ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  7/668

30.10.07

За позовом Дочірнього підприємства “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва

до 1. Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва

2. Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго” м. Києва

третя особа Кабінет Міністрів України

про зобов’язання вчинити дії,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Мицько Р.М.,

від відповідача 1.Тютюнник В.Я.,

від відповідача 2. Гайсин.Р.Р.,

від третьої особи не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

у жовтні 2006 року Дочірнє підприємство “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”  звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та Національною акціонерною компанією “Нафтогаз України” (далі-відповідач 1.) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 06/06-2 від 3 січня 2006 р.

Посилаючись на те, що всупереч умов укладеного договору відповідач 1. після передачі обсягів газу за договором не оформив приймання-передачу природного газу документально, позивач просив задовольнити позов та зобов’язати відповідача 1. протягом 20 днів з моменту набрання рішенням у справі законної сили підписати акти прийому-передачі природного газу у червні 2006 року в обсязі 10710956 м3, у липні 2006 року – 8251122 м3.

Також вказав, що підписання відповідачем 1. актів приймання-передачі природного газу стало неможливим внаслідок неукладенння останнім договорів купівлі-продажу природного газу із Закритим акціонерним товариством “Укргаз-Енерго” (далі-відповідач 2.) на період червня-липня 2006 року.

Посилаючись на те, що така бездіяльність відповідача 1. суперечить вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. “Про забезпечення споживачів природним газом”, позивач просив також зобов’язати останнього документально оформити правовідносини, що фактично склалися у червні та липня 2006 року з відповідачем 2. з приводу купівлі-продажу належного тому природного газу шляхом укладення відповідних договорів та актів приймання-передачі природного газу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач 1. відзив на позовну заяву не подав, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог.

Ухвалою суду від 27 листопада 2006 р. до участі у справі якості іншого відповідача було залучено Закрите акціонерне товариство “Укргаз-Енерго”.

Відповідач 2. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, просив припинити провадження у справі в частині вимог до нього, посилаючись на відсутність предмету спору між ним позивачем.

Ухвалою суду від 6 листопада 2006 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Кабінет Міністрів України.

Третя особа письмових пояснень з приводу заявлених вимог не надала, представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 3 січня 2006 р. між позивачем та відповідачем 1. було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 06/06-2, 27 січня 2006 р. додаткову угоду № 1 до цього договору, згідно з якими відповідач 1. зобов’язався передати позивачу у 2006 році до 500 млн. м3 природного газу, отриманого за зовнішньо-економічними контрактами для потреб бюджетних установ та організацій, а позивач –прийняти та до 25 числа наступного місяця на підставі акту приймання-передачі газу оплатити його вартість.

Таким чином, між сторонами по справі виникли відносини з договору купівлі-продажу, врегульовані гл. 54 ЦК України.

Покупець за договором купівлі-продажу, яким є позивач, відповідно до вимог чинного законодавства набуває права вимагати від продавця передачі у свою власність визначеного товару в установлений строк.

Вимог з приводу захисту права на одержання товару за спірним договором в межах даної справи позивачем не заявлено.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Чинним законодавством не передбачено підстав захисту прав та інтересів шляхом зобов’язання сторони за договором купівлі-продажу до оформлення товарно-супровідних документів, зокрема, актів прийому-передачі.

У разі, якщо позивач вважає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем 1. зобов’язання за спірним договором, він не позбавлений можливості звернутися в установленому порядку за захистом свого права з вимогами виконання обов’язку в натурі або відшкодування збитків.

За таких обставин у позові в цій частині вимог відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Заявлені позивачем вимоги про зобов’язання відповідача 1. документально оформити правовідносини, що фактично склалися у червні та липня 2006 року, з відповідачем 2. фактично стосуються зобов’язання відповідачів укласти між собою господарський договір купівлі-продажу природного газу.

Позивачем не подано доказів набуття ним в установленому порядку (в силу закону, договору тощо) права вимоги до відповідачів з приводу кладення між тими господарського договору, яким передбачалася б передача природного газу протягом червня-липня 2006 року.

Враховуючи, що права позивача у спірних правовідносинах з боку відповідачів порушені не були, у позові в цій частині відповідно до вимог ст. 15 ЦК України слід також відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Дочірнього підприємства “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар