ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.11.07                                                                                           Справа№ 11/326A

Головуючий суддя Сало І.А.

Суддя Костів Т.С.

Суддя Масловська Л.З.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідповідальністю „Еколос”, м.Львів

до Відповідача: Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, м.Київ

Третя особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Гранітний кар”єр”, с.Жеревці, Лугинський район, Житомирська область

Про визнання нечинним наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 18.06.2007року № 297 в частині скасування ліцензії (спеціального дозволу) № 2990 від 12.05.2007року.

За участю представників

Від позивача: Уляник Р.Б.-предст.

Від відповідача: Ассаул Б.В.-нач.відд.представництва інтересів Міністерства в судових органах

Від третьої особи: Івасько С.М.—предст.

Суть спору:

В жовтні 2007 року до господарського суду Львівської області звернулося ТзОВ "Еколос" з адміністративним позовом до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, третя особа ТзОВ «Гранітний кар’єр»про скасування наказу № 297 від 18.06.2007 р. в частині анулювання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,  позивач вказав, що є учасником ТзОВ «Гранітний кар’єр», якому належить ліцензія (спеціальний дозвіл) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003 р. на видобування граніт-порфірів на Жеревському родовищі гранітів-порфірів. 14.06.2007 р. ТзОВ „Гранітний кар”єр” уклав з ТзОВ «Еколос»попередній договір купівлі-продажу належної йому частки в статутному фонді ТзОВ «Гранітний кар’єр», за умовами якого наявність у цього підприємства вищевказаної ліцензії і була предметом комерційного інтересу покупця. Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України  № 297 від 18.06.2007 р. спеціальний дозвіл № 2990 від 12.05.2003 р. на видобування ТзОВ «Гранітний кар’єр»граніт-порфірів було анульовано. Позивач вважає, що видавши спірний наказ, відповідач допустив порушення вимог ст. 26 Кодексу України «Про надра», що призвело до порушення прав та інтересів позивача, оскільки внаслідок цього ТзОВ «Еколос»відмовилося придбавати у нього частку в статутному фонді ТзОВ «Гранітний кар’єр».

Відповідач - Міністерство охорони навколишнього природного середовища України  проти позову заперечувало. Вказувало, що  Північною територіальною інспекцією державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр було виявлено, що ТзОВ «Гранітний кар’єр»протягом 2-х років з моменту одержання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами не приступило до користування надрами, а тому відповідачем у відповідності до ст. 26 Кодексу України «Про надра»цілком правомірно було видано спірний наказ про анулювання ліцензії (спеціального дозволу) № 2990 від 12.05.2003 р.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ТзОВ «Гранітний кар’єр»подало заяву про вступ у справу в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, пред’явивши до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України вимогу про визнання нечинним наказу № 297 від 18.06.2007 р. в частині анулювання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003 р.

Свої вимоги ТзОВ «Гранітний кар’єр»обгрунтовує тим, що останнє фактично приступило до користування надрами, оскільки з кінця 2004 р. ним було розпочато непромисловий видобуток корисних копалин на Жеревському родовищі та виконання підготовчих робіт до його промислової розробки. При цьому розпочати промисловий видобуток корисних копалин ТзОВ «Гранітний кар’єр»не мало права до моменту одержання ним акту про встановлення гірничого відводу, який було отримано лише 14.06.2006 р. За таких обставин, ТзОВ «Гранітний кар’єр»вважає, що не відповідають дійсності твердження відповідача про нездійснення ним без поважних причин користування надрами протягом 2-х років з моменту одержання ліцензії (спеціального дозволу), а тому законних підстав для прийняття відповідачем спірного наказу не було. Крім того, ТзОВ «Гранітний кар’єр»вказує, що відповідно до ст. 26 Кодексу України «Про надра» припинення права користування надрами в даному випадку повинно було здійснюватися в судовому порядку, що не було дотримано відповідачем. Також вказує, що позивачем було пред’явлено позов про скасування спірного наказу, тобто про припинення його дії з моменту прийняття відповідного рішення про його скасування, в той час як спірний наказ був прийнятий незаконно,  а тому має бути визнаний нечинним з моменту його прийняття.

Ухвалою господарського суд Львівської області від 10.10.2007 р. Відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд справи призначено на 30.10.2007р. Розгляд справи відкладався у зв”язку з поступленням від відповідача телеграми про неможливість прийняти участь у судовому засіданні.  Заяву ТзОВ «Гранітний кар’єр»про вступ у справу з самостійними вимогами було прийнято до спільного розгляду з позовом ТзОВ «Еколос»та допущено ТзОВ «Гранітний кар’єр» до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору на стороні позивача.

