ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.01.07р.

Справа № А33/7-07

Господарський суд  Дніпропетровської області в складі головуючого -  судді Разіної Т.І. при секретарі Калмикові М.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні вказану справу

За позовом: Дніпропетровського обласного центру зайнятості, м. Дніпропетровськ

до відповідача: державного підприємства „Навчально-дослідне господарство „Самарський”” Дніпропетровського державного аграрного університету, с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про: стягнення   70538 грн. 14 коп.

за участю осіб, які брали участь у розгляді справи:

від позивача:  представник Азарова Л.П. за довір. №12/11-18 від 09.01.07

від відповідача:  представник Довгий Г.І. за довір. № 1 від 03.01.07

в засіданні приймали участь: -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпропетровський обласний центр зайнятості  з позовом  до господарського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом про стягнення з державного підприємства навчально-дослідного господарства „Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету 70538грн. 14коп.  заборгованості, в тому числі 62632грн. 22коп. донарахованих страхових внесків, 7905грн. 92коп. пені.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до акту №84 від 10.10.2006р. відповідачу нараховані 62632грн. 22коп. несплачених страхових внесків та пеня в сумі 7905грн. 92коп.

В підтвердження позовних вимог позивачем подано:

- копія акту перевірки №84 від 10.10.2006р.;

- розрахунок заборгованості;

- копія розрахункової відомості про нарахування в перерахування страхових внесків за 9 місяців 2006 року;

- наказ №477-к від 01.10.1999р.;

- довідка №13107 від 26.03.2003р. про включення позивача до ЄДРПОУ.

Представник позивача позов   підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач   у відзиві проти позову заперечує.  Вважає, що позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства; заборгованість по внесках до Фонду  загальнообов’язкового  державного соціального страхування на випадок безробіття у сумі 70061 грн. було визнано безнадійною і списано рішенням № 37 Дніпропетровської МДПІ 17.12.2004 року;  у провадженні Вищого адміністративного суду України знаходиться касаційна скарга на рішення по справі № 30/290 від 29.11.2005 року між тими сторонами про той же предмет спору і з тих же підстав. Просить закрити провадження у справі згідно п. 5 ст.108 КАС України.

Про час слухання справи сторони були належним чином повідомлені.

Дослідивши письмові докази та допитавши представника   позивача,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступного:

Відповідно до статті 3 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” (далі Закон від 02.03.2000р.) виконавча дирекція Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Фонд) є виконавчим органом правління, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Його кошти не включаються до складу Державного бюджету України (ст. 8 Закону).

Відповідно до статті 12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” функції   робочих   органів   виконавчої   дирекції  Фонду покладаються  на  центр  зайнятості  Автономної  Республіки  Крим, обласні,    Київський    і   Севастопольський   міські,   районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи: 1) ведуть реєстр платників страхових внесків; 2) провадять збір страхових внесків;… 5) контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття (ст. 12 Закону від 02.03.2000р.).

Статті 35 Закону передбачає цілу низку зобов’язань для Роботодавця (відповідач по справі), зокрема він своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Державне підприємство навчально-дослідного господарства „Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету зареєстрований у Дніпропетровському районному центру зайнятості як платник страхових внесків до фонду загальнодержавного соціального страхування України на випадок безробіття.

За результатами перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків, працівниками Дніпропетровського районного центру зайнятості  складений акт №84 від 10.10.2006р.  (а.с. 6-7) відповідно до якого відповідачу належало перерахувати до Фонду у 10-денний строк: прострочену заборгованість в сумі 83370грн. 91коп., донарахованих внесків 62632грн. 22коп., пеню в сумі 7905грн. 92коп.

Відповідач вказану суму на користь позивача не перерахував. Таким чином, між сторонами існує спір стосовно стягнення вказаної суми.

Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку (ст. 39 Закону).

Розмір внесків і пільги, у тому числі по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, встановлено п. 2. ст. 1 Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” №2213-111 від 11.01.2001р. (із змінами та доповненнями).

Порядок реєстрації та обліку платників страхових внесків, обчислення і сплати роботодавцями  та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, обліку їх находження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та контролю за сплатою страхових внесків визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Інструкція) затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000р. №339, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2001р. за №30/5221.

Відповідно до  п.5.6 Інструкції страхові внески сплачуються один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

За   результатами   перевірки  складається  акт  у  двох примірниках  і  підписується  особами,  які  проводили  перевірку, керівником  і головним бухгалтером страхувальника.  Один примірник акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника,   інший  залишається  в  центрі  зайнятості,  який проводив перевірку. В акті зазначається:  за який період проведено перевірку, які виявлено порушення при нарахуванні і сплаті страхових внесків. На виявлені  під час перевірки суми коштів,  на які платником не нараховано страхові внески,  за актом перевірки страхові внески донараховуються  із  сумою  пені та штрафу,  а до винних посадових осіб застосовуються санкції відповідно до чинного законодавства (п. 7.4 Інструкції).

Відповідно до  п.п. 9.1, 9.2   Інструкції (із змінами та доповненнями)  роботодавець  несе  відповідальність  за несвоєчасність сплати та неповну  плату страхових внесків, у тому числі страхових внесків,   що   сплачують   застраховані   особи   через   рахунки роботодавців.   У разі     несвоєчасної     сплати     страхових      внесків страхувальниками,  або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму   донарахованих   контролюючим   органом   страхових  внесків (недоїмки),  штраф  та пеню.   Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків  облікової  ставки Національного   банку   України,   що   діяла  на  момент  сплати, нарахованої на повну суму недоїмки  (без  урахування  штрафів)  за весь її строк.

Не  сплачені  в  строк  страхові  внески, пеня і штрафи стягуються  в  дохід  Фонду  із  страхувальника у судовому порядку відповідно  до законодавства (п.9.7 Інструкції (із змінами та доповненнями)).

Відносини пов’язані із страхуванням на випадок безробіття, регламентують Основами законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, Законом України “Про зайнятість населення” та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

З 01.01.2001р. набув чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, яким встановлено, що всі роботодавці повинні сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за найманий працівників у порядку та розмірах, передбачених цим Законом.

Посилання відповідача на рішення суду по справі 30/290 від 29.11.05 суд до уваги не приймає, оскільки   предметом спору  було стягнення заборгованості в сумі 83370 грн. 91 коп. по страховим внескам.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення 62632 грн. 22 коп. суми донарахованих страхових внесків та пені в сумі 7905 грн. 92коп.   обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємствам „Навчально-дослідне господарство „Самарський” Дніпропетровського державного аграрного університету (52401, с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області; вул. Колгоспна, 1; код 00487462) на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості (49006, м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченка, 12; код 24237480) 62632грн. 22коп. суми донарахованих страхових внесків та пені в сумі 7905грн. 92коп.

Видати виконавчий лист.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена  протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного господарського суду Дніпропетровської області  через господарський суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства  України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства  України.

Суддя                                                                                                                               Т.І.Разіна