ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2007р.                                                                                 Справа №  5/438-19/224

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю Молодіжний житловий комплекс "Житлобудкомплект", м. Кременчук

до Управління Пенсійного фонду України в Автозаводського району у м. Кременчуці, м. Кременчук

про визнання рішення недійсним

Суддя Т.М. Безрук

Секретар судового засідання Овсепян А.Г.

Представники:

від позивача:   Демиденко М.Д.

від відповідача: Семчук А.В.

Розглядається позовна заява про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду  від 10.08.2005р. № 779, згідно якого до позивача застосовано   штраф в сумі 19096,68 грн. та нараховано пеню в сумі 5161,27 грн.

Відповідач у відзиві (т.1 а.с.50-51) та письмових пояснення проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішення прийнято правомірно, оскільки позивач постійно протягом 2004-2005р.р. своєчасно не сплачував поточні страхові платежі, за що були застосовані фінансові санкції відповідно до п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України “ Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

В судовому засіданні 19.04.2007р. судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови на підставі ст. 160 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та спеціаліста, суд встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Автозаводського району у м. Кременчуці прийняло рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду  від 10.08.2005р. №779, згідно якого до позивача застосовано   штраф в сумі 19096,68 грн. та нараховано пеню в сумі 5161,27 грн. за несвоєчасну сплату внесків.

Згідно наданих відповідачем розрахунків штрафні санкції та пеня за спірним рішенням застосовані за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем страхових внесків за період  з 01.10.2004р. по 20.07.2005р. (лист від 04.10.2006р. №4979/06-06).

Позивач прохає визнати вказане рішення недійсним посилаючись на те, що в зв’язку з фінансовими труднощами існувала заборгованість по виплаті заробітної плати, внески сплачувалися пропорційно виплаченим сумам відповідно до ст. 5 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Згідно преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.08.2003р. № 1058: "Цей  Закон,  розроблений  відповідно  до Конституції  України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.".

Позивач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі ст. ст. 14 та 15 зазначеного вище Закону.

Згідно ч. 6 ст. 19 даного Закону, страхові внески нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Пунктом 6 ст. 20 Закону передбачено, що платник таких платежів зобов'язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

За період жовтень 2004 р. –липень 2005 р. позивачем подано до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень 2004 р. –липень 2005 р.

Як свідчать матеріали справи, розрахунки, надані відповідачем, конррозрахунок позивача, платіжні доручення на сплату внесків, надані позивачем, за спірний період позивач сплачував страхові внески несвоєчасно, з простроченням визначеного ст.20 вказаного Закону терміну.

Згідно абз. 3  п. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати. У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

Таким чином, пропорційність сплати страхових внесків встановлено лише при сплаті авансових платежів. Остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Крім цього, згідно абз. 1 п. 12 ст. 30 цього ж Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Також, статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування" визначено наступне.

У разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових  внесків  страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею (ч.1 ст.106 Закону).

Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій (ч.2 ст.106 Закону).

Територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за  формою  і  у строки,  визначені   правлінням   Пенсійного   фонду,   надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.      Протягом десяти  робочих  днів  із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки та суми фінансових санкцій (ч.3 ст.106 Закону).

Таким чином, спірне рішення прийнято відповідно до вимог законодавства і підстави для визнання його недійсним відсутні.

Посилання позивача на відсутність  факту несвоєчасної сплати внесків спростовується матеріалами справи, розрахунками сторін та наданими платіжними дорученнями.

Посилання позивача  на економічний висновок спеціаліста яким встановлено факт відсутності заборгованості позивача перед ПФУ, судом не може бути визнаним належним доказом, оскільки як свідчить висновок при проведенні дослідження спеціалістом не враховувалися дані пенсійного фонду на погашення яких саме боргів було віднесено сплачені суми, не досліджувалося призначення платежів за платіжними дорученнями.

Крім того, суд погоджується з твердженням відповідача про необґрунтованість наданих позивачем заперечень та висновків спеціаліста, оскільки позивачем не розділено сплату внесків по зарплаті, нарахованій до 01.01.2004р. та по заробітній платі, нарахованій з 01.01.2004р., які сплачують на різні рахунки, і зобов’язання по сплаті яких позивачем розділені.

Твердження позивача, що страхові внески повинні сплачуватися пропорційно виплаченим працівникам сумам заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від  26.06.1997р. №400/97-ВР судом відхиляються з наступного.

Пунктом 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування", який набрав чинності  з 01.01.2004р., визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються  в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, порядок сплати внесків з 01.01.2004р. регулюється Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування".

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163, підп. 3 п. 3 та п. 6 розділу VІІ  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Копію постанови надіслати сторонам в порядку ст.167 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                      Безрук Т.М.

Повний текст постанови складений: