КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06.03.07 р.          № 32/468-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Мартюк А.І.

суддів:                                          Зубець Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:                              Даценко В.М.

За участю представників:

від позивача -Портянка С.П., дов. № 2-62д від 19.01.2007р.

відповідача:                        Воронова О.Ю., дов. № 135/9/10-206 від 31.01.07р.

третя особа                         нез’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізована державна податкова інспекція у м. Києві по роботі з великими платниками податків

на постанову Господарського суду м.Києва від 23.10.2006

у справі № 32/468-А  (Хрипун О.О.)

за позовом           Дочірня компанія "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України"

до           Спеціалізована державна податкова інспекція у м. Києві по роботі з великими платниками податків

третя особа відповідача           ДПІ у Балаклійському районі Харківської області

про          визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2007р. № 01-23/3/179 склад судової колегії змінено, справу № 32/468-А передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Лосєв А.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 23.10.2006р. у справі № 32/468-А позов задоволено повністю. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києва по роботі з великими платниками податків від 01.08.2006р. № /1. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Дочірньої компанії “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” 3,40 грн. судового збору.

Спеціалізована державна податкова інспекція у м. Києва по роботі з великими платниками податків подала апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дочірня компанія “Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” надала заперечення на апеляційну скаргу, в якій просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постановою Господарського суду міста Києва від 23.10.2006р. у справі № 32/468-А без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує та вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а тому просить суд постанову місцевого суду залишити в силі.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Балаклійською міжрайонною державною податковою інспекцією у Харківській області була проведена перевірка дотримання вимог податкового законодавства Газопромисловим управлінням "Шеблинкагазвидобування" – філією ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" за період з 01.01.2005 по 31.12.2005, за результатами якої складено акт перевірки від 26.04.2006 №176/23-104/00153146.

На підставі зазначеного акта СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.05.2006 №/0, яким ДК "Укргазвидобування" визначені податкові зобов"язання з ПДВ у сумі 6 922 837,00 грн. та застосовані штрафні санкції по ПДВ у розмірі 6 747 400,00 грн.

26.05.2006 на підставі норм підпункту 5.2.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ДК "Укргазвидобування" звернулася до СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків зі скаргою №2-603юр на податкове повідомлення-рішення від 16.05.2006 №/0.

15.06.2006 СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків винесла рішення №5680/10/16-511, яким термін розгляду скарги підприємства було продовжено до 27.07.2006 включно.

26.07.2006 СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків прийнято рішення №6909/10/16-511 "Про результати розгляду первинної скарги", яким податкове повідомлення-рішення від 16.05.2006 №/0 скасоване в частині нарахування податкових зобов'язань з ПДВ у сумі 350 873,07 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 175437,00 грн. (по епізоду, пов'язаному з отриманням юридичних послуг).

На підставі рішення про результати розгляду скарги від 26.07.2006 відповідачем видане податкове повідомлення-рішення від 01.08.2006 №/1, яким згідно з п.п. "б" п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, п.п. 17.3. п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.4.9 ст. 4, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України. "Про податок на додану вартість" позивачу визначені податкові зобов'язання з ПДВ у загальній сумі 13143926 грн., в тому числі 6571963 грн. основного платежу та 6571963 грн. штрафних санкцій.

Як вбачається з акта перевірки, податкові зобов'язання по ПДВ у розмірі 6 571 963,00 грн. донараховані позивачу за операціями з ліквідації шести розвідувальних свердловин, які були пробурені у несприятливих геологічних умовах і в місцях їх розташування не відкрито покладів нафти та газу. Така ліквідація розцінена перевіркою як поставка основних фондів, що у відповідності до п. 4.9 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" підлягає включенню до бази оподаткування ПДВ.

Пунктом 4.9 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.

