ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.11.07р.

Справа № А23/483

За позовом  Закритого акціонерного товариства "Криворіжаглобуд", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області

про визнання нечинними податкових повідомлень- рішень № /0 від10.04.07, № /2 від 25.06.07, № /3 від 30.08.07.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Чапал Ю.О. дов. від 01.10.07, №07/11юр представник

Від позивача Ларін А.В. дов. від 26.06.07, 7/05-юр представник

Від відповідача Курлова Л.В. дов. від 25.10.07, №18028/10/08-10-053 зав. сектором

Від віповідача Шеренець Р.О. дов. від 29.10.07, №17987/10/08-10-053 головдержподатінспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та просить визнати нечинними  податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу в м. Кривому Розі №/0 від 10.04.07, №/1 від 23.04.07, №/2 від 25.06.07, №/3 від 30.08.07.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків відповідача, зроблених в акті перевірки щодо правильності визначення податку на прибуток, а саме: на думку відповідача право у позивача віднести до складу валових витрат грошову заборгованість Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд (КГЗКОР) виникло в І кварталі 2001 року, коли позивач звернувся до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника в справі про його банкрутство і які ухвалою суду від 07.03.01 № 05-01/184/6-12а арбітражним судом були визнані, тоді як якщо наявність заборгованості протягу строку, що перевищує строк позовної давності, підтверджується первинними документами, підприємству дозволяється включити до складу валових витрат суму такої дебіторської заборгованості за умови вжиття заходів по її стягненню.

Відповідачем не прийнято до уваги той факт, що між позивачем та боржником укладена мирова угода, затверджена судом у справі про банкрутство, за умовам якої боржнику надавалась відстрочка. У зв’язку з невиконанням боржником умов мирової угоди комітет кредиторів, до числа яких входить позивач, звернувся до суду з заявою про визнання мирової угоди недійсною і з дня прийняття господарським судом цієї заяви (09.02.06) у позивача виникло право на збільшення валових витрат.

Позивачем приймались вся можливі міри для погашення заборгованості до закінчення строку давності, які не привели до погашення заборгованості, що  стало підставою для збільшення валових витрат в податковій декларації за І квартал 2006 року.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач мав право зменшити суму валового доходу  по сумнівній заборгованості КГЗКОР не пізніше І кварталу 2001 року, оскільки ухвала суду про прийняття справи №05-01/184/6-12а до провадження була прийнята судом не пізніше 07.03.01.На протязі встановлених Законом України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" строку в 1095 днів позивач не скористався своїм правом уточнити показники декларації по податку на прибуток на суму раніше не відображеної сумнівної заборгованості.

За мировою угодою, укладеною в межах справи про банкрутство  КГЗКОР, будь-якої зміни видів зобов'язання не відбулось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу в м. Кривому Розі (відповідачем) проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ЗАТ "Криворіжаглобуд" (позивач) за період з 01.10.05 по 31.12.06, за результатами якої складений акт 30.03.07 №41/08-07-124/1/01238979.

Під час перевірки відповідачем встановлено завищення загальної суми валових витрат за півріччя 2006 року в сумі 945450,50 грн.

- В порушення пп.12.1.1 п.12.1. ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивач завищив валові витрати за І квартал 2006 року в сумі 925018,00 грн. в частині врегулювання безнадійної дебіторської заборгованості, яка виникла в результаті взаємовідносин з Криворізьким гірничо-збагачувальним комбінатом окислених руд, а саме: затримки оплати КГЗКОР вартості виконаних на об’єктах комбінату протягом 1996-1999 років будівельно-монтажних робіт.

До такого висновку відповідач дійшов, виходячи з того, що 29.06.00 позивачем до арбітражного суду Кіровоградської області направлена заява про визнання та погашення майнових вимог в розмірі 6752331,00 грн., які пов’язані з невиконанням зобов’язань КГЗКОР. Ухвалою арбітражного суду Кіровоградської області від 07.03.01 №05-01/184/6-12а визнано вимоги позивача в розмірі 6724888,02 грн., у зв'язку з чим право на зменшення валового доходу (збільшення валових витрат) підприємство набуло в І кварталі 2001 року.

Враховуючи встановлений ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" строк  для уточнення показників раніше поданої декларації, позивач мав право уточнити показники декларації по податку на прибуток на суму раніше не відображеної сумнівної заборгованості в строк до 10.04.04.

