ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 34/398
23.10.07 р.

За позовом
Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Орадон»

до
1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотур»
2) Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про
стягнення 10 632,09 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Кравченко О.А (довіреність № 179/2007 від 03.05.2007);

від відповідача-1 -
від відповідача-2 -
Павловська С.О. (довіреність № 213 від 09.08.2007);
Хомюк Г.О. (довіреність № 1296 від 10.5.2007).

У судовому засіданні 23.10.2007, згідно з вимогами статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), за згодою представників сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Орадон»(далі –СК «Орадон») звернулося до господарського суду з позовом про стягнення в порядку регресу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотур»(далі –ТОВ «Автотур») 510 грн. та Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»(далі –АТ «УПСК») 10 122,09 грн. матеріальної шкоди (компенсації страхового відшкодування).

Позовні вимоги мотивовані тим, що СК «Орадон»на підставі договору страхування транспортних засобів від 22.04.2004 № 2/19/96 (далі –Договір), внаслідок настання страхової події –дорожньо-транспортної пригоди (далі –ДТП) виплачено страхове відшкодування за письмовою заявою власника пошкодженого автомобіля «Мерседес Бенц 500»державний номер АА8004АК –ПП «Баядєра», а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування»та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки автомобіль «ГАЗ 3111»державний номер 04206 КА, яким скоєно ДТП, і водій якого визнаний винним у її скоєні, належить ТОВ «Автотур», а вказаний транспортний засіб застрахований у АТ «УПСК», згідно з договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № 08/151 від 30.12.2004, то обов’язок з відшкодування шкоди, за вирахуванням франшизи та в межах ліміту відповідальності, покладається на АТ «УПСК». ТОВ «Автотур»повинно сплатити розмір франшизи –510 грн.

Позивач 17.09.2007, на підставі статті 22 ГПК України, подав до суду клопотання № 0042/09-07, яким змінив позовні вимоги, а саме, у зв’язку з тим, що ТОВ «Автотур»сплатило ПП «Баядєра»франшизу у сумі 510 грн., СК «Орадон»просить стягнути з АТ «УПСК» увесь розмір матеріальної шкоди –10 632,09 грн.

ТОВ «Автотур»позов не визнало, оскільки 24.11.2005 платіжним дорученням № 1023 сплатило ПП «Баядєра»510 грн. франшизи.

АТ «УПСК»позов не визнало, свої заперечення мотивувало тим, що між АТ «УПСК»та страхувальником ТОВ «Автотур»було укладено договір №08/151 обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 30.12.2004, згідно з яким АТ «УПСК»взяло на себе обов’язок відшкодувати збитки третій особі, які можуть бути нанесені з вини Страхувальника внаслідок ДТП. Третьою особою, яка постраждала внаслідок вказаного ДТП є ПП «Баядєра», як власник автомобіля «ГАЗ 3111»державний номер 04206 КА. Вказана постраждала особа за відшкодуванням завданих їй збитків до АТ «УПСК»не зверталась. СК «Орадон»не є стороною за вказаним договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Законом України «Про страхування»та ЦК України не передбачено обов’язок щодо повернення страховику виплачених страхових сум у порядку регресу за договорами обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Підсумовуючи зазначене відповідач просив суд у позові відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2007 порушено провадження в справі, розгляд справи призначено на 11.09.2007.

У судовому засіданні 11.09.2007 було оголошено перерву до 18.09.2007.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2007 судове засідання було призначено на 23.10.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з довідки Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві від 01.03.2007 № 10/1585 та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2005 у адміністративній справі № 3-1196/2005, 28.03.2005 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення автомобіля «ГАЗ 3111»державний номер 04206 КА, яким керував Васько О.М., а власником якого є ТОВ «Автотур», із автомобілем «Мерседес Бенц 500»державний номер АА8004АК, яким керував Семенко В.С., а власником якого є ПП «Баядєра».

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Мерседес Бенц 500»державний номер АА8004АК.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2005 у адміністративній справі № 3-1196/2005 Васька О.М. визнано винним у вчиненні правопорушення.

Відповідно до звіту № 606 про оцінку майна від 29.03.2005, матеріальний збиток завданий пошкодженому внаслідок ДТП автомобілю становить 17 523,36 грн.

Пошкоджений автомобіль був застрахований на підставі Договору, укладеного між СК «Орадон»та ПП «Баядєра».

Як вбачається з страхового акта № 31 від 28.04.2005 до Договору СК «Орадон»визначено розмір страхового відшкодування, що належав до виплати ПП «Баядєра»у сумі 10 632,09 грн. Зазначені кошти Страховою компанією були виплачені ПП «Баядєра», що підтверджується платіжним дорученням № 145 від 29.04.2005.

08.09.2007 СК «Орадон»направила АТ «УПСК» претензію № 05-05/669 щодо сплати 10 632,09 грн. матеріальної шкоди.

