ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.12.2007
Справа №2-22/14786-2007А

За позовом - ТОВ «Аквалайн плюс» ( м Ялта, вул.. Свердлова 63, кв. 48)

Від відповідачів  -  ДПІ у м. Ялта ( м.Ялта, вул.  Васильєва, 16 )

Про скасування рішення .

Суддя  Яковлєв С.В.

За участю секретаря Дулімової В.І.

представники:

Від позивача –  Колесніков О.Ю. – пред-к, дов. від 17.09.2007 р.

Від відповідача –  Тезек Н.М. – пред-к, дов. від 07.12.2007 р.

Кузьмін В.В. – пред-к, дов. від 06.08.2007 р.

Сутність спору: ТОВ «Аквалайн плюс»   ( далі позивач)  звернулось до суду   з позовом, в якому просило визнати протиправними  дії Державної податкової інспекції  в м.Ялта ( далі відповідач)  по винесенню акта  з анулювання реєстрації позивача як платника податку на  додану вартість,  недійсним рішення відповідача  № 16165/10/15-2 від 30.08.2007 р. про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість. Вимоги мотивовані тим, що  відповідач неправомірно , без вивчення всіх обставин справи анулював реєстрацію позивача як платника податку на  додану вартість.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Під час судового засідання, яке відбулось 20.11.2007 р., представник відповідача  надав відзив на позов ( вих. №8991/9/10-0  від 19.11.2007 р.)   , в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, визначивши, що під час прийняття рішення № 16165/10/15-2 від 30.08.2007 р. були прийняти до уваги всі обставини справи, зазначене рішення не суперечить вимогам діючого законодавства.

Представники відповідача наполягали на відсутністі підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, свідка, суд

встановив

Позивач  зареєстрований  рішенням виконавчого комітету  Ялтинської міської ради  05.07.2006 р.

ДПІ у м. Ялті  зареєструвала  14.07.2006 р. позивача  платником податку на додану вартість , йому видано Свідоцтво № 00517554 про реєстрацію  платника податку на додану вартість .

Відповідачем  31.08.2007 р. надіслано на адресу позивача  листа № 16246/19/152 , яким він повідомлений  про те ,що ДПІ у м. Ялті  на підставі  п.п. 9.8-г п. 9.8 ст. 9 Закону України  «Про податок на додану вартість»  здійснено анулювання  реєстрації платника  ПДВ.

До зазначеного листа відповідачем було додане рішення  відповідача № 16165/10/15-2 від 30.08.2007 р. про анулювання  свідоцтва  платника податку на  додану вартість.

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Платники податку на додану вартість, об’єкти, базу та ставки оподаткування , перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування  операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій визначені в законі України “Про податок на додану вартість”.

У п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що платник податку це особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання  та внесення  до бюджету податку, що сплачується  покупцем, або  особа, яка імпортує  товари на митну територію України.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1. ст.. 2 Закону  платником податку є будь-яка особа , яка  здійснює або планує здійснювати господарську діяльність  та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку.

Об’єктом оподаткування  є , зокрема,   операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких  знаходиться  на митній території України.( п.п.3.1.1 п.3.1. ст. 3    Закону України “Про податок на додану вартість” ).

Порядок  обчислення  і сплати податку визначені у ст. 7 Закону.  Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7. ст. 7  Закону України “Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає  сплаті ( перерахуванню) до бюджету  або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця  між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою  податкового кредиту  такого звітного податкового періоду. При від’ємному значенні  суми розрахованої згідно з п.п. 7.7.1 цього пункту закону, така сума враховується  у зменшення  суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні  податкові періоди , а при його відсутності – зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість” визначений порядок  реєстрації осіб  як платника податку на додану вартість. Будь-якій особі, яка реєструється  як платник податку на додану вартість, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справлення цього податку.

У п. 9.8 ст. 9 Закону визначені випадки  анулювання  реєстрації особи як платника податку на додану вартість.  У п.п. «г»  п. 9.8 ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість” вказано, що  податковим органом здійснюється анулювання  реєстрації особи  як платника податку на додану вартість якщо вона обирає  відповідно до цього Закону спеціальний режим  оподаткування  за ставками, іншими, ніж зазначені у ст.6 та 8-1 цього Закону.

Якщо особа, зареєстрована як платник податку , не надає  податковому органу  декларації з цього  податку протягом дванадцяти послідових  податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок) , яка (яки) свідчать про відсутність оподаткованих поставок протягом такого періоду, податковий орган має право анулювання  реєстрації особи як платника податку на додану вартість ( п. п. « ґ » п. 9.8 ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість”).

До матеріалів справи доданий Акт № 90  ( вих. № 16165/10/15- від 30.08.2007 р.)  про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, в якому зафіксоване те, що позивач надає  до органів державної податкової інспекції звітність по ПДВ  з липня 2006 р. , яка свідчить про відсутність оподаткованих поставок, протягом дванадцяти послідових податкових місяців.  У зазначеному акті  визначено, що розмір переплати  з ПДВ  на дату складання дорівнюється 0 грн.  У п. 5 зазначеного акту комісією відповідача зроблений висновок  про наявність підстав  для анулювання  реєстрації платника податку на додану вартість  відповідно до п.п. 9.8 г ст. 9  Закону України “Про податок на додану вартість .

Матеріали справи свідчать про те, що після  державної реєстрації  позивача ним здійснені заходи щодо отримання земельної ділянки ,  проведення  будівельно-монтажних та   інших робіт ,  для підготовки майданчика  для будівництва об’єкту, спорудження якого є митою створення товариства.  У зазначених правочинах позивач був замовником послуг та сплачував ПДВ виконавцям робіт під час оплати наданих ними послуг . При цьому у надісланих на адресу відповідача деклараціях він визначав сплачену суму ПДВ у розмірі 1819254 грн. як залишок від’ємного значення податку, розрахований згідно з п.п. 7.7.1 п.7.7. ст. 7  Закону України “Про податок на додану вартість”, не ставив питання про відшкодування  сплаченого ПДВ  з державного бюджету.

Вивчивши  матеріали справи,  суд прийшов до висновку, що,  вказуючи  п.п. «г» п. 9.8 г ст. 9  Закону України “Про податок на додану вартість» як підставу для анулювання реєстрації  позивача платником податку на додану вартість , відповідача діяв с порушенням способу анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, передбаченому законодавством України, без урахування фактичних обставин справи, без дотримання  принципів рівності  та єдиного підходу , встановлених у ст.3  Закону України  «Про систему оподаткування», що призвело до дискримінації позивача.

Крім того,   суд  звертає уваги на те, що під час оформлення акту № 90 відповідачем порушенні вимоги Положення  про реєстрацію  платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 01.03.2000 р. № 79 , п. 25.2.2. якого вимагає  затвердження акту  про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість  керівником податкового органу.  В акті № 90 , копія якого залучена до матеріалів справи , відсутні  відомості про особу, яка його затвердила , не вказана  дата його затвердження  та  не стоїть печатка податкового органу.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Суд також приймає до уваги те, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість  з підстав надання платником податку звітності  , яка  свідчать про відсутність оподаткованих поставок протягом дванадцяти послідових  податкових місяців  з дні його реєстрації згідно з п.  9.8 ст. 9  Закону України “Про податок на додану вартість» є правом , а не обов’язком податкового органу, а  під час розгляду справи відповідачем не надано обґрунтувань таких дії , що на думку суду може привести у майбутньому для значних витрат державних коштів в разі звернення позивача з вимогами про отримання  бюджетного відшкодування по ПДВ у сумі 1819254 грн.

Суд, керуючись ст. 2 КАСУ, вважає, що дії відповідача по анулюванню реєстрації позивача як платника податку на додану вартість не можна визнати розсудливими, вони  вчинені без дотримання  принципу рівності перед законом, призвели до  несправедливій дискримінації  останнього.

Під час судового засідання, яке відбулось 10.12.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 17.12.2007р.

Керуючись ст.ст.ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в

1.  Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними  дії Державної податкової інспекції  в м.Ялті ( м.Ялта, вул.  Васильєва, 16) по винесенню актe  з анулювання реєстрації ТОВ «Аквалайн плюс»  ( м Ялта, вул. Свердлова 63, кв. 48, ЗКПО 34377160) як платника податку на  додану вартість.

3. Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції  в м.Ялті ( м.Ялта, вул.  Васильєва, 16)  № 16165/10/15-2 від 30.08.2007 р. про анулювання реєстрації ТОВ «Аквалайн плюс»  ( м Ялта, вул. Свердлова 63, кв. 48, ЗКПО 34377160)  як платника податку на додану вартість.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь реєстрації ТОВ «Аквалайн плюс»  ( м Ялта, вул. Свердлова 63, кв. 48, ЗКПО 34377160, п/р 3000 в ЗАТ «Донгорбанк» м. Донецька, МФО 334970)  3,40  грн. – судового збору.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.