ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/151

18.09.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринський маслосир завод"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Арлен-Інвест"

про                    стягнення 16 534,28 грн.

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    представник по довіреності від 01.06.2007

від відповідача           не з'явились

Обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Жмеринський маслосир завод»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлен-Інвест»про стягнення 16 534 грн. 28 коп., з них 12 000,00 грн. –заборгованість за Договором поставки № 28-04/2006 від 28.04.2006, 1 524,28 грн. –збитки від інфляції та 3 % річних, 3 000,00грн. –штраф за затримку платежу згідно умов договору

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов вищезазначеного договору, не виконує належним чином зобов’язання щодо оплати коштів за поставлену лінію по виробництву казеїну.

Ухвалою суду від 27.07.2007 було порушено провадження у справі № 1/151 та призначено розгляд справи на 18.09.2007.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання 18.09.2007 не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвали суду від 27.07.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Жмеринський маслосир завод»(надалі –постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арлен-Інвест»(надалі –покупець) було укладено Договір поставки № 28-04/2006 (надалі –Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов’язується передати в обумовлені даним договором строки лінію по виробництву казеїну (надалі –товар), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами цього договору.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договору сторони узгодили, що загальна вартість товару 30 000,00 грн. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання його представником акту приймання –передачі товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору покупець попередньо оплачує 80 % ціни товару протягом 3 календарних днів з моменту підписання договору, остаточна оплата –після поставки товару, але не більше 10 календарних днів з дня виписки видаткової накладної.

Факт поставки товару на суму 30 000,00 грн., підтверджується видатковою накладною № GМ-000008 від 06 травня 2006р, належним чином копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Товар було прийнято відповідачем за довіреністю Серії ЯМБ № 685954 від 04.05.2006.

Згідно статті 1 ГПК України підприємства та організації можуть звернутися до господарського суду за захистом своїх законних прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач покладені на нього обов’язки щодо оплати отриманого товару на момент розгляду справи у суді виконав лише частково, сплативши позивачу 18 000,00 грн., що підтверджується належним чином засвідченими банківськими виписками з особового рахунку позивача від 05.05.06, 10.05.06, 16.06.06.

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача становить 12 000 грн. 00 коп.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, на яку останній відповіді не надав, борг не сплатив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, ст. 525 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу підлягають задоволенню в повному розмірі в сумі 12 000 грн. 00 коп.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 10 % від ціни товару, яка складає 3 000,00 грн. згідно розрахунку позивача.

Враховуючи те, що п. 6.2. Договору передбачений у випадку затримки платежу покупцем штраф у розмірі 10 % від ціни товару, а також й те, що сторони є вільними в укладанні договору, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. 00 коп. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України збитки від інфляції в розмірі 1 204,01 грн. за період з 01.06.2006 по 30.04.2007 та три проценти річних в сумі 330,27 грн.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавства не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього, на підставі статті 625 ЦК України, підлягають стягненню інфляційні витрати в розмірі 1 204,01 грн. та            3 % річних в розмірі 330,27 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально доведені та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 166,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлен-Інвест»(03134, м. Київ, вул. Семиренка, 1-В; рахунок 341 в Житомирській ФВАТ «Державний експортно-імпортний банк», МФО 311324, , або з будь–якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жмеринський маслосир завод» (23100 Вінницька область,  м. Жмеринка, вул. Миру, 33; рахунок 260033419 в Вінницькій обласній дирекції АППБ «Аваль», МФО 302247, ) 12 000 (дванадцять тисяч)грн. основного боргу, 3 000 (три тисячі) штрафу, 1 204 (одна тисяча двісті чотири)грн. 01 коп. збитки від інфляції, 330 (триста тридцять)грн. 27 коп. три проценти річних, 166 (сто шістдесят шість)грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішення законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                   Мельник В.І.