КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2007                                                                                           № 28/398

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Басюк О.Г. - юрист

від відповідача - Гаврилюк В.М. - юрист

від третьої особи: Біланенко О.Ф. - юрист

від Міністерства транспорту та зв"язку України: Процюк О.В. - юрист

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерна судноплавна компанія "Укррічфлот"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.06.2007

у справі № 28/398

за позовом                               Херсонський морський торгівельний порт

до                                                   Акціонерна судноплавна компанія "Укррічфлот"

третя особа відповідача           ДП "Херсонський річковий порт" АСК "Укррічфлот", Міністерство транспорту та зв"язку України

третя особа позивача

про                                                  стягнення 9670,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.06.2007 р. усправі  №28/398 позов задоволено. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9 670, 97 грн. основного боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду м. Києва від скасувати, в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що судом  неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що теплохід “А.Федоров” здійснював рейс та оброблявся в Херсонському річковому порту та отримував відповідні послуги річкового пору. Херсонським морським портом було надано лише послугу щодо проходу каналом, яка була оплачена канальним портовим збором, інших послуг надано не було, а тому вимога щодо оплати адміністративного та портових зборів є безпідставною та незаконною.

Відповідач вважає, що позивач самовільно відвів собі акваторію із включенням до її складу акваторії Херсонського річкового порту, що є грубим порушенням чинного законодавства і не тягне будь-яких зобов’язань зі сторони відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників  сторін, перевіривши наявні матеріали справи колегія встановила наступне:

В березні 2006 року теплохід Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот” “А.Федоров” проходив через Херсонський канал для здійснення вантажних операцій у Херсонському річковому порту.

За проходження каналом та територією порту Херсонським морським торговельним портом було виставлено рахунок-фактуру  № СФ-271д від 21.03.06 року на сплату корабельного збору в сумі 7 210 грн., канального збору в сумі 3 223, 62 грн. та адміністративного збору в сумі 848,35 грн., а всього разом з ПДВ на загальну суму 13 539,31грн.

Відповідач  оплатив виставлений рахунок частково, а саме платіжним дорученням №2516 від 07.04.06р. перерахував 3 868,34 грн. (оплата канального збору). В добровільному порядку відповідач відмовився оплачувати корабельний та адміністративний збори, посилаючись на те, що здійснював рейс та оброблявся у Херсонському річковому порту, а Херсонським морським портом було надано лише послугу щодо  проходу каналом, яка була оплачена канальним збором.

Відносини, що виникають з торговельного мореплавства регулюються в Україні Кодексом торговельного мореплавства України.

Під торговельним мореплавством у цьому Кодексі розуміється діяльність, пов'язана з використанням суден для перевезення вантажів, пасажирів, багажу та пошти, рибних та інших морських промислів, розвідки та видобування корисних копалин, виконання буксирних, криголамних і рятувальних операцій, прокладання кабелю, також для інших господарських, наукових і культурних цілей (ст. 1 Кодексу).

Відповідно до ст. 3 Кодексу торговельного мореплавства України  держава здійснює регулювання торговельного мореплавства через Міністерство транспорту України та відповідні центральні органи державної виконавчої влади.

Відповідно до цього Кодексу, інших актів чинного законодавства та міжнародних договорів України Міністерство транспорту України в межах своєї компетенції затверджує правила, інструкції та інші нормативні документи з питань торговельного мореплавства, що є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Правовий статус морського порту визначається ст. 73 Кодексу торговельного мореплавства України, так зокрема встановлено, що морський порт є державним транспортним підприємством, призначеним для обслуговування суден, пасажирів і вантажів на відведених порту території і акваторії, а також перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать порту.

На території порту можуть діяти    підприємства    та організації всіх формі, власності, метою і видом діяльності    яких    є обслуговування суден, пасажирів і вантажів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Морський порт не має права перешкоджати діяльності цих підприємств і організацій на території порту, а також втручатися в їх господарську діяльність, за винятком випадків, передбачених законодавством України, установчими документами цих підприємств і організацій.

На території України існують торговельні, рибні та інші спеціалізовані морські порти.

Територією морського порту відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу торговельного мореплавства України є відведені порту землі. До території морського порту також належать намиті, насипані або створені із застосуванням інших гідротехнічних технологій площі, створені за рахунок порту і за користування якими не стягується плата.

Відповідно до ч.2. ст. 73 Кодексу торговельного мореплавства України акваторією морського порту є відведені порту водні простори.

Згідно ч.3 ст. 73 Кодексу торговельного мореплавства України територія і акваторія морського порту є державною власністю і надаються порту в користування. Відведення земельних і водних ділянок для морського порту, а також вилучення цих ділянок здійснюються в порядку, встановленому чинним    законодавством України.

Статтею 12 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що відведення землі та водного простору для торговельного мореплавства, а також будівництва або будь-якої роботи в зоні дії навігаційного обладнання і морських шляхів повинно бути погоджено з Міністерством транспорту України та місцевими органами влади і самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи границі Херсонського морського торговельного порту, а також оперативна акваторія Херсонського морського торговельного порту визначалась Обов'язковою постановою по Херсонському морському торговельному порту 1978 року (надалі по тексту Обов'язкові постанови 1978 року).

Пунктом 4 вищезазначеної постанови було встановлено, що границі Херсонського морського торговельного порту оголошуються від лінії, яка з'єднує вхід до затону консервного комбінату та причалу профілакторію на лівому березі р. Дніпро і прямуючи вниз за течією р. Дніпро, річки Кошевій, Голопристанській Конки до портпункту Геройськ та мису Аджигола. До границі порту також включаються берегова смуга від урізу води вглиб території на 21,3 метра.

Оперативна акваторія Херсонського морського торговельного порту оголошується від верхнього рейду річкових судів, що знаходяться в 1 км. вище елеватора до протоки входу в Стеблівський лиман.

Пунктом 1 встановлено, що зазначена „Обов'язкова постанова по Херсонському морському торговельному порту" видана на підставі ст. 66 Кодексу Торгового мореплавства СРСР та наказу ММФ СРСР № 39 від 11.03.71 року та вступає в силу з моменту видання наказу по Херсонському морському порту.

З зазначеної постанови вбачається, що рукав річки Кошевої до наплавного мосту було відведено до оперативної акваторії Херсонського морського порту.

В подальшому начальником Херсонського морського торговельного порту в 2005 році з урахуванням наказів Міністерства транспорту України видано нові Обов'язкові постанови Херсонського морського торговельного порту (надалі по тексту Обов'язкові постанови 2005 року), які набрали чинності з 26.12.05 року. Зазначені Обов'язкові постанови 2005 року погоджені із усіма зацікавленими особами у т.ч. із Головою Херсонської обласної адміністрації та затверджені керівником Державного Департаменту морського і річкового транспорту.

Відповідно до п. 1.2 -1.4 Обов'язкових постанов 2005 року їх дія поширюється на всю територію, акваторію та портові води Херсонського морського торговельного порту.

Під портовими водами в Обов'язкових постановах 2005 року розуміється зона діяльності,  нагляду та  контролю, у межах якої функції державного  нагляду за безпекою торговельного мореплавства, а також за додержанням національних і міжнародних актів і Конвенцій щодо безпеки судноплавства і охорони навколишнього середовища, а також утримання гідротехнічних споруд і акваторії, що використовується для торгівельного мореплавства суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, здійснює Херсонський морський торговельний порт.

У зону діяльності нагляду та контролю Херсонського морського торговельного порту відповідно до "Обов'язкових постанов по Херсонському морському торгівельному порту" від 1978 року, наказу Міністерства транспорту України від 27.01.01 року № 40 "Про передачу Бузько-Дніпровсько- лиманського і Херсонського морського каналів, споруд та устаткування постів регулювання руху суден "Касперівка", "Руська коса" та "Очаків", а також відповідних коштів на баланс державного підприємства "Дельта-Лоцман"", наказу Міністерства транспорту України від 12.12.03 року № 972 "Про створення Єдиної інспекції державного портового нагляду порту Херсон", що використовується для торговельного мореплавства суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, входить:

акваторія порту та підхідні канали по всій водній поверхні при найвищому рівні і включає акваторію рейду, верхня межа якого перетинає річку Дніпро, з"єднаючи точки координатами:

46°-381-0311 N1; 32° 381 0211 Е

46°3715411Т;32°3811411Е,

далі вниз за течією в затони №1,2, рукав р. Кошова до меридіану 32° 361 0011 Е, акваторії річки Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач до меридіану 32° 181-0011 Е;

-  акваторію   підхідного   каналу   шириною   50   м,   який   іде   від  Херсонського морського каналу до кар'єру Рибальче та сам кар'єр.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи карти частина визначеної як Обов'язковими постановами 1978 року так і Обов'язковими постановами 2005 року акваторії Херсонського морського торговельного порту фактично є місцем розташування Херсонського річкового порту (рукав р. Кошова до меридіану 32° 361 0011 Е).

Будь-яких інших документів, які встановлюють межі території, акваторії, зони нагляду Херсонського морського торговельного порту з 1978 по 26.12.05 року та станом на день розгляду справи, окрім зазначених Обов'язкових постанов, прийнято не було.

Відповідно до ст. 74 Кодексу торговельного мореплавства України та ст. 14 Водного кодексу України право відведення акваторії морським торговельним портам надано саме Кабінету Міністрів України.