12.06.2007 листом № 162 АТ «УПСК»відмовило СК «Орадон»у задоволенні вищевказаних вимог.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до СК «Орадон»перейшло в межах суми 10 632,09 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м. Києві від 01.03.2007 № 10/1585, автомобіль «ГАЗ 3111»державний номер 04206 КА, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Мерседес Бенц 500»державний номер АА8004АК, належить ТОВ «Автотур».

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відтак, ТОВ «Автотур» є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Мерседес Бенц 500»державний номер АА8004АК, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між АТ «УПСК»та ТОВ «Автотур»було укладено договір обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № 08/151 від 30.12.2004, відповідно до якого АТ «УПСК»взяла на себе зобов’язання провести виплату страхової суми потерпілому внаслідок ДТП. Вказаним договором визначено, що страхова сума, яка виплачується за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок ДТП становить 25 500 грн. (пункт 4), при відшкодуванні шкоди, завданої майну третіх осіб, із суми відшкодування вираховується франшиза, яка встановлена цим договором у розмірі 2% від страхової суми (пункт 8.2).

Заперечуючи проти позову АТ «УПСК»виходить з того, що діюче законодавство України не передбачає обов’язків страховика за договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, яким у даному випадку є АТ «УПСК», сплачувати страхове відшкодування страховику пошкодженого транспортного засобу, у даному випадку СК «Орадон»за цією справою, у тих випадках, коли останній сам сплатив потерпілому страхове відшкодування за договором добровільного страхування. Тобто, на думку  відповідача, СК «Орадон»не має правових підстав для звернення до АТ «УПСК»з вимогою відшкодування йому у порядку регресу матеріальної шкоди завданої з вини страхувальника АТ «УПСК».

З таким висновком АТ «УПСК»суд погодитись не може з наступних підстав.

Відшкодувавши збитки завдані ТОВ «Автотур» СК «Орадон»на підставі положень статті 27 Закону України «Про страхування»та статті 993 ЦК України стала в межах сплаченої суми стороною-кредитором у зобов’язанні, що виникло з делікту, замість потерпілого ПП «Баядєра». Тобто позивач з моменту сплати шкоди за особу відповідальну за її спричинення став кредитором у деліктному зобов’язанні отримавши право замість потерпілої особи вимагати відшкодування заподіяної шкоди від особи відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктами 1, 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним правилом зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи (стаття 511 ЦК України).

Водночас, згідно з частиною 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Згідно з частинами 1, 2 статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Вказані норми містяться у розділі І «Загальні положення про зобов’язання»книги п’ятої ЦК України і стосуються як договірних, так і недоговірних (деліктних) зобов’язань.

Отже, укладаючи з АТ «УПСК»договір № 08/151 обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 30.12.2004 ТОВ «Автотур»поклав на АТ «УПСК»обов’язок у випадку настання ДТП спричиненого з його вини, відшкодувати завдану ним шкоду потерпілій особі у межах встановленого ліміту відповідальності.

Відповідно до статті 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

У даному разі у СК «Орадон»у зв’язку із існуючим між АТ «УПСК» та ТОВ «Автотур»договірним зобов’язанням (цивільна відповідальність ТОВ «Автотур»та автомобіль «ГАЗ 3111»державний номер 04206 КА за вказаним договором обов’язкового страхування цивільної відповідальності застраховано у АТ «УПСК»), виникло право вимоги у порядку регресу на підставі вказаної норми та статті 27 Закону України «Про страхування»та статті 993 ЦК України на відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків як до АТ «УПСК», так і до ТОВ «Автотур».

Враховуючи зазначене, суд визнає пред’явлення даного позову до АТ «УПСК», як до страховика особи відповідальної за завдані збитки, правомірним, та таким, що підлягає задоволенню у сумі 10 632,09 грн.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що ТОВ «Автотур»сплатило ПП «Баядєра»франшизу в сумі 510 грн. й відсутності у позивача до нього у зв’язку із цим претензій (позовних вимог) і, відповідно, спору, то провадження в цій частині підлягає припиненню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 22, 988, 993, 1187 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», суд –

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотур»510 грн. франшизи.

Позов до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»(08500, Київська область, м. Фастів, площа Перемоги, 1, , р/р 01 в АБ «Банк регіонального розвитку», МФО 300540, а у випадку відсутності коштів із будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Орадон»(83100, Донецька область, м. Донецьк, вул. 50-річчя СРСР, 149, , р/р 12000 в ЗАТ «Донгорбанк»м. Донецьк, МФО 334970; р/р 3157 в Горлівській філії Ц-МВ Промінвест Банк м. Горлівка, МФО 334464) 10 632 (десять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 09 коп. відшкодування шкоди, 106 (сто шість) грн. 32 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку із дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 29.10.2007