ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р.
Справа № 3/80

За позовом
Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", 04053, Несторівський пров., м. Київ в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" ВАТ «Укрнафта»,  78400, Івано-Франківська обл., м. Надвірна,  вул. Грушевського, 13

До відповідача
Відкритого акціонерного товариства по будівництву, монтажу та експлуатації телекомунікацій радіо і телебачення філія ВАТ "Свемон-Захід",  76014, м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 3 В

Суддя: М.М. Фрич

При секретарі судового засідання: І.В. Толочко

ПРЕДСТАВНИКИ

Від позивача:  Капак Михайло Іванович - юрисконсульт, (довіреність № юр-652/д від 21.12.2006 року)

Від відповідача:  Ланчак Василь Михайлович - представник

Суть спору: позивачем подано позовну заяву про стягнення з відповідача 6747грн. 22коп., що становить 5643грн 45коп. основного боргу, 891грн. 79коп. інфляційних та 211грн. 98коп. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

Як вказав позивач, відповідачу впродовж травня-вересня 2005 року відповідно до його клопотання (листа) та згідно представлених в матеріали справи рахунків було надано послуги з проживання в гуртожитку працівників Відповідача на загальну суму 8643,45грн.

Проте, як вказав позивач, відповідач за надані послуги розрахувався частково, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5643грн 45коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, враховуючи факт надання відповідачу послуг, ст. 11 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право пред”явлення вимоги про оплату за отриманий товар.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений (що має місце в спірному випадку) або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Про факт пред’явлення вимоги відповідачу свідчить наявна в справі претензія від 04.04.06. Проте, як вказав позивач, відповідач у встановлений законом термін наявну суму боргу не погасив.

При цьому, відповідачем в судовому засіданні подано докази про оплату основної суми боргу (5643грн 45коп.), що підтверджується платіжними дорученнями № 16 від 23.01.07 та № 109 від 01.03.07. Вказана обставина свідчить про відсутність предмету спору в цій частині позову і відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, є підставою для припинення провадження по справі в частині стягнення 5643грн 45коп. основного боргу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 891грн. 79коп. інфляційних та 211грн. 98коп. 3 % річних.

Зважаючи на те, що порушення строків виконання грошового зобов”язання мало місце, що підтверджується матеріалами справи і доводами позивача (основна сума боргу не була оплачена у встановлений ст. 530 Цивільного кодексу строк) і не спростовано відповідачем, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 891грн. 79коп. інфляційних,  211грн. 98коп. 3 % річних та наявність підстав для задоволення позову в цій частині

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 11,  ч. 2 ст. 530,  ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.  49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст.  82-85 ГПК України, суд

вирішив

позов задоволити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по будівництву, монтажу та експлуатації телекомунікацій радіо і телебачення філія ВАТ "Свемон-Захід",  76014, м. Івано-Франківськ, вул. Ребета, 3 В () на користь Нафтогазовидобувного управління "Надвірнанафтогаз" ВАТ «Укрнафта»,  78400 Івано-Франківська обл., м. Надвірна,  вул. Грушевського, 13 (р/р 2001 в КБ “ПриватБанк” м. Надвірна, МФО 336677, ) –891грн. 79коп. інфляційних,  211грн. 98коп. 3 % річних, 102грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

В решті частині позову провадження по справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ                                                                                           М.М.ФРИЧ

28.03.07

Виготовлено в  «Діловодстві»

Кучер Н.М._______________