Однак, як встановлено місцевим судом в ході судового розгляду Кабінет Міністрів України не вчинив відповідних дій щодо відведення нової акваторії Херсонському морському торговельному порту, не прийняв про це відповідну постанову. Також Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного документу, щодо зміни тієї акваторії, межі якої встановлені Обов'язковими постановами 1978 року.

Колегія погоджується з висновком місцевого суду, що на момент розгляду справи документів які б встановлювали або змінювали межі території та акваторії Херсонського морського торговельного порту, крім Обов'язкових постанов 1978 року та Обов'язкових постанов 2005 року не існує.

Крім того, на запит Господарського суду м.Києва від 16.02.2007р. № 06-1.1/3 до Кабінету Міністрів України щодо роз'яснення якими саме актами необхідно керуватись при визначенні меж території та акваторії Херсонського морського торговельного порту надійшла відповідь з Міністерства Юстиції України, в якій зазначено, що Держава здійснює регулювання торгівельного мореплавства через Міністерство транспорту України та відповідні центральні органи державної виконавчої влади. До відповіді на запит додано лист Міністерства транспорту України, отриманий на виконання доручення Кабінету Міністрів України щодо судового запиту Господарського суду м. Києва від 16.02

В листі зазначено, що Херсонський морський торговельний порт має локальний нормативний акт - "Обов'язкові постанови Херсонського морського торговельного порту" 2005 року, який виданий начальником порту відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КТМУ та який погоджено із усіма зацікавленими особами у т.ч. із керівником Державного Департаменту морського і річкового транспорту та Головою Херсонської обласної адміністрації, що цілком відповідає вимогам ч. 1 ст. 12 КТМУ та вимогам чинного законодавства згідно ч. З ст. 74 КТМУ (Відведення водних ділянок для морського порту, а також вилучення цих ділянок здійснюються в порядку, встановленому чинним законодавством України).

Наведені "Обов'язкові постанови "ХМТП" містять межі акваторії Херсонського МТП з переліком географічних координат та орієнтирів.

При цьому в листі вказується, що наведений діючий порядок визначення акваторії морського торговельного порту відповідає морським звичаям та практиці і не суперечить діючому законодавству. До 2005 року акваторія Херсонського МТП відводилась "Обов'язковими постановами Херсонського морського торговельного порту" 1978 року, які відповідали як вимогам КТМ СРСР, так і у подальшому вимогам КТМ України.

Київським апеляційним судом до участі у справі в якості третьої особи було залучено Міністерство транспорту та зв”язку України. Представник Міністерства транспорту та зв”язку України в судовому засіданні підтвердив вищенаведене.

Представник Міністерства транспорту України в судовому засіданні зазначив, що до прийняття відповідної постанови Кабінету Міністрів України, якою будуть встановлені нові межі акваторії Херсонського морського торговельного порту, слід застосовувати "Обов'язкові постанови Херсонського морського торговельного порту".

При прийнятті рішення по справі судом враховується офіційна позиція Уряду викладена у відповіді на судовий запит, однак суд вважає за необхідне звернути увагу і на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виник спір відносно того, чи правомірно позивач вимагає від відповідача сплати адміністративного та корабельного збору при заході судна на обробку до Херсонського річкового порту.

Згідно ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України з метою забезпечення безпеки мореплавства на морські порти, крім утримання у справному стані засобів устаткування на підхідних каналах, покладені функції по утриманню акваторії порту.

Відповідно до ст. 84 Кодексу торговельного мореплавства України корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний портові збори є цільовими портовими зборами та справляються у морському порту.

При цьому зазначена стаття не визначає конкретного отримувача зборів, а лише передбачає, що портові збори мають цільове призначення, тобто мають використовуватись виключно для виконання функцій (робіт), для яких вони стягуються.

Згідно Положення про портові збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.00 року № 1544, нарахування корабельного збору здійснюється за кожний вхід у порт і вихід з нього за 1 куб. метр об'єму судна за встановленими Положенням ставками.

Адміністративний збір нараховується під час кожного заходження судна у порт. Кошти, одержані портами від адміністративного збору, використовуються відповідно до законодавства.

Згідно з п. 4 примітки до п. 1 зазначеного Положення порядок обчислення і справляння зборів поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які виконують роботи та надають послуги у морських портах на причалах судноремонтних заводів України незалежно від підпорядкованості цих портів (причалів).

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік" кошти отримані від адміністративного збору перераховуються та включаються до доходної частини державного бюджету України.

Матеріали справи містять докази перерахування позивачем суми адміністративного збору до державного бюджету в повному обсязі, в тому числі також сума адміністративного збору, яку повинен сплатити відповідач.