Представник відповідача проти заяви ТзОВ «Гранітний кар’єр»заперечував. Вказував, що відповідачем не заперечуються факти непромислового видобутку корисних копалин ТзОВ «Гранітний кар’єр»та здійснення ним підготовчих робіт до промислової розробки родовища, але відповідно до ст. 26 Кодексу України «Про надра»під початком користування надрами слід розуміти саме початок промислового видобутку корисних копалин, який не здійснювався, а тому спірний наказ був прийнятий у відповідності до вимог закону.

Відповідачем подано клопотання від 12.11.2007року про зупинення провадження у даній справі у зв’язку із оскарженням ним ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.10.2007року про залишення позовної заяви ТзОВ „Гранітний кар’єр” без розгляду по справі № 10/26.  Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки відповідачем не надано доказів про прийняття скарги до розгляду, а відтак не доведено факт неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої. Крім цього, звернення відповідача із вищевказаною апеляційною скаргою не впливає на розгляд даної справи по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши подані сторонами докази, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

12.05.2003 р. Міністерством екології та природних ресурсів України, правонаступником якого є відповідач - Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, ТзОВ "Гранітний кар’єр" було видано спеціальний дозвіл(ліцензію) на користування надрами за реєстраційним № 2990, який надавав йому право видобування граніт-порфірів придатних для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового в Жеревському родовищі гранітів-порфірів, розташованому в с. Рудня-Жеревецька Лугинського району Житомирської області. Ліцензія була видана строком на 10 років.

06.04.2007 р. північною територіальною інспекцією державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр було проведено перевірку діяльності ТзОВ «Гранітний кар’єр», за результатами якої було складено акт № 118 від 06.04.2007 р., яким встановлено, що з кар’єру проводиться відкачка води, але ніяких гірничо-видобувних робіт або підготовки техніки для цих робіт не проводиться, за вказаною адресою власника ліцензії не виявлено, плата за користування надрами та відрахування на геологорозвідувальні роботи не надходили. На підставі цього інспекцією було зроблено висновок, що власник ліцензії - ТзОВ "Гранітний кар’єр" на протязі 2003 - 2006 рр. розробку родовища не розпочинав, чим порушено вимоги статті 26 Кодексу України «Про надра»та пунктів 18 та 19 "Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами", затвердженого Постановою КМ України  від 14.03.2007р. № 480.

18.06.2007 р. Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ № 297 від 18.06.2007р., про анулювання ліцензій (спеціальних дозволів) на користування надрами суб’єктам підприємницької діяльності, які допустили порушення вимог законодавства, згідно з переліком наведеним в додатку до цього наказу.  В додатку № 2 до вищевказаного наказу було зазначено і ліцензію (спеціальний дозвіл) за реєстраційним № 2990 від 12.05.2003р., яка була надана ТзОВ «Гранітний кар’єр».

Відповідно до ст. 19 Кодексу України «Про надра»надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу (ліцензії) на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно зі ст. 17 Кодексу України «Про надра»гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється. Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення надаються Верховною Радою Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами народних депутатів і підлягають реєстрації в органах державного гірничого нагляду.

Відповідно до ст. 16 Кодексу України «Про надра»спеціальні дозволи (ліцензії) на користування надрами у межах конкретних ділянок надаються спеціалізованим підприємствам, установам і організаціям, а також громадянам, які мають відповідну кваліфікацію, матеріально-технічні та економічні можливості для користування надрами. Спеціальні дозволи на користування надрами надаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр за погодженням з Міністерством охорони навколишнього природного середовища України. Відповідно до Указу Президента України «Про положення про Міністерством охорони навколишнього природного середовища України»від 27.12.2005 р. № 18422005 спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання є  Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України «Про надра»землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

З наведеного вбачається, що право користування надрами для їх промислової розробки виникає у користувача лише за одночасної наявності таких умов - одержання спеціального дозволу (ліцензії), який підтверджує відповідну кваліфікацію та можливості користувача користуватися надрами і видається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади та одержання гірничого відводу, що видається відповідною радою, в той час як користування надрами для непромислової розробки дозволяється без додержання вказаних умов.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Кодексу України «Про надра»право користування надрами припиняється у разі, якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Кодексу України «Про надра»перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спеціальний дозвіл (ліцензія) на користування надрами № 2990 на право видобування граніт-порфірів на Жеревському родовищі гранітів-порфірів був виданий ТзОВ «Гранітний кар’єр»12.05.2003 р., а гірничий відвід на вказане родовище був одержаний ТзОВ «Гранітний кар’єр»лише 14.07.2006 р.

Виходячи з наведеного,  колегія суддів дійшла висновку, що право на користування надрами Жеревського родовища граніт-порфірів для промислової розробки виникло у ТзОВ «Гранітний кар’єр»лише з 14.06.2006 р., а до цього моменту вказане підприємство мало право  лише видобувати корисні копалини для своїх господарських потреб загальною глибиною розробки до двох метрів.

До матеріалів справи було залучено рахунки, накладні, сертифікати, носії візуальної інформації (фотоматеріали), з яких вбачається, що протягом 2004 - 2007 рр. ТзОВ "Гранітний кар’єр" здійснювало придбання техніки, ремонт будівель, трансформаторів та ліній електропередач, виконання робіт з енергозабезпечення, оплачувало спожиту електричну енергію, проводило сертифікацію продукції та радіологічні дослідження гранітів, здійснювало відкачування води з кар’єру, а також здійснило непромислове видобування 250 тон бутового каменю.

Вказані обставини частково підтверджені в акті № 118 від 6.04.2007 р., складеному Північною територіальною інспекцією державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр.

Представником відповідача заперечувались вищевказані обставини та зазначалось, що немає підтверджень стосовно належності реалізованого каменю саме ТзОВ „Гранітний кар”єр”, а також відсутність договору на ведення підривних робіт та відсутність проходження реалізованого каменю через склад до отримувача. Судом дані заперечення не приймаються до уваги в зв”язку з відсутністю документального підтвердження даних обставин відповідачем та є такими, що не мають відношення до предмету даного спору.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ТзОВ "Гранітний кар’єр" протягом  2-х років з моменту одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003 р. розпочало непромисловий видобуток корисних копалин на Жеревському родовищі граніт-порфірів. При цьому, ТзОВ "Гранітний кар’єр" не могло розпочати промислову розробку вказаного родовища з поважних причин –у зв’язку з відсутністю гірничого відводу, однак розпочало діяльність з його підготовки до промислової розробки.

П. 6 ст. 26 Кодексу України «Про надра»та п. 19  Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМ України від 14.03.2007 р. № 480 пов’язують можливість анулювання спеціального дозволу на користування надрами та припинення права користування надрами з відсутністю факту початку користування надрами надрокористувачем, а не з способами, якими він приступив до користування надрами –шляхом непромислового видобутку корисних копалин, шляхом промислової розробки родовища чи виконання підготовчих робіт до такої промислової розробки.

У зв’язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для припинення права користування надрами та анулювання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003 р., виданої ТзОВ «Гранітний кар’єр»на право видобування граніт-порфірів на Жеревському родовищі граніт-порфірів.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 26 Кодексу України «Про надра»у випадку, відсутності згоди користувача на припинення його права на користування надрами на підставі п. 6 ч. 1 ст.26, таке право припиняється в судовому порядку. Відповідно до статті 124 Конституції України привласнення функцій судів іншими органами державної влади не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ „Гранітний кар”єр” не надало своєї згоди на припинення права користування надрами, а отже у відповідача були відсутні повноваження для прийняття спірного наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ "Гранітний кар’єр" підлягають задоволенню в повному обсязі, а спірний наказ має бути визнаний нечинним в частині анулювання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами № 2990 від 12.05.2003 р. з моменту його видачі.

Оскільки спірний наказ підлягає визнанню нечинним з моменту його видачі, то не підлягають задоволенню вимоги позивача про його скасування, тобто про припинення дії спірного акту з моменту прийняття відповідного судового рішення, оскільки скасовано може бути лише діючий акт.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до рішення Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року по справі № 1-10/2004 позов про захист своїх безпосередніх законних інтересів шляхом звернення як до судів загальної юрисдикції, так і до господарських судів, як правило, подається у випадку порушення прав та інтересів акціонера самим товариством, учасником якого він є.

Виходячи з наведеного, керуючись п.2ст. 19,  ст.ст. 24, 25, 86 , 94, 161 –163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В позові ТзОВ «Еколос»відмовити.

2.Вимоги ТзОВ «Гранітний кар’єр»задоволити.

3.Визнати нечинним наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 18 червня 2007 р. № 297 в частині скасування ліцензії (спеціального дозволу) № 2990 від 12 травня 2003 р.

4.Судові витрати покласти на Відповідача.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, що визначені ст. 186 КАС України.

Суддя