ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.

Справа № 31-3/188-07-5484

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                                Мацюри П.Ф.

Суддів:
Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                              Юзьковій І.В.

за участю представників :

від прокурора
Козирєв М.В. за дов. б/н від 20.12.2007р.

від позивача
Бережний О.В. за дов. №90 від 26.07.2007р.

від відповідача
ОСОБА_1. паспорт НОМЕР_1.

розглянувши у відкритому судовому апеляційне подання
Військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України

на рішення
господарського суду Одеської
області  від 06 листопада  2007р.

зі справи № 31-3/188-07-5484

за позовом
Військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України

до фізичної  особи
-підприємця  ОСОБА_1

про стягнення 5 239,14 грн.

та за зустрічним позовом фізичної  особи -підприємця  ОСОБА_1

до військової частини А 1319

про визнання договору недійсним

Встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області
від 06.04.2007р. (суддя Лєсогоров В.М. ) відмовлено в задоволенні позову  Військового прокурора Болградського гарнізону
в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до СПД ОСОБА_1. про
стягнення 5 239,14 грн. заборгованності по договору №46 від 22.12.2005р., а
також відмовлено у задоволенні зустрічного позову СПД ОСОБА_1. до Військового
прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства
оборони України про визнання недійсним договору
№46  від 22.12.2005р.,мотивуючи не
зазначеням в договорі істотних  умов
договору поставки оскільки не зазначена кількість та ціна поставленого товару,
що не відповідає вимогам ст.ст. 180, 265,266 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з  вказаним рішенням суду першої інстанції,  прокурор
звернувся  з апеляційним
поданням   від 20.11.2007р. до Одеського
апеляційного господарського суду в якому
просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від
06.11.2007 р. по справі № 31-3/188-07-5484, зазначаючи що дане рішення не можна
визнати законним, оскільки прийнято судом за неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

При цьому апелянт посилається на те, що
згідно ст.3 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних силах
України" суб'єктом господарської діяльності у ЗСУ є військові частини у
тому числі, які утримуються за рахунок коштів державного бюджету України,
ведуть відокремлене господарство, мають рахунки та печатку. Відповідно до п.8.2
договору Постачальником (відповідач) був виписаний рахунок фактура №112 від
22.12.2005р. на загальну суму 27 778 грн. без ПДВ як плату за 349т. щебня
фракції 5х25 по ціні 72 грн. за тону та 140т. піску садового по ціні 19 грн. за
1тону який був попередньо оплачений. За умовами договору відповідач
зобов'язаний був товар поставити на склад позивача, що відповідає вимогам
ст.ст. 180,265 ГК України.

Заслухавши пояснення  представників сторін, ознайомившись з
доводами апеляційного подання,
дослідивши матеріали справи та обставини на які посилаються скаржники, а
також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд дійшов  висновку про часткове задоволення   апеляційної скарги.

22.12.2005 року ВЧ А 1319  та СПД ОСОБА_1 підписали договір № 46
відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу щебінь та
пісок за плату. Обсяги та термін постачання визначаються у заявці. Оплата
товару здійснюється за ціною передбаченою у специфікації (додаток № 1). Ціна
договору складає 27 788 грн.

Відповідно до умов до договору
позивач на підставі счета-фактури №112 від 22.12.2005р. виставленого
відповідачем здійснив проплату, що підтверджується платіжним дорученням №611
від 24.12.2005р. в сумі 27 788 грн.
(а.с. 10).

В свою чергу виконуючи умови договору
відповідачем за період з 28.12.2005р. по 15.02.2006р. було  передано позивачу 140,5 тон піску садового на
суму 2 669,50 грн. та 284,95 тон щебеню на суму 20 516,40 грн., що складає
загальну суму 23 185,90 грн., що підтверджено накладними із зазначенням ціни
товару за 1тону.

На підставі вищенаведеного в
порушення вимог п. 6.1 договору до теперішнього часу відповідачем
недопоставлено позивачу товару (щебінь) на суму 4 611,60 грн., що доводиться
матеріалами справи.

Посилання відповідача в зустрічній
позовній заяві, щодо  невідповідності
умов договору №46 від 22.12.2005р. вимогам, які передбачені типовим договором,
затвердженим наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997р.
"Про затвердження Положення про військове господарство Збройних Сил
України", а саме в п.6 договору
відсутні умови щодо перевезення товару, оплати транспортних послуг,  умови щодо прийняття товару, апеляційною
інстанцією не приймається до уваги, оскільки у
спірному  договорі   присутні усі необхідні для цього
договору  істотні умови, а саме.

Згідно пункту 7.3 договору ціна за
договором складає 27 788 грн. Що також підтверджується виписаним відповідачем
рахунком фактурою №112 від 22.12.2005р.
на загальну суму 27 788 грн., як плату за товар ( 349 тон щебеня по ціні
72 грн. за 1 тону та 140 тон піску садового по ціні 19 грн. за 1 тону).

Крім того, згідно умов п. 9.2
договору перехід власності на товар відбувається в момент здійснення
відвантаження товару  відповідачем
(Постачальником) на складі позивача (Покупця) та підписання сторонами договору
відповідного первинного документу про це (накладної, акту тощо).

У пункті 12.1 договору зазначається,
що передача (приймання -здача) товару здійснюється в пункті поставки.
Відповідно до вимог п.10 договору пунктом постачання товару є військова частина
А1319  тобто позивач.

Таким чином, згідно умов договору
відповідач повин був доставити позивачу товар на суму 27 788 грн. на територію
позивача, тобто на склад  військової
частини А1319.

Статтею 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, лише якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору  та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону
від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене,  позовні
вимоги Військового прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України  про
стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 611,60 грн. підлягають
задоволенню, оскільки сума боргу підтверджена документально, зобов'язання за
договором не виконані у повному обсязі і не допоставка товару визнається
відповідачем.

В частині  стягнення штрафних
санкцій позов задоволенню не підлягає, оскільки у самому договорі (п. 14 )
сторони не передбачили відповідальність за невиконання умов договору стосовно
порушення строків виконання його.

Судові витрати підлягають стягненню з
ПП  ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  Військового
прокурора Болградського гарнізону в інтересах держави в особі   Міністерства    оборони
України       задовольнити      частково .

Рішення  господарського суду Одеської  області від 06.11. 2007 р. по справі №
31-3/188-07-5484 скасувати в частині
відмови у позові  Військового
прокурора Болградського гарнізону в інтересах
Міністерства оборони України, в особі В/ч А 1319   до ПП ОСОБА_1. про стягнення 5 239,14 грн.

Позов Військового прокурора
Болградського гарнізону в інтересах
Міністерства оборони України, в особі В/ч А 1319   задовольнити частково.

Стягнути з  ПП ОСОБА_1. (Одеська обл.,
Білгород-Дністровський р-н АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 у філії ВАТ КБ
"Надра" в м. Одеса, МФО 328975) на користь Військової частини А 1319(
Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Біленьке, р/р 1074  Банк Управління Державного казначейства в
Одеської обл. м. Одеса МФО 828011, код 08291267) борг в розмірі 4 611,60  грн.

В іншій частині первісного позову
відмовити.

Господарському  суду Одеської області видати відповідний наказ
з зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
П.Ф.Мацюра

Суддя
Е.І.Андрєєва

Суддя
Н.В.Ліпчанська