ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2007 р.

№ 26/57

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.

за участю представників сторін
позивача відповідача  розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явився Коршун О.А., довіреність від 09.01.07 №1  Товариства з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями  "Цеппелін
Україна"

на  постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2006 року

у справі

№ 26/57

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна"

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного німецько-британо-українського підприємства
"Трансгазбуд"

про

стягнення 164036,12 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ"
звернулося до господарського суду міста Києва з позовом  про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного німецько-британо-українського підприємства
"Трансгазбуд" 155 603 грн. 69 коп. основного боргу за договором
про    надання       послуг
з   сервісного   обслуговування № 8К-К 044/01.04.04від
01.04.2004 року, 5669 грн. 94 коп. пені, 1 867 грн. 24 коп. збитків від
інфляції, 3% річних в сумі 895 грн. 25 коп.

Доповідач: Гоголь Т.Г.

Господарський суд міста Києва
рішенням від 18.05.2006 року (суддя Пінчук В.І.) позовні вимоги задовольнив,
стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного
німецько-британо-українського підприємства "Трансгазбуд" на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін
Україна ТОВ" 155 603 грн. 69 коп. основного боргу за договором про надання
послуг з сервісного обслуговування № 8Я-К 044/01.04.04 від 01.04.2004 року, 5
669 грн. 94 коп. пені, 1 867 грн. 24 коп. збитків від інфляції, 3% річних в
сумі 895 грн. 25 коп. Рішення вмотивовано тим, що позивач надав відповідачу
послуги з технічного обслуговування та ремонту обладнання на підставі договору
№ 8К-К 044/01.04.04 від 01.04.2004 року, а відповідач за вказані послуги
розрахувався лише частково, що суперечить положенням статті 193 Господарського
кодексу України.

Київський апеляційний господарський
суд постановою від 17.10.2006 року ( судді Брайко А.І., Бившева Л.І.,
Розваляєва Т.С.) рішення господарського суду від 18.05.2006 року скасував, в
позові Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями
"Цеппелін Україна ТОВ" відмовив, пославшись на те, що в матеріалах
справи відсутні будь-які підтвердження правомірності позовних вимог.

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна"
звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій
просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2006
року скасувати, залишивши без змін рішення господарського суду міста Києва від
18.05.2006 року, посилаючись на порушення Київським апеляційним господарським
судом норм матеріального та процесуального права, а саме статті 181
Господарського кодексу України, статті 642 Цивільного кодексу України, статей
32, 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді Гоголь
Т.Г. та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача,
перевіривши наявні матеріали справи на предмет повноти їх встановлення в
рішенні господарського суду міста Києва та постанові Київського апеляційного
господарського суду у даній справі, правильності застосування норм
матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному
порядку судові рішення,  касаційна
інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Апеляційним господарським судом під
час розгляду справи встановлено, що, звертаючись  до господарського суду з позовом про
стягнення вказаної суми боргу,
Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями
"Цеппелін Україна" обґрунтувало свої вимоги тим, що зазначений борг
виник внаслідок несплати Спільним німецько-британо-українським підприємством
"Трансгазбуд" послуг, наданих позивачем останньому відповідно до умов
укладеного між сторонами договору про надання послуг з сервісного
обслуговування № 8К-К 044/01.04.04 від 01.04.2004 року. Дослідивши надану
товариством копію договору, суд встановив, що договір не  містить підпису повноважного представника
позивача. Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що за
умовами  пункту 3.1 вказаного договору
сервісне обслуговування обладнання підприємства (замовника), а також поставка
запасних частин здійснюється товариством (виконавцем) на підставі заявок
замовника на умовах та у строки, узгоджені сторонами. До початку надання послуг
повноважний представник замовника
перевіряє перелік запланованих робіт і запасних частин, необхідних для
виконання сервісного обслуговування та ставить свій підпис в наряді -
замовленні виконавця, складеного на підставі заявки (п. 3.5 договору).  Пунктами 3.6 та 4.1 договору № 8К-К
044/01.04.04 від 01.04.2004 року передбачено, що після виконання робіт з
кожного сервісного обслуговування виконавець оформляє акт приймання - передачі
наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та є
підставою для виставлення рахунку замовнику. При цьому видача замовнику
запчастин зі складу виконавця провадиться
з оформленням видаткової накладної (п.3.7 договору). Жоден з документів
(заявки, наряд -замовлення, акти приймання -передачі робіт, накладні на
запчастині) які б підтверджували факт надання послуг, на  вимогу суду товариством не надавалися.  Наданий товариством акт звірки взаємних
розрахунків, згідно з яким заборгованість підприємства  - замовника
перед позивачем становить 155603, 69 грн., судом апеляційної інстанції
як доказ відхилено, оскільки він не є зобов'язанням в розумінні статті 207
Цивільного кодексу України.

За правилами статті 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо
він підписаний його сторонами. При цьому правочин, який вчиняє юридична
особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою (аналогічні положення містить стаття 181 Господарського
кодексу України). Таким чином сторони договору засвідчують погодження ними
визначених законом істотних та визначених самими сторонами умов договору
(стаття 628 Цивільного кодексу  України,
стаття 180 Господарського кодексу України).

Як встановив суд, договір № 8К-К
044/01.04.04 від 01.04.2004 року  не
підписаний  повноважним представником
позивача.

Відповідно до частини 8 статті 181
Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його
виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
дії осіб, які породжують цивільні права та обов'язки.

Однак, як встановлено апеляційним
господарським судом, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Цеппелін Україна" всупереч вимогам статті 33
Господарського процесуального кодексу України не надано суду доказів  фактичного надання послуг відповідачу ( підприємству
-замовнику)  у відповідності з умовами
договору № 8К-К 044/01.04.04 від 01.04.2004 року, тобто позивачем не доведено
виконання дій, які породжували б
цивільні права та обов'язки. А відтак, з урахуванням зазначеного
апеляційний господарський суд дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку
про відсутність підстав для задоволення позову.

Наведене спростовує доводи,
викладені в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна".

Зважаючи на викладене, суд
апеляційної інстанції вірно застосував приписи чинного законодавства, що
регулюють спірні правовідносини до

встановлених  обставин справи, а відтак у касаційної
інстанції відсутні підстави для зміни чи скасування прийнятої у справі
постанови.

З
огляду  на  зазначене, керуючись статтями  108,
1115 ,  1117
, 1119,  11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий  господарський
суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2006 року у справі  № 26/57
-залишити без змін.

Касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна" - залишити без
задоволення.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т. Гоголь

Л.
Продаєвич