- В порушення пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивач завищив валові витрати у ІІ кварталі 2006 року при списані заборгованості за отримані будівельно монтажні роботи по ВАТ "Домобудівельник" та ВАТ "Дніпромеханомонтаж" в сумі 20432,50 грн., по якій минув строк позовної давності.

Станом на 30.06.06 відповідно до даних бухгалтерського обліку у позивача рахувалась кредиторська заборгованість по вказаних підприємствах, дата виникнення якої під час перевірки не встановлена через відсутність первинних бухгалтерських документів на 2003 рік.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 10.04.07 прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено суму податкового зобов’язання позивача з податку на прибуток в розмірі 354033,13 грн. в тому числі 236362,63 грн. –основний платіж, 117670,50 грн. - штрафні санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в порядку ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За результатами розгляду скарги № 062юр від 12.04.07 відповідачем податкове повідомлення-рішення відповідача залишено без змін, скарга без задоволення. 23.04.07 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/1 на таку ж суму, що і первинне рішення, - 354033,13 грн.

Рішенням про результати розгляду повторної скарги Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.04.07 скасовано в частині визначення податкового зобов'язання зі сплати податку на прибуток в сумі 7662,19 грн. (за рахунок зменшення валових витрат по списаній кредиторській заборгованості), в іншій частині 346371,94 грн. (основний платіж - 231254,50 грн.,  штрафні (фінансові) санкції –115116,44 грн.) залишено без змін.

25.06.07 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /2, яким визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в загальному розмірі 346881,75 гривень.

Рішенням Державної податкової адміністрації України від 23.08.07 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 10.04.07 № /0 з урахуванням рішення ДПА у Дніпропетровській області від 25.06.07 № 16771/10/25-008, прийнятого за розглядом повторної скарги (податкове повідомлення-рішення від 25.06.07 № /2).

На підставі даного рішення відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення  № /3 від 30.08.07 на загальну суму 346881,75 гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В податковій декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2006 року позивачем до складу валових витрат включена сума 925018,00 грн. - частина грошової заборгованості дирекції будованого Криворізького гірничо – збагачувального комбінату окислених руд, яка виникла в результаті затримки оплати КГЗКОР вартості виконаних на об’єктах комбінату протягом 1996-1999 років будівельно-монтажних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.00 позивач звернувся до арбітражного суду Кіровоградської області в межах справи про банкрутство № 05-01/184/6-12а з заявою про грошові вимоги в розмірі 6752331,00 грн. до боржника - Криворізького гірничо–збагачувального комбінату окислених руд. Ухвалою арбітражного суду Кіровоградської області від 07.03.01 №05-01/184/6-12а вимоги позивача визнано в розмірі 6724888,02 грн..

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 29.09.04 у справі № 05-01/184/6-12а/10 між боржником - КГЗКОР та комітетом кредиторів, до складу якого входить позивач, затверджена мирова угода, за умовами якої передбачена відстрочка сплати заборгованості боржника перед визнаними судом кредиторами на 6 місяців з дня підписання мирової угоди, тобто до 04.12.04. Мировою угодою передбачено, що зобов'язання боржника перед кредиторами виконуються в повному обсязі покупцем (інвестором) об’єкта незавершеного будівництва КГЗКОРу впродовж місяця з дня переходу до нього права власності на об’єкт.

У зв'язку з невиконанням КГЗКОР мирової угоди 09.02.06  при розгляді справи № 05-01/184/6-12а/10 в судовому засіданні головою комітету кредиторів від імені кредиторів подана заява про визнання мирової угоди, затвердженої судом 29.09.04, недійсною, у зв'язку з чим  господарським судом Кіровоградської області розгляд справи № 05-01/184/6-12а/10 було відкладено до 17.03.06.

Згідно порядку врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості, встановленого пп.12.1.1 п.12.1 ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" в редакції, що діяла до 01.01.03, платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право зменшити суму валового доходу звітного періоду на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг), у разі коли покупець таких товарів (робіт, послуг) затримує без погодження з платником податку оплату їх вартості. Зазначене зменшення здійснюється у разі, якщо платник податку звернувся із заявою до суду (арбітражного суду) про стягнення заборгованості з такого покупця або про визнання покупця банкрутом.

