ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" січня 2007 р.
Справа № 13/7116

За позовом                               військового прокурора  Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі головного квартирно-експлуатаційного Управління

Збройних сил України та  квартирно-експлуатаційного  відділу   Міністерства  оборони України м. Хмельницький

до                                    приватного підприємства “Лазуріт”  м. Хмельницький

про                              стягнення суми 7760,93 грн., з якої 4844,37 грн. заборгованості

по орендній платі, 129,41 грн. заборгованості за водопостачання, 353,97 грн. пені, 81,36 грн. за прострочення  платежів з водопостачання, 1985 грн. неустойка за прострочення платежів більше ніж три місяці та 366,82 грн. заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Cудді  Матущака О.І.

За участю представників сторін:

позивача:                    Юлик М.Т. –за довіреннністю №2234 від 12.12.2006 р.

відповідача:                    Косогоров Л.І. –директор та власник (паспорт НА № 112267, виданий Хмельницьким МУ УМВСУ в Хмельницькій області 27.04.1996 р.)

за участю:           Обабкова О.М. –заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону

В судовому засіданні 25.01.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, а повний тест рішення виготовлено 09.02.2007 р. про що зазначається у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Рішення господарським судом приймається 25.01.2007 р., оскільки в судових  засіданнях  14.12.2006 р., 18.01.2007 р. та 24.01.2007 р. оголошувалася перерва.

Прокурор у позові просить стягнути на користь позивача  з відповідача суму 7760,93 грн., з якої 4844,37 грн. заборгованості по орендній платі, 129,41 грн. заборгованості за водопостачання згідно договору № 1/1999 оренди державного майна  що знаходиться в управлінні  Міністерства оборони України від 05.01.1999 р. із змінами і доповненнями згідно додаткових угод № 109 д/2001 від 28.02.2001 р.,, без номера від 01.01.2003 р., № 23/2004 від 01.01.2004 р., 353,97 грн. пені, 81,36 грн. за прострочення  платежів з водопостачання, 1985 грн. неустойка за прострочення платежів більше ніж три місяці та 366,82 грн. заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Представник позивача в судовому засіданні та прокурор наполягають на задоволенні позовних вимог і вважають, що оскільки  п. 13 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. із наступними змінами і доповненнями  передбачено що розмір орендної

плати за кожний наступний місяць, визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, тому правомірно позивачем нараховувалася відповідачу орендна плата, фактично у спосіб нарахування  інфляції на інфляцію.

Представник відповідача у судових засіданнях  висловив усні заперечення щодо неправомірності нарахування до стягнення основного боргу у розмірі 4844,37 грн. та усіх штрафних санкцій які внаслідок цього заявлені позивачем і вважає, що така сума основного боргу за даними позивача виникла  внаслідок невірного визначення розміру орендної плати за попередній місяць під час встановлення її розміру за той, який здійснюється орендна плата та невірного трактування  ст. 13 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. Якщо вірно трактувати положення норм чинного законодавства, то ним не тільки не допущено заборгованості, а й здійснено за період оренди з 16.01.2004 р. по 08.12.2005 р. переплату у розмірі 5974,92 грн., що підтверджено поданим  18.01.2007 р. розрахунком.

Крім зазначеного вище, господарським судом встановлено наступне.

Між сторонами укладено  договір  № 1/1999 оренди державного майна  що знаходиться в управлінні  Міністерства оборони України від 05.01.1999 р., умови якого частково    змінювалися  і доповнювалися додатковими угодами № 109 д/2001 від 28.02.2001 р.,, без номера від 01.01.2003 р. та  № 23/2004 від 01.01.2004 р.

Згідно  вказаного із урахуванням змін та доповнень договору, позивач передав, а відповідач отримав у платне користування строком з 05.01.1999 р.  по 01.01.2006 р. не житлове приміщення  загальною площею 492,3 м. кв.  у м. Хмельницькому  по вул. Ціолковського, 10

Згідно п. 3.1  основного договору та  додаткових угод, орендна плата  визначається  на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України, а згідно п. 3.2 додаткової угоди  від 01.01.2003 р. (з огляду на період виникнення заборгованості  у відповідача за даними позивача згідно доданого до позову розрахунку з 01.07.2005 р. по 31.12.2005 р.), орендна плата за перший місяць оренди  (грудень 2002 р. розраховується згідно з додатком № 4 до цього Договору та складає –1061 грн. без ПДВ), тому з урахуванням ПДВ орендна місячна плата складає суму 1273,48 грн.

У відповідності до  п. 13  Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. із наступними змінами і доповненнями (надалі Положення),  розмір  орендної  плати  за  кожний   наступний   місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Разом з тим, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає індекс інфляції не  як спосіб чи порядок нарахування орендної плати, а як  вид відповідальності за порушення грошового зобов’язання.

Таким чином, якщо не застосовувати в даному випадку положення ст. 625 Цивільного кодексу України у зв’язку із відсутністю заборгованості за попередній місяць оренди, то поняття інфляції  згідно зазначеного вище п. 13 Положення  необхідно розцінювати не як санкцію, а як спосіб обчислення окремо орендної плати (згідно п. 3.2 Договору), та орендної плати  з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць   незважаючи на відсутність заборгованості.

Підсумовуючи зазначене вище,  оскільки у п. 13 Положення дослівно не вказано про те, що розмір  орендної  плати  за  кожний   наступний   місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції на індекс інфляції за поточний місяць, тому, у разі відсутності заборгованості у орендаря за попередній місяць чи період, орендну плату за поточний місяць необхідно обчислювати із суми орендної плати базового місяця ( 1273,48 грн.) з урахуванням інфляції за попередній місяць оренди.

Вказаною методикою визначено такий спосіб розрахунку орендної плати з метою можливого щомісячного знецінення грошових коштів внаслідок використання державного чи комунального майна, а лише у разі порушення договірних умов щодо сплати орендної плати, настає відповідальність, передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України, де розуміється заборгованість на початок звітного місяця як  основний борг  з урахуванням встановленого індексу інфляції за попередній, оскільки це є  втрата коштів, які позивач повинен був би отримати у попередньому місяці.

Крім цього,  якщо проаналізувати внесені зміни до основного договору внаслідок укладання додаткових угод, зазначених вище, то початкова (базова) орендна плата навіть з урахуванням індексу інфляції за один попередній місяць є меншою від розміру такої за останній місяць, згідно попередніх редакцій договорів. Дана обставина викликана тим, що в основу визначення  розміру орендної плати,  згідно п. 8 ст. 12 Положення, закладено не принцип її визначення з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період (за один попередній місяць згідно ст. 13 Положення), а принцип вартості  орендованого  майна,  визначеного  шляхом проведення   незалежної   оцінки з урахуванням    орендної  ставки згідно зазначеної у цій же статті формули.

Згідно  ж помилкової методики розрахунку, запропонованої позивачем, індекс інфляції множиться на індекс інфляції,  і якщо так проводити розрахунок в подальшому, то орендна плата може вирости у геометричній прогресії   навіть без наявності заборгованості по її оплаті до ціни більшої ніж  вартість самого орендованого майна при тому,  якщо  не вносити зміни до договору  в частині орендної плати (базової суми).

Зважаючи на викладене вище, господарський суд приходить до висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі позивача подано не відповідає вимогам чинного законодавства, тому у його задоволенні належить відмовити.

Під час прийняття такого рішення господарським судом також враховуються ті обставини, що згідно належного розрахунку відповідача, починаючи з дати зміни розміру орендної плати внаслідок зміни методики її нарахування та орендованої площі згідно додатку до основного договору оренди від 01.01.2004 р.,  за період  з 16.01.2004 р. по 08.12.2005 р., внаслідок невірного визначення розміру орендної плати позивачем, відповідач фактично здійснив  переплату  у сумі 5974,92 грн.,  а  згідно розрахунок заборгованості, поданого до позовної заяви, основна заборгованість відповідача складає суму 4183,11 грн., проте  у позові заявлено до стягнення суму 4844,37 грн.

Оскільки господарський суд прийшов до висновку про відсутність основного боргу, тому відсутні будь-які правові підстави для нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Керуючись  ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р.,  ст.ст. 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя                                                                      О.І. Матущак