ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 р.
№ 8/26

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Стратієнко Л.В.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс”

на рішення
та
постанову
господарського суду Дніпропетровської області
від 09 червня 2006 року
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 04 вересня 2006 року

у справі
№ 8/26

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс”

до
1.          Приватного підприємства “Добробут-Оскар”
2.          Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”

треті особи
1.          ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт”
2.          ЗАТ Компанія з управління активами “Академія Інвестментс”

про
стягнення 44 093 грн. 64 коп.

за участю представників сторін

від позивача –
Танцюра А.О.

від відповідача-1 –
від відповідача-2 та від третіх осіб –
Шевченко В.В.
не з’явились

В С Т А Н О В И В:

ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства “Добробут-Оскар” про стягнення 44 093 грн. 64 коп.

В обгрунтування позовної заяви ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” посилаючись на положення ст.175 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 625, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, зазначає, що Приватне підприємство “Добробут-Оскар” не перерахувало за договором факторингу ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” грошові кошти.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2006 до участі у справі № 8/26 було залучено другим відповідачем Акціонерний комерційний банк “Прем’єрбанк” та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” і ЗАТ Компанія з управління активами “Академія Інвестментс”.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 у справі № 8/26 (колегія суддів: головуючий –Дубінін І.Ю., судді –Ліпинський О.В., Чередко А.Є.) в позові ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” відмовлено.

Господарський суд Дніпропетровської області, керуючись положеннями Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, нормами ст.ст. 598, 614, 1082, 1089, 1092 Цивільного кодексу України, зазначив, що, враховуючи вчинення Приватним підприємством “Добробут-Оскар” всіх необхідних дій щодо повернення помилково перерахованої грошової суми, а також відсутність звернення ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” з грошовими вимогами до Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”, яким було порушено правила розрахункових операцій, зобов’язання Приватного підприємства “Добробут-Оскар” мають вважатися припиненими.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 04.09.2006 у справі № 8/26 (колегія суддів: головуючий –Науменко І.М., судді –Білецька Л.М., Герасименко І.М.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 від 09.06.2006 залишив без змін, погодившись з його висновками.

У касаційній скарзі ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2006 у справі № 8/26 і прийняти нове рішення, стягнути з Приватного підприємства “Добробут-Оскар” 44 093 грн. 64 коп.

В обгрунтування касаційної скарги ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” посилається на те, що господарськими судами першої та апеляційної інстанцій порушено та не застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 38, 65, 84, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 193, 194, 198 ГК України, ст. 528 ЦК України.

У відзивах на касаційну скаргу Приватне підприємство “Добробут-Оскар” та Акціонерний комерційний банк “Прем’єрбанк” просять відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2006 у справі № 8/26 залишити без змін.

Вищим господарським судом України ухвалою від 13.11.2006 у справі №8/26 порушено касаційне провадження.

Розпорядженням   Голови  Вищого   господарського  суду  України  Демченка С.Ф. від 15.01.2007 у справі № 8/26 змінено та призначено наступний склад  колегії  суддів:  Самусенко С.С. – головуючий  (доповідач), судді Стратієнко Л.В., Плюшко І.А.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ст.1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” банк зобов’язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі.

Згідно ст.32 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” отримувач має  право  на відшкодування банком,  що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За дослідженими матеріалами справи господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що платіжним дорученням № 6 від 23.02.2004 Приватне підприємство “Добробут-Оскар” надало Акціонерному комерційному банку “Прем’єрбанк” розпорядження повернути на рахунок ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” в установі Акціонерного банку “Кредит-Дніпро” як помилково перераховані Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” платіжним дорученням № 112 від 18.02.2004 в передплату за металобрухт згідно договору №006-Л від 06.01.2004.

Листом № 1 від 20.02.2004 Приватне підприємство “Добробут-Оскар” повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” про направлення платіжного доручення № 6 від 20.02.2004 з призначенням платежу: “повернення суми 35 002 грн. 47 коп. за платіжним дорученням № 112 від 18.02.2004”.

Суди встановили, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2004 у справі № 10/278, яке набрало законної сили, задоволено позов Приватного підприємства “Добробут-Оскар” до Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк” та зобов’язано останнього перерахувати 35 002 грн. 47 коп. з рахунку Приватного підприємства “Добробут-Оскар” на рахунок ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт”.

Враховуючи вказане, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що Приватне підприємство “Добробут-Оскар” вчинило всі передбачені законодавством України необхідні дії щодо повернення ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” грошової суми, визначеної підприємством і товариством як помилково перерахованої.

Також, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою правління Національного банку України від 10.03.2005 № 71 було відкликано банківську ліцензію Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк” та ініційовано з 11.03.2005 процедуру ліквідації Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”, а 18.03.2005 в газеті “Голос України” № 49 було надруковано оголошення про ліквідацію Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 Закону України “Про банки і банківську діяльність” (в редакції, яка діяла в 2005 році) протягом одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку.

Згідно ч. 1 ст. 93 вищезазначеного Закону України ліквідатор припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення одного місяця з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 5 ст. 96 зазначеного Закону України вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання не розглядаються та вважаються погашеними.

За вищенаведених встановлених господарськими судами обставин у даній справі судова колегія Вищого господарського суду України вважає законними висновки місцевого та апеляційного господарських судів про неправомірність позовних вимог у даній справі, що грунтуються на договірі факторингу № 01/05 від 16.09.2005, за яким ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Укрпромекспорт” відступило ЗАТ “Компанія з управління активами “Академія Інвестментс” право грошової вимоги до Приватного підприємства “Добробут-Оскар”, та договорі факторингу №02/05 від 21.11.2005, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” передано ЗАТ Компанія з управління активами “Академія Інвестментс” право вимоги до Приватного підприємства “Добробут-Оскар”.

Виходячи із встановлених господарськими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України, погоджується з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів і вважає касаційну скаргу ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України , Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Фінансова компанія “Резерв Фінанс” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2006 у справі № 8/26 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                      С. Самусенко

Судді:                                                                                          Л. Стратієнко

І. Плюшко