Правила цього пункту не поширюються на випадки, коли основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, в тому числі в разі викрадення основних фондів, або коли платник податку надає органу державної податкової служби відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основного фонду іншими способами, внаслідок чого основний фонд не може використовуватися у майбутньому за первісним призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи та наказів НАК "Нафтогаз України", протоколів ДК "Укргазвидобування", актів завершених ліквідаційних та рекультиваційних робіт вбачається, що платник податку (ДК "Укргазвидобування"") прийняв рішення про непридатність до подальшої експлуатації та використання для промислового видобутку корисних копалин шести свердловин: №1 Західно-Бригадирівської площі (параметрична свердловина); №90 Марківської площі (пошукова свердловина); №208 Рябухінської площі (розвідувальна свердловина); №119 Меліхівського газоконденсатного родовища площі (розвідувальна свердловина); №3 Гашинівського нафтового родовища (розвідувальна свердловина) у зв’язку з тим, що свердловини виконали своє призначення, але виявились пробуреними у несприятливих геологічних умовах і в місцях їх розташування не відкрито покладів нафти та газу та №50 Західно-Шевченківської площі (розвідувальна свердловина) у зв"язку з тим, що свердловина виконала своє призначення, але експлуатація якої при розробці визнана нерентабельною згідно обґрунтування УкрНДІгаз.

Прийняття власником свердловини рішення про її непридатність до подальшої експлуатації та використання для промислового видобутку корисних копалин у зв'язку з тим, що свердловини виконали своє призначення, але виявились пробуреними у несприятливих геологічних умовах і в місцях їх розташування не відкрито покладів нафти та газу або якщо експлуатація свердловини при розробці обґрунтована виробничими об'єднаннями нерентабельною, передбачена спеціальним нормативним документом - Положенням про порядок ліквідації нафтових, газових та інших свердловин і списання витрат на їх будівництво, затвердженим постановою Державного комітету СРСР по нагляду за безпечним веденням робіт в промисловості та гірничому нагляду (Держгіртехнагляду СРСР) від 27.12.1989 №19.

Відповідно до норм пункту 1.1 вказаного Положення всі свердловини, будівництво яких закінчено або ведеться з метою пошуку, розвідки або розробки родовищ нафти та газу, йодобромних, мінеральних, геотермальних вод, підземних сховищ газу, конденсату та нафтопродуктів поділяються при ліквідації та списання витрат на їх будівництво на шість категорій.

Пунктом 1.2 Положення про порядок ліквідації нафтових, газових та інших свердловин і списання витрат на їх будівництво встановлені підстави, за наявності яких свердловини відносяться до І категорії (опорні, параметричні пошукові та розвідувальні свердловини, закладені з метою вивчення геологічної будови, пошуку та розвідки родовищ рідких та газоподібних корисних копалин, родовищ теплоенергетичних підземних вод та структур для підземних сховищ):

а) свердловина виконала своє призначення, але виявилася після закінчення будівництва у несприятливих геологічних умовах "сухою" або водянистою на нафтових та газових родовищах (тобто відсутні поклади нафти та газу);

е) свердловина дала притоки нафти, газу, гідротермальних вод або інших флюїдів, але експлуатація якої при розробці обґрунтована виробничими об'єднаннями нерентабельною і використання цієї свердловини для інших цілей не передбачена проектом.

Таким чином, рішення ДК "Укргазвидобування"' про непридатність до подальшої експлуатації та використання для промислового видобутку корисних копалин свердловин №1 Західно-Бригадирівської площі, №90 Марківської площі, №208 Рябухінської площі, №119 Меліхівського газоконденсатного родовища площі, №3 Гашинівського нафтового родовища (розвідувальна свердловина) у зв'язку з тим, що свердловини виконали своє призначення але виявились пробуреними у несприятливих геологічних умовах і в місцях їх розташування не відкрито покладів нафти та газу та про непридатність до подальшої експлуатації та використання для промислового видобутку корисних копалин свердловини №50 Західно-Шевченківської площі у зв'язку з тим, що експлуатація свердловини при розробці обґрунтована виробничими об'єднаннями нерентабельною, відповідає вимогам вищевказаного Положення.

Здійснення розвідки корисних копалин необхідно для отримання даних про поклади корисних копалин та їх обсяги. Вивчення надр відбувається, в тому числі, шляхом буріння пошукових та розвідувальних свердловин.

У бухгалтерському обліку витрати на спорудження розвідувальної свердловини обліковуються позивачем на рахунку "Розвідувальне буріння", а в податковому відносяться до витрат того звітного періоду, в якому вони були понесені, на підставі п.п. 5.2.16 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до вимог п.п. 5.2.16 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат платників, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану з розвідкою (дорозвідкою), облаштуванням та розробкою нафтових та газових родовищ, відносяться в установленому порядку всі витрати на спорудження розвідувальних свердловин у момент їх здійснення.

Отже, витрати на спорудження розвідувальної свердловини класифікуються як валові витрати платника податку та включаються до складу валових витрат в момент їх понесення.

В разі прийняття рішення про економічну недоцільність подальшої розробки запасів, витрати з такої розробки відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу) поточного податкового періоду згідно з положеннями п. 9.6 ст. 9 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства". Цією нормою Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що у разі коли діяльність, пов'язана з розвідкою (дорозвідкою) запасів (родовищ) корисних копалин, не привела до їх відкриття або платником податку було прийнято рішення щодо недоцільності проведення подальшої розвідки чи розробки таких запасів (родовищ) у зв'язку з їх економічною недоцільністю, дозволяється віднесення витрат з такої розвідки (дорозвідки) чи розробки до складу валових витрат виробництва (обігу) поточного податкового періоду такого платника податку. При цьому балансова вартість такої групи витрат, пов'язана з видобутком корисних копалин, прирівнюється до нуля.

Отже, прийняття рішення про недоцільність подальшої експлуатації розвідувальної свердловини призводить до списання вартості розвідувальної свердловини на витрати поточного періоду в бухгалтерському обліку та не тягне наслідків в податковому обліку.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до вимог п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", складається із сум податків, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

База оподаткування податком на додану вартість, відповідно до вимог пункту 4.9 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість", визначається за умови ліквідації основних виробничих фондів або невиробничих фондів за самостійним рішенням платника податку.

Визначення основних фондів наведено у Державному класифікаторі України „Класифікація основних фондів", затвердженого Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 19.08.1997 №507. За вказаним класифікатором основні фонди це матеріальні цінності, експлуатаційний період і вартість яких відповідно перевищують один календарний рік та 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно п.п.8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "основні фонди" розуміються матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Поступове зменшення вартості матеріальних цінностей у зв'язку з фізичним або моральним зносом передбачає нарахування амортизації основних фондів і нематеріальних активів, під якою, відповідно до п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань.

В свою чергу, пошукові та розвідувальні свердловини, які не переведені до категорії свердловин з промислового видобутку корисних копалин (тобто свердловин, які введені в експлуатацію) та щодо яких прийнято рішення про їх ліквідацію, не використовуються у господарській діяльності платника та, відповідно, не можуть бути віднесені до основних фондів.

Колегія Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у випадку ліквідації пошукових та розвідувальних свердловин відсутні підстави для нарахування зобов'язань з ПДВ, оскільки пошукові та розвідувальні свердловини не відносяться до основних фондів, на них не нараховується амортизація, а витрати на спорудження свердловин, що ліквідуються, включаються до складу валових витрат.

Пунктом 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначається, що штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, за порушення податкового законодавства.

Оскільки відсутні порушень податкового законодавства з боку позивача щодо оподаткування операцій з ліквідації пошукових та розвідувальних свердловин, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування до позивача відповідних штрафних санкцій, визначених спірним податковим повідомленням-рішенням відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києва по роботі з великими платниками податків задоволенню не підлягає, а постанова Господарського суду м. Києва від 23.10.2006р. у справі № 32/468-А не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 198, п.4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекціїу м. Києва по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 23.10.2006р. у справі № 32/468-А залишити без змін.

2. Матеріали справи № 32/468-А повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя          Мартюк А.І.

Судді

Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.