ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" грудня 2007 р.
Справа  № 9/334-07-8899

За позовом:  Приватного підприємства „Сібаріс”

До відповідача: Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”

Про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Сімаченко О.Я. - директор

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:  Позивач  Приватне підприємство „Сібаріс” звернувся до відповідача КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” з позовом про визнання за позивачем права власності на нежилу будівлю, загальною площею 288,2 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42.

Відповідач позовні вимоги не визнає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2007р. між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради від імені якої діє Представництво по управлінню комунальною власністю та Приватним підприємством „Сібаріс” було укладено догові купівлі-продажу №176, за умовами якого останній придбав індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді не житлової будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42, загальною площею 253,00 кв.м.

08.08.2007р. позивачем отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого не житлова будівля, розташована за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42, загальною площею 253,00 кв.м, зареєстрована за ПП „Сібаріс”.

08.08.2007р. позивачем отримано технічний паспорт на нежилу будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42, виготовлений КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”.  Власником зазначено ПП „Сібаріс”.

Після придбання у власність нежилої будівлі позивачем за власний рахунок було проведено реконструкцію зазначеної будівлі.

Однак вказана реконструкція проводилась без отримання відповідних дозволів.

23.08.2007р.  позивач звернувся до міського голови з заявою (вх. №03-10/2191 від 27.08.2007р.) про надання згоди на оформлення договору земельної ділянки, на якій знаходиться придбана ним нежила будівля, розташована за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42.

На вказаний  лист позивачем отримана відповідь, що оскільки проведена реконструкція проводилась без відповідних дозволів, а у ході проведення вказаної реконструкції змінилась площа приміщення, ПП „Сібаріс” повинно надати докази права власності вже на реконструйовану будівлю.

В даний час роботи по реконструкції виконані в повному обсязі.

05.12.2007р. позивачем отримано новий технічний паспорт на нежилу будівлю, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42, власником якої зазначено ПП „Сібаріс”. Згідно вказаного технічного паспорту загальна площа будівлі становить 288,2 кв.м

Крім того, позивачем отримано висновок про технічний стан реконструйованої одноповерхової нежитлової будівлі кафе з баром по вул. Івана Франка, 42 в м. Одесі з  метою його подальшого збереження, експлуатації та визнання у власність, зроблений ПП Топаловою С.А. (держ.ліцензія АБ №116375). Згідно вказаного висновку об’єкт відповідає будівельним санітарним, протипожежним та природоохоронним нормам.

Оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У зв’язку зі змінами, що сталися в чинному законодавстві, Вищий господарський суд України вніс зміни до Інформаційного листа ВГСУ від 31.01.2001 № 01-8/98 “Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов’язані із здійсненням права власності та його захистом”, в яких зазначено, що оскільки відповідно до п.5 розділу У “Прикінцеві положення”  Закону України  „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами за позовами про визнання власності на об’єкт нерухомого майна, пред’явленими згідно зі ст.392 Цивільного кодексу України.

Позов про визнання права власності –це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на майно.

Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно.

Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності зі ст. 377 п. 2 ЦК України, якщо будинок або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, і частиною ділянки, яка  необхідна для їх обслуговування.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Необхідними умовами узаконення самочинно побудованих об’єктів є: відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки, відсутність заперечень з боку власника земельної ділянки, відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Позивач звернувся у встановленому порядку щодо відведення земельної ділянки під об’єкт нерухомого майна, але отримав відповідь, згідно якої спочатку необхідно оформити право власності на реконструйований об’єкт.

Порушень прав інших осіб судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 182 Цивільного кодексу  України: право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулюється Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом  Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. №6/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.2003р. за реєстраційним №66/7387.

Відповідно до п.1.3.Тимчасового положення  реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

У відповідності з додатком 1 до цього Положення, яким визначені правовстановлюючі документи на нерухоме майно на підставі яких здійснюється реєстрація прав власності за суб’єктами, до останніх відносяться у тому числі рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об’єкти нерухомого майна за конкретним суб’єктом /п.10 додатку/.

Закон України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 1 липня 2004 р. № 1952-1У регулює відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.

Відповідно до вимог ст. 19 цього Закону, якою встановлений перелік документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили також визначено як підстава для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав.

Цим Законом встановлено обов’язок місцевого органу державної реєстрації прав провести реєстрацію у встановленому порядку.

Як слідує з вище наведеного, позивач, на думку суду набув у встановленому законом порядку права власності на  нерухоме майно - нежилу будівлю, загальною площею 288,2 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса вул. Івана Франка, 42 , і згідно чинного законодавства за ним повинно бути визнано право власності на це майно.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов  задовольнити.

2.          Визнати за Приватним підприємством „Сібаріс” (65121 м. Одеса пр-т Маршала Жукова, 10 кв. 170, код 33933537) право власності на нежилу будівлю загальною площею 288,2 кв.м, що розташована за адресою м.Одеса, вул.Ів.Франка, 42.

3.          Стягнути з Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”  (65000 м.Одеса вул. Думська площа, 1) на користь Приватного підприємства „Сібаріс” (65121 м. Одеса пр-т Маршала Жукова, 10 кв. 170, код 33933537) витрати по сплаті державного мита в сумі 85 /вісімдесят п’ять/ грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання  рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Бакланова Н.В.