ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24"
грудня 2007 р.
Справа № 45/446-07

вх. № 12216/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Тютюник О.А., доручеяя від 16.01.2007 р.  відповідача - ОСОБА_1, підприємець

розглянувши справу за позовом ТОВ ВТП "Арго", м.
Харків

до  СПДФО ОСОБА_1, м.
Харків

про стягнення 1920,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою, в
якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у
розмірі 1 920,43 грн., яка виникла внаслідок несвоєчасного виконання
відповідачем своїх зобов'язань на підставі Договору поставки № 70 від
09.01.2006 р. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по
оплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить
суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що відповідачем були порушені умови Договору
поставки № 70 від 09.01.2006 р.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву
заперечує проти позову посилаючись на проведений розрахунок.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, для надання доказів оплати
відповідачем в засіданні суду 17.12.2007 р. оголошувалась перерва до 24.12.2007
р.

24.12.2007 р. розгляд справи було продовжено.

Відповідач в судовому засіданні 24.12.2007 р. надав пояснення
ОСОБА_2. від 22.12.2007 р. в обґрунтування проведеного розрахунку з позивачем.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши
пояснення представників сторін, господарським судом встановлено, що 09.01.2006
р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір поставки № 70,
відповідно до умов якого, а саме п. 1.1 позивач зобов'язався постачати
відповідачу товари народного споживання. Відповідно до п.1.2 зазначеного
договору асортимент, кількість та ціна кожної партії товару визначається за
згодою сторін при оформленні заказу та які відображені в накладних. Відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити товар шляхом перерахування грошових коштів на
поточний рахунок відповідача або внесенням
в касу відповідача (п. 6.1. Договору).

Згідно з пунктом 6.2. Договору поставки № 70 від 09.01.2006 р.
оплата за отриманий товар проводиться протягом семи календарних днів з моменту
поставки товару.

Позивач свої зобов'язання за вищезазначеним договором виконав в
повному обсязі та поставив відповідачу товар, про що свідчать видаткові
накладні № 11772 від 05.09.2006 р. на суму 839,65 грн. та № 12883 від
19.09.2006 р. на суму 1080,78 грн. Всього на загальну суму 1 920,43 грн.
Відповідач отримав товар, однак його вартість не сплатив.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач не виконав
належним чином своїх обов'язків відповідно до Договору поставки № 70 від
09.01.2006 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у
цей  строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем
не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення
відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими
і підлягаючими задоволенню в розмірі 1 920,43 грн., а вказана сума стягненню з
відповідача на користь позивача.

За таких обставин та доведеність факту порушення відповідачем умов
діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими,
доведеними документально матеріалами справи та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Суд відхиляє пояснення надані відповідачем в підтвердження
проведеного розрахунку, оскільки вищезазначені пояснення не можуть бути
прийняті судом як  належний доказ по
справі.

Відповідно до статті 49 ГПК України державне мито у розмірі,
передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”,
що становить 102,00 грн. та згідно зі статтею 44 ГПК України, Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 гривень слід
покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись  ст.ст. 33,
43,  44, 49, 77, 82-85 ГПК України,
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61137, м. Харків,
АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, розрахунковий рахунок
відсутній) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного
підприємства (61080, м. Харків, вул. Продольна, 4, , п/р
0300 у АКІБ "Укрсиббанк" відділення № 450 в. м. Харкові,
МФО 351005) - суму заборгованості у розмірі 1920 грн. 43 коп., 102 грн. 00 коп.
держмита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 25 грудня 2007 р.

Суддя
Калініченко Н.В.