Згідно порядку обліку та використання коштів від портових зборів  затверджених Наказом Міністерства транспорту Україні № 783 від 25.08.04 року кошти від корабельного збору використовуються: на утримання та очищення акваторії порту від наносів і речовин, що забруднюють її поверхню і дно; на ремонт, модернізацію, реконструкцію і будівництво огороджувальних і берегоукріплювальних споруд порту; на виконання промірних робіт на акваторії порту; на суднопідйомні та підводно-технічні роботи на акваторії порту, включаючи попереднє водолазне обстеження дна та підняття втрачених (скинутих) великогабаритних предметів, такелажу та оснащення суден; на днопоглиблювальні роботи, пов'язані з підтримкою, поліпшенням, розвитком (розширенням) акваторії порту до проектних глибин; на заходи, пов'язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах; на утримання персоналу, що здійснює технічний нагляд за експлуатацією акваторії, огороджувальних і берегоукріплювальних споруд.

Як встановлено ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України для забезпечення безпеки мореплавства на морські порти покладається здійснення таких функцій: 1) забезпечення безпечного руху в портових водах, безпечної стоянки та обробки суден; 2) утримання у справному стані гідротехнічних споруд, засобів зв'язку і електрорадіонавігації, що перебувають у володінні порту; 3) утримання у справному стані засобів навігаційного устаткування на підхідних каналах і акваторії порту; 4) контроль і підтримання оголошених глибин; 5) визначення районів обов'язкового використання буксирів; 6) забезпечення виконання вимог чинного законодавства України щодо охорони навколишнього природного середовища; 7) надання допомоги потерпілим; 8) вжиття ефективних заходів для прийняття з суден забруднених і стічних вод (для нафтоперевантажувальних портів також вод, що містять нафту), сміття та інших речовин, шкідливих для навколишнього природного середовища і здоров'я людини, а також зменшення обсягів утворення та для знешкодження, переробки, безпечного складування або захоронення виробничих, побутових та інших відходів.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження цільового використання коштів, отриманих від справляння корабельного збору позивачем, зокрема здійснення заходів спрямованих на безпеку судноплавства, в тому числі і під причалами Херсонського річкового порту.

В ході судового розгляду відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на той факт, що позивач практично вимагає плати за послуги, які не надавав та стверджував, що всі послуги ним отримувались від Херсонського річкового порту та були оплачені в повному обсязі.

Розглядаючи спір по суті господарський суд не заперечує того факту, що судно відповідача завантажуючись в Херсонському річковому порту отримувало там відповідні послуги, однак судом враховується і те, що по-перше, річковим портам не надано право на справляння цільових портових зборів, а по-друге, що за отримані у річковому порту послуги відповідач сплачував останньому на підставі укладеного між ним та Херсонським річковим портом договору (без урахування цільових портових зборів).

Відповідно до цього, зважаючи на цільове призначення портових зборів, які використовуються для реалізації функцій морських портів, крім адміністративного, який перераховується до державного бюджету, встановлення портових зборів, на думку суду, є способом реалізації державою цінової політики в цій галузі та забезпечення функціонування певних частин інфраструктури порту. Надання ж річковими портами послуг з обслуговування суден, може бути підставою для справляння плати за такі послуги, а виходячи з відсутності законодавчого регулювання цього питання плата за надані послуги визначається за погодженням сторін.

Отже, морські портові збори справляються відповідно до закону при настанні певної події, а передбачені договорами річкові портові збори - при фактичному наданні послуг.

Таким чином, корабельний збір сплачується за кожний вхід у порт і вихід з нього, а адміністративний збір під час кожного заходження судна у порт, оскільки із змісту ст.73 Кодексу торговельного мореплавства України в поняття порт входить також територія та акваторія порту. Стягнення зазначених зборів, на відміну від якірного, причального, санітарного, не обумовлюється наданням певних, конкретних послуг індивідуально кожному окремому судну, що заходить в портові води.

В ході судового розгляду відповідач заперечуючи необхідність сплати адміністративного та корабельного збору в зв'язку з тим, що його судно не заходило до акваторії Херсонського морського торговельного порту не зазначає, яким саме чином та на підставі яких документів АСК "Укррічфлот" особисто встановлює межі акваторії Херсонського морського торговельного порту, в якій відповідач зобов'язаний сплачувати портові збори.

При цьому суд зважає на те, що з урахуванням географічних особливостей розташування суб'єктів господарювання на р. Дніпро у м. Херсон (як вбачається з наявних в матеріалах справи карт) усі судна під час заходу до річкового порту та інших причалів використовують таки елементи водного простору Херсонського морського торговельного порту як розворотне коло, зовнішній та внутрішній рейди, шляхи підходу, тощо.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв’язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот” на рішення Господарського суду м.Києва від 15.06.2007р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м.Києва від 15.06.2007р.у справі № 28/398 залишити без  змін.

Матеріали справи № 28/398 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді