ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.12.2007
Справа №2-8/15777-2007А

За позовом – ЗАТ «Сучасні інформацій          ні технології», м. Київ

До відповідача – Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради, м. Сімферополь

Про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до виконання певних дій .

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Нанаров О.О., представник за дов. від 23.10.2007р.

Від відповідача – Стус К.В., представник за дов. від 10.04.2007р.

Сутність спору: позивач, ЗАТ «Сучасні інформацій          ні технології» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради, просить визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради  щодо не надання дозволу ЗАТ «Сучасні інформаційні технології»  на здійснення проектно – вишукувальних робіт та корегування проектно – кошторисної документації  по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул.. К. Маркса, 16, м. Сімферополь та зобов’язати Виконавчий комітет Сімферопольської міської Ради в особі міського голови Бабенко Геннадія Олександровича надати ЗАТ «Сучасні інформаційні технології»   дозвіл на здійснення проектно – вишукувальних робіт та корегування проектно – кошторисної  документації по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул.. К. Маркса, 16, м. Сімферополь.

Представник позивача представив клопотання про зміну предмету позову відповідно до якого просить визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради щодо не надання дозволу ЗАТ «Сучасні інформаційні технології»  на реконструкцію та виконання комплексу проектних робіт по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул. К. Маркса, 16, м. Сімферополь та зобов’язати Виконавчий комітет Сімферопольської міської Ради  надати ЗАТ «Сучасні інформаційні технології» дозвіл на здійснення проектно – вишукувальних робіт та корегування проектно – кошторисної документації по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул.. К. Маркса, 16, м. Сімферополь.

Представник відповідача представив заперечення на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.1999р. № 1-99 ТОВ "В8-холдинг" продало будівлю, загальною площею 1457 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь,  вул.. К. Маркса, 16 (літ. А) ЗАТ "Сучасні інформаційні технології".

01.09.1999р. об'єкт договору купівлі – продажу: будівля, загальною площею 1457 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь,  вул.. К. Маркса, 16 (літ. А), передана ЗАТ «Сучасні інформаційні технології» за актом приймання-передачі.

Право власності на вказаний об'єкт зареєстровано Сімферопольським міжміським БТІ 26.05.2003р., номер запису в книзі - 724.

Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №1728 від 28.09.2001 року ЗАТ "Сучасні інформаційні технології" наданий дозвіл на реконструкцію об'єкту по вул. К.Маркса, 16, корегування проектно-кошторисної документації по реконструкції з частковим знесенням зовнішніх та внутрішніх стін вище нуля, у зв'язку з втратою несучій здатності, зі збереженням головного фасаду та передано функції замовника по реконструкції цієї будівлі.

28.07.2005 року Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради рішенням № 1478 подовжив ЗАТ „Сучасні інформаційні технології" строк виконання корегування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі по вул. К. Маркса, 16 під бізнес-центр до 01.08.2006 року.

Підставою для прийняття зазначеного рішення стало укладення 14.07.2005 року між Сімферопольською міською радою та ЗАТ "Сучасні інформаційні технології" договору оренди земельної ділянки (реєстраційний № 1-657, посвідчений державним нотаріусом Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори АРК Ісаєвою Л.Г.) на якій розташований об'єкт, передбачений до реконструкції, а саме: будівля, загальною площею 1457 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь,  вул.. К. Маркса, 16 (літ. А).

Договір оренди земельної ділянки від 14.07.2005р. був укладений на підставі рішення Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №161 від 22.02.2002р. „Про припинення ТОВ „В.С. - Холдинг Лтд" права користування земельною ділянкою площею 0,0820 га по вул. Карла Маркса, 16 та передання ЗАТ „Сучасні інформаційні технології" в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 0, 2485 га по вул. Карла Маркса, 16 для реконструкції будівлі під бізнес-центр", яке було затверджено рішенням Сімферопольської міської ради №24 від 12.07.2002 року.

