаря, тобто третьої особи.

Умовами  пункту  6.2. договору оренди нежилих приміщень № 158 передбачено, що орендар має право укладати договори суборенди з третіми особами.

03 січня 2004 року ТОВ  “Медичний комплекс “Вале” уклало договір суборенди приміщення з  Приватним підприємством “Либідь”.

Відповідно до укладеного договору суборенди приміщення ТОВ “Медичний комплекс “Вале” передало, а Приватне підприємство “Либідь”(далі-позивач) прийняв у тимчасове користування приміщення площею 437 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 2 а. для здійснення медичної діяльності та лабораторію зубних протезів.

За змістом  п.4.1 договору суборенди термін суборенди складає п’ять років з моменту прийняття об’єкту, що орендується , за актом здачі-приймання.

З Акту приймання – передачі приміщення в оренду від 01.04.2006р. вбачається, що зазначене приміщення передано ТОВ “ Компанія Діловий Центр” в орендне користування  позивачу. Загальна площа орендованого приміщення складає 144,00 кв.м. Дане приміщення знаходиться в задовільному стані і придатне для використання за призначенням. Претензій до його стану немає ( а.с.92).

Пунктом 5.1 договору суборенди визначено, що розмір орендної плати за весь об’єкт, що орендується, в цілому складає 5460 грн. без ПДВ, за місяць . В суму щомісячної плати за суборенду включені комунальні платежі, які сплачує орендар.

За змістом зазначеного Договору суборенди  на ТОВ “ Медичний комплекс “ ВАЛЕ”  не покладався  обов”язок  перед  позивачем щодо підтримання в технічно справному стані комунікацій, проводення робіт по обслуговуванню комунікацій тощо.

З  матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2003 року між відповідачем та  третьою особою2- ТОВ “Компанія Діловий Центр” було укладено договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню  всіх об’єктів “АТЕК”, один  з яких було надано  позивачу за  Договором суборенди.

Пунктом 2.3. договору на виконання робіт ТОВ “Компанія Діловий Центр” взяло на себе обов’язок забезпечувати технічне обслуговування та поточний ремонт приміщень відповідача, проводити роботи по обслуговуванню комунікацій, підтримувати їх в технічно справному стані.

Зазначений  договір укладений терміном з 07.04.2003р. до 31.12.2004р. і продовжений до 31.12.2007 р.

Тобто, як випливає з зазначеного Договору, саме ТОВ “Компанія Діловий Центр” зобов”язано проводити роботи по обслуговуванню комунікацій, підтримувати їх в технічно справному стані та самостійно укладати договори з підприємствами, що надають тепло-водопостачання і енергоносії, та забезпечують їх виконання.

Викладене свідчить  про те, що  даний Договір  стосується  прав та інтересів позивача щодо забезпечення орендованого ним приміщення тепло-водопостачання та енергоносіями.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов’язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема,  є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 3 статті 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно  до положень ст. 22 ЦК України  в особи виникає право на відшкодування завданих збитків за наявності складу цивільного правопорушення:  порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв”язок між порушенням права  та збитками.

Для встановлення суб”єктивного цивільного права на відшкодування заподіяних збитків необхідне кореспондування обов”язку іншій особі. Для настання цього обов”язку в іншої особи необхідна наявність винної поведінки, тобто заподіяння збитків умисно чи з необережності.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, що порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено законом або договором.

Таким чином, обов’язок відшкодувати збитки покладається на боржника лише при наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні зобов’язання, крім випадків, коли чинним законодавством або договором прямо передбачена відповідальність незалежно від вини.

Тобто, на позивача покладається обов’язок доказування факту порушення зобов’язання або недодержання правил здійснення господарської діяльності, розміру зазнаних збитків, наявності вини відповідача, та причинного зв’язку між порушенням зобов’язання відповідачем та збитків, які виникли у позивача внаслідок такого порушення.

З матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача 103036грн.57 коп. завданих збитків, позивач  надав акти про відсутність надання комунальних послуг від 10.01.2007 р., від 12.01.2007р. від 02.01.2007р. та від 27.12.2006р., з яких випливає, що вони складені співробітниками  позивача, тобто його зацікавленими особами.

Акт  про відсутність надання комунальних послуг від 12.01.2007 р. складено з участю  представника ПП “ Либідь”, представника  ТОВ “ Медичний комплекс “ ВАЛЕ” та представника підприємства ПП “ МВК”.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції цілком обґрунтовано зазначені акти визнані неналежними доказами, оскільки акти від 10.01.2007 р., від 12.01.2007р. від 02.01.2007р. та від 27.12.2006р. складені зацікавленими особами позивача, деякі з цих актів складені без залучення представника  ТОВ “ Медичний комплекс “ВАЛЕ”, з яким позивач перебуває в договірних відносинах, та без залучення представника відповідача, як власника орендованого приміщення, та  ТОВ “ Компанія Діловий центр”, який повинен забезпечувати водопостачання та електроносії орендованих приміщень; крім того, всі  надані суду акти  не  зазначають про те, що відключення водопостачання та електроенергії було здійснено саме відповідачем: умисно чи з необережності.

Твердження позивача про те, що  за письмовим повідомленням директора Медичного комплексу “ ВАЛЕ” вода та електроенергія навмисно відключені ТОВ “Компанія діловий центр” з вказівки заступника директора та члена правління ЗАТ “АТЕК”, не є переконливими та не підтверджуються відповідними  належними та допустимими доказами.

З наданих суду письмових пояснень Генерального директора ТОВ “ Компанії Діловий Центр” Петриченка І.В. та  директора даного  Товариства Малишева В.Г., наданих ними Прокурору Святошинського району м. Києва, вбачається, що з 25.12.2006р. почалось протікання води у підвалі , що веде до орендованого позивачем приміщення. За період з 25.12.2006р. до 15.01.2007р. Товариством  не була забезпечена подача холодної води у зв”язку з технічними поломками, що виникли у мережі, а також із знаходженням сантехніка в стані сп”яніння ( а.с. 75-78).

Дані письмові пояснення не містять фактів щодо  наявності винної поведінки  в заподіянні відповідачем  позивачу збитків умисно чи  з необережності. Ці пояснення стосуються виконання ТОВ “ Компанії Діловий Центр” зобов”язань  за Договором від 07.04.2003р., укладеного ним  з  відповідачем - ТОВ “ АТЕК”, про обслуговування об”єктів “АТЕК”.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано.

Таким чином, колегія зазначає, що на підставі сукупної оцінки наявних у справі доказів не встановлено обставин, які свідчили б про наявність безпосереднього причинного зв”язку між заявленою позивачем до стягнення сумою збитків і неправомірними діями відповідача.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст..23 ЦК України  особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”  під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв’язку з приниженням її ділової репутації, посягання на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Позивачем не надано належних доказів, що підтверджують завдання йому втрат немайнового характеру, які полягають у приниженні його ділової репутації та вчиненні відповідачем дій, спрямованих на зниження престижу позивача або мають наслідком підрив довіри до його діяльності, а також позивачем не доведений причинний зв’язок між виною відповідача та моральною шкодою у розмірі 10 000 гривень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки  суду першої інстанції з огляду на вище викладене.

В силу ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК  України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, яким  відмовлено в  задоволенні позовних вимог, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції  правильно дотримані вимоги ст.49 ГПК України щодо покладення судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Либідь-А” на рішення Господарського суду  м. Києва  від 04.06.2007 року  залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду  м. Києва  від 04.06.2007 року у справі № 36/87  залишити без змін.

3.          Матеріали справи  № 36/87 направити до Господарського суду  м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коршун Н.М.