ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  34/545

29.11.07

За позовом
Спільного українсько-німецького підприємства з іноземними інвестиціями «Дуімекс»товариство з обмеженою відповідальністю

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Нояк Богемія»

про
стягнення  18 678,50 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Савін Ю.М. –директор;

від відповідача –
не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Спільне українсько-німецьке підприємство з іноземними інвестиціями «Дуімекс»товариство з обмеженою відповідальністю (далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нояк Богемія»(далі –Відповідач) про та стягнення 11 692,93 грн. заборгованості за поставлений товар, 2 013,54 грн. інфляційних втрат, 642,57 грн. 3% річних, 1 829,46 грн. пені, 2 500 грн. витрат за надання юридичної допомоги.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу № 1 від 04.01.2005, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі – Договір) щодо оплати вартості поставленого товару.

Позивач просить суд крім суми основного боргу стягнути нараховані за період з 01.01.2006 до 31.05.2007 відповідно до статті 625 ЦК України інфляційні втрати, нараховані за період з 01.01.2006 до 20.06.2007 відповідно статті 625 ЦК України 3% річних, нараховану за період 21.06.2006 до 20.06.2007 на підставі пункту 6.2 Договору пеню. Крім того, Позивач просить суд стягнути 2 500 грн. витрат за надання юридичної допомоги на підставі договору про надання юридичних послуг № 30/05/07-1 від 30.05.2007, укладеного між Позивачем та Суб’єктом підприємницької діяльності – фізичною особою Кучеренко В.Г.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана на юридичну адресу Відповідача: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 7-а, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 01.11.2007.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

01.11.2006 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до пункту 1.1  якого  Позивач (Продавець) продає, а Відповідач (Покупець) купує товар згідно специфікації.

Згідно з пунктом 4.2 Договору перерахування коштів за отриману партію товару проводиться Покупцем Продавцю в безготівковій формі після реалізації товару Продавцем, кожні 10 днів.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що у випадку прострочення платежу Покупець виплачує Продавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми Договору за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

На виконання вказаного Договору, Відповідачу був поставлений товар відповідно до видаткових  накладних № РН-0000001 від 13.01.2005 на суму 15 984 грн., № РН-0000011 від 11.04.2005 на суму 20 880 грн., всього на суму 36 864 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується підписом та печаткою Відповідача на вказаних видаткових накладних та довіреністю серія ЯИС № 702181 13.01.2005, копія якої міститься в матеріалах справи.

27.07.2005 у зв’язку з невиконання Відповідачем пункту 4.2 Договору, між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1, пунктом 3 якої визначено графік погашення заборгованості Відповідача перед Позивачем, а саме Відповідач повинен сплатити Позивачу до 31.08.2005 –10 000 грн., до 30.09.2005 –20 000 грн., до 31.10.2005 –30 000 грн., до 30.11.2005 –40 000 грн. та до 31.12.2005 –50 000 грн.

16.11.2006 Позивач та відповідач підписали акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідач за отриманий на підставі вказаних видаткових накладних товар частково розрахувався з Позивачем на суму 25 171,07 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких містяться у матеріалах справи та довідкою Позивача від 20.11.2007 № 62.

01.12.2006 Позивач направив Відповідачу претензію № 34.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 4.2 Договору та пункту 3 додаткової угоди №1 Відповідач повинен був здійснити оплату вартості отриманого товару у сумі 36 864 грн.

Проте, Відповідач, як у встановлений Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару у сумі 11 692,93 грн. не виконав.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача за період з 01.01.2006 до 31.05.2007 інфляційних втрат та за період з 01.01.2006 до 20.06.2007 3% річних підлягають задоволенню повністю за розрахунком Позивача в сумі 2 013,54 грн. інфляційних втрат  та  в сумі 642,57 грн. 3% річних.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів вказаних норм і складає:

Несплачена
сума боргу, грн.
Період нарахування
Кількість днів прострочення
Подвійна облікова ставка НБУ
Нарахована сума пені, грн.

14 992,93
21.06-06.08.2006
47
17 %
328,20

14 392,93
07.08-31.08.2006
25
17 %
167,57

14 092,93
01.09-05.09.2006
5
17 %
32,82

13 592,93
06.09-28.09.2006
23
17 %
145,59

13 292,93
29.09-23.10.2006
25
17 %
154,78

12 992,93
24.10-16.11.2006
24
17 %
145,22

12 392,93
17.11-21.12.2006
35
17 %
202,02

Всього:
1 176,20

Отже, суд стягує з Відповідача пеню у сумі 1 176,20 грн.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на юридичні послуги, то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та Суб’єктом підприємницької діяльності –фізичною особою Кучеренко В.Г., який діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи –підприємця №0000365 від 18.10.2004, виданого Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, було укладено договір № 30/05/07-1 про надання юридичних послуг від 30.05.2007, на який і посилається Позивач мотивуючи заявлену вимогу про відшкодування витрат на юридичні послуги.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. У контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавалися, а їх сплату підтверджено відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону України «Про адвокатуру», де зазначено, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Статтею 44 ГПК передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом, а не будь-яким представником.

Зазначена позиція підтверджується інформаційним листом Вищого господарського суду України від 14.07.2004 № 01-8/1270 та постановою Верховного Суду України від 01.10.2002 у справі № 30/63.

Таким чином, відповідно до статей 44, 49 ГПК України на Відповідача відносяться витрати по сплаті державного мита у сумі 155,25 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 113,23 грн.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530,546, 549 612, 625 ЦК України, статтями 193, 231, 232 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Нояк Богемія»(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 7-а, ідентифікаційний код 31751697, р/р 0077 в АКБ «Укрсиббанк», МФО 300733, а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Спільного українсько-німецького підприємства з іноземними інвестиціями товариство з обмеженою відповідальністю «Дуімекс»(01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 37-а, кв. 25, ідентифікаційний код 20011603, р/р 1001 в КРУ КБ «Приватбанк», МФО 321842) 11 692 (одинадцять тисяч шістсот дев’яносто дві) грн. 93 коп. боргу, 642 (шістсот сорок дві) грн. 57 коп. 3% річних, 2 013 (дві тисячі тринадцять) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 1 176 (одну тисячу сто сімдесят шість) 20 грн. пені, а також 155 (сто п’ятдесят п’ять) грн. 25 коп. витрат по сплаті державного мита та 113 (сто тринадцять) грн. 23 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 04.12.2007