ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" лютого 2007 р.                                                            Справа №15/7641-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі  м. Дунаївці

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тканини Поділля" м. Дунаївці

про стягнення 78796,88 грн.

Суддя  Муха М.Є.

Секретар судового засідання Капустян А.В.

Представники сторін:

від позивача       Пилипчук Н.Ю. –за довіреністю №2531/01 від 01.11.2006р.

від відповідача   Видилюк В.Д. –за дорученням №18 від 15.02.2007р.

У судовому    засіданні  згідно  ч.3 ст.  160 КАСУ  проголошено  вступну  і  резолютивну частини постанови.

Постанова приймається 20.02.2007року, оскільки в судовому засіданні 15.02.2007року оголошувалась перерва.

Суть спору

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд стягнути з відповідача 78796грн. 88коп. заборгованості, з якої 61926грн. 72коп. –недоїмки по сплаті страхових внесків, 13029грн. 90коп. –штрафних санкцій, 3840грн. 26коп. –пені.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують. Посилається на те, що у відповідності по вимог Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” ТОВ „Тканини Поділля”, як страхувальник зобов'язаний своєчасно нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. На виконання вимог закону ТОВ „Тканини Поділля” щомісячно проводило сплату страхових внесків, шляхом перерахування відповідних сум на рахунки Управління пенсійного фонду, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 162, 163 від 20.04.2006 р., №№194, 195 від 22.05.2006 р. на загальну суму 23089,98 грн. З врахуванням викладеного вважає заборгованість, що рахується за ТОВ „Тканини Поділля” такою, що не відповідає дійсності. Зазначив, що відповідно до карток особового рахунку страхувальника, за період з квітня по листопад належить до сплати: 3730,12грн. - 32%, 109,73 грн. - 1-5 % (графа 2), донарахування збору 69,57 грн. (графа 3) Разом 3909,42 грн. внесків, нарахованих до сплати, нарахування по фінансових санкціях відсутні взагалі. Враховуючи вищезазначене просить суд у позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне

Станом на 07.12.2006р. заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі склала 78796грн. 88коп., з якої 61926грн. 72коп. –недоїмки по сплаті страхових внесків, 13029грн. 90коп. –штрафних санкцій, 3840грн. 26коп. –пені.

Вказана сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за березень-жовтень 2006р., рішеннями про застосування фінансових санкцій №124 від 20.04.2006р., №142 від 10.05.2006р., №167 від 07.06.2006р., картками особового рахунку.

Рішення про застосування фінансових санкцій отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачем відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. направлено відповідачу вимогу №Ю-163У від 01.12.2006р. про сплату заборгованості, протягом десяти робочих днів із дня отримання якої відповідач зобов’язаний був сплатити суму заборгованості.

Оскільки відповідач не сплатив зазначену у вимозі суму в повному обсязі, не узгодив вимоги з управлінням Пенсійного фонду, не оскаржив її до суду позивач просить стягнути з відповідача 78796грн. 88коп. заборгованості.

Аналізуючи обставини справи, судом враховується наступне:

За змістом ст. 58 Закону України “Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування“ від 09.07.03р.  Пенсійний фонд є органом,  який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує  своєчасне  і в повному  обсязі фінансування  та  виплату  пенсій.

Ч.1 п.7 ст. 64 Закону визначає, що виконавча  дирекція  Пенсійного  фонду та її територіальні органи мають право  стягувати  з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст.1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. У п. 3. даної статті наголошується, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно частини 14 ст. 106 вказаного Закону рішення  органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Суми пені та фінансових санкцій,  застосованих  за  порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надіслано відповідачу вимогу №Ю-163У від 01.12.2006р. про сплату заборгованості.

Доказів сплати заборгованості в повному обсязі, узгодження вимоги з відповідним органом Пенсійного фонду, оскарження вимоги в судовому порядку  відповідач не надав.

За таких обставин, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами по справі, зокрема вимогою про сплату боргу №Ю-163У від 01.12.2006р., розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за березень-жовтень 2006р., рішеннями про застосування фінансових санкцій №124 від 20.04.2006р., №142 від 10.05.2006р., №167 від 07.06.2006р., картками особового рахунку, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

При цьому судом враховується п.5 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, яким передбачено, що за  рахунок  сум,  що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій

Керуючись ст.ст.6, 14, 51, 71, 86, 94, 104, 105, 112, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі смт. Дунаївці до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тканини Поділля” м. Дунаївці про стягнення 78796грн. 88коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Тканини Поділля” (м. Дунаївці, вул. Шевченка, 59, код 32584612) на користь Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі (м. Дунаївці, вул. Шевченка, 71, код 06952405) 78796грн. 88коп. (сімдесят вісім тисяч сімсот дев’яносто шість гривень 88коп.) заборгованості.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                  М.Є. Муха

Постанова складена в повному обсязі і підписана 22.02.2007р.

Віддруковано 3 примірники: 1 –до справи; 2 –позивачу; 3 –відповідачу.