Як зазначив позивач, в строк до 01.08.2006 року не було виконане корегування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі по вул. К. Маркса, 16 під бізнес-центр, а також не були здійснені  проектно-вишукувальні  роботи.

У зв’язку з вищевикладеним,  ЗАТ "Сучасні  інформаційні технології" направило до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради заяви від 26.09.2006р. (вих. №92), 27.07. 2007 року (вих. № 90), 30.07. 2007 року (вих. №92) про подовження строку на виконання корегування проектно – кошторисної документації по реконструкції будівлі по вул. К. Маркса, 16 під бізнес-центр  та здійснення проектно – вишукувальних робіт.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При прийнятті рішення Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №1478 від 28.07.2005 року про подовження ЗАТ „Сучасні інформаційні технології" строку виконання корегування проектно-кошторисної документації по реконструкції будівлі по вул. К. Маркса, 16 під бізнес-центр до 01.08.2006 року не було враховано, що на момент прийняття цього рішення договір оренди від 14.07.2005 року не був зареєстрований і не породжував права користування у ЗАТ «Сучасні інформаційні технології».

Зазначений договір був зареєстрований в Комітеті по управлінню земельними ресурсами Сімферопольської міської ради 09.12.2002 року за № 911 та в Кримській регіональній філії ДП „Центр ДЗК при Держкомземі України" у книзі записів реєстрації договорів оренди землі Центрального району за №69 від 01.09.2006 року.

Таким чином, право користування земельною ділянкою по вул. К. Маркса, 16 виникло у ЗАТ „Сучасні інформаційні технології„ 01.09.2006 року - з моменту закінчення державної реєстрації договору оренди, що в свою чергу унеможливлювало проведення з боку позивача дій і заходів спрямованих на забудову земельної ділянки до 01.08.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» дозвіл на виконання  будівельних  робіт  -  це  документ,  що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт,  підключення об'єкта будівництва  до  інженерних  мереж  та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт.

Відповідно до пунктів 4, 5 ст. 24 Закону України „Про планування і забудову територій" у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Стаття 22 Закону України „Про основи містобудування" визначає, що забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, необхідною умовою проведення забудови (включаючи проведення проектно-вишукувальних робіт, вихідних даних на проектування) певної земельної ділянки є не тільки наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, але й виникнення права власності чи користування земельною ділянкою, на якій планується забудова.

Статті 124 та 125 Земельного кодексу України встановлюють, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Отже, особа набуває статусу землекористувача з усіма правами та обов'язками, що покладаються чинним законодавством на землекористувачів не лише з моменту укладання договору оренди, але й його державної реєстрації.

Стаття 24 Закону України „Про планування і забудову територій" визначає, що у разі,, якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання  дозволу   на   будівництво   об'єкта  містобудування,   цей   дозвіл   втрачає  чинність. Поновлення дозволу відбувається в такому ж порядку, як і його надання.

Дозвіл на будівництво об'єкта містобудування надається заявнику протягом двох місяців з дня подання заяви.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторонам повинна довести суду ти обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, посадові  особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом примусового виконання обов’язку в натурі.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 14.12.2007 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 19.12.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради (95000, м. Сімферополь, вул.. Толстого, 15) щодо не надання дозволу ЗАТ «Сучасні інформаційні технології»  (04053, м. Київ, вул.. Артема, №37-41, ЗКПО 30400850) на реконструкцію та виконання комплексу проектних робіт по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул. К. Маркса, 16, м. Сімферополь.

3.          Зобов’язати Виконавчий комітет Сімферопольської міської Ради (95000, м. Сімферополь, вул.. Толстого, 15) надати ЗАТ «Сучасні інформаційні технології» (04053, м. Київ, вул.. Артема, №37-41, ЗКПО 30400850) дозвіл на здійснення проектно – вишукувальних робіт та корегування проектно – кошторисної документації по реконструкції будівлі під бізнес – центр по вул.. К. Маркса, 16,    м. Сімферополь.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.