Починаючи з 01.01.03 у зв'язку з набуттям чинності Закону України від 24.12.02 "Про внесення змін до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", змінився порядок відображення в податковому обліку платника податку на прибуток підприємств сумнівної, безнадійної заборгованості, який передбачено п.12.1 ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Так, відповідно до пп.12.1.1 п.12.1 ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" в редакції Закону України від 24.12.02 платник податку - продавець товарів (робіт, послуг) має право збільшити суму валових витрат звітного періоду на вартість відвантажених товарів (виконаних робіт, наданих послуг) у поточному або попередніх звітному податкових періодах у разі коли покупець таких товарів (робіт, послуг) затримує без погодження з таким платником податку оплату їх вартості (надання інших видів компенсацій їх вартості). Таке право на збільшення суми валових витрат виникає, якщо протягом такого звітного періоду платник податку звертається до суду з позовом (заявою) про стягнення заборгованості з такого покупця або про порушення справи про його банкрутство чи стягнення заставленого ним майна.

Згідно з пунктом 5 Перехідних положень Закону України від 24.12.02  "Про внесення змін до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"" порядок урегулювання безнадійної заборгованості, визначений статтею 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції цього Закону), застосовується для цілей оподаткування щодо заборгованості, віднесеної до складу валових витрат продавця або до страхового резерву кредитора, після набрання чинності цим Законом.

Виходячи з фактичних обставин, приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з відповідною заявою про грошові вимоги до боржника - Криворізького гірничо–збагачувального комбінату окислених руд" 29.06.00, ухвала арбітражного суду №05-01/184/6-12а, якою визнані вимоги позивача, винесена 07.03.01, суд вважає правильним висновок відповідача щодо виникнення у позивача права на врегулювання сумнівної заборгованості КГЗКОР шляхом зменшення валового доходу саме в І кварталі 2001 року.

Посилання позивача на укладену в межах справи про банкрутство КГЗКОР мирову угоду між боржником та комітетом кредиторів, до числа яких входить позивач, і  яка затверджена судом у встановленому порядку ухвалою господарського суду Кіровоградської області № 05-01/184/6-12а/10 від 29.09.04, як на підставу заміни первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) відповідно до ч.2 ст. 604 Цивільного кодексу України, суд вважає помилковим.

Питання укладення мирової угоди в межах справи про банкрутство регулюється нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з абзацом 18 статті 1 цього Закону мировою угодою є домовленість між боржником та кредитором (групою кредиторів) про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов'язання за угодою сторін (далі - прощення боргів).

Виходячи з наведених правових норм, правової суті укладеної між КГЗКОР та комітетом кредиторів мирової угоди,  ця мирова угода не замінює первісне грошове зобов'язання боржника  - КГЗКОР.

Крім того, факт укладення мирової угоди в межах справи про банкрутство боржника позивача, а також звернення до суду з заявою про визнання укладеної мирової угоди недійсною відповідно до норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не породжують для позивача як платника податку на прибуток правових наслідків щодо врегулювання  дебіторської заборгованості КГЗКОР.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Згідно зі ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" уточнення показників раніше поданої декларації має бути здійснено не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, то  за днем її фактичного подання.

Таким чином, в даному випадку граничний строк уточнення позивачем показників декларації по податку на прибуток на суму раніше не відображеної сумнівної заборгованості - до 10.04.04.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що висновок відповідача щодо безпідставності збільшення позивачем валових витрат в І кварталі 2006 року на суму безнадійної заборгованості КГЗКОР у розмірі 925018,00 грн. є правильним, правові підстави для визнання нечинними оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з цього приводу відсутні.

Стосовно визнання нечинними в повному обсязі податкових повідомлень рішень №/0 від 10.04.07, №/1 від 23.04.07, суд, приймаючи до уваги той факт, що в результаті апеляційного узгодження спірних податкових повідомлень-рішень податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.04.07 в частині визначення податкового зобов'язання зі сплати податку на прибуток в сумі 7662,19 грн. скасовано, податковим повідомленням-рішенням від 25.06.07 № /2 визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в загальному розмірі 346881,75 гривень (основний платіж - 231254,50 грн.,  штрафні (фінансові) санкції – 115116,44 грн.), в силу пп.6.4.1 п.6.4, п.6.5 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" раніше надіслані податкові повідомлення-рішення вважаються відкликаними, вважає, що в цій частині спір між сторонами відсутній, правові підстави для задоволення вимог цих позивача відсутні.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Згiдно з оригіналом

24.12.07

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна