ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"05" лютого 2007 р.                              м. Київ                         Справа № 442/3а-06

15 год. 27 хв.

за
позовом      Державної інспекції з
контролю за цінами в Київській області, м. Київ

до                     Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Біла Церква

про                  стягнення 699,57 грн.

Головуючий
суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Малій
Л.В.

Представники:

позивача        Луценко В.В. -представник за
довіреністю № 1-1678 від 24.10.2006р.;

відповідача    не з'явився.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 05.02.2007 о 15 год. 27 хв. проголошено вступну та
резолютивна частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладалося на 08.02.2007 на 17 год. 30 хв., про що повідомлено учасникам
судового процесу після проголошення вступної та резолютивної частини постанови
в судовому засіданні 05.02.2007 з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В господарський суд Київської
області звернулась Державна інспекція з контролю за цінами в Київській області
(далі -Позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі -відповідач) про
стягнення 699,57 грн., з яких 233,19 грн. -необґрунтовано отриманий дохід та
466,38 грн. -штраф.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що за період з 01.04.2006р. по 05.05.2006р. при формуванні
роздрібних цін на молоко, ковбаси варені, масло застосовано торгівельну
надбавку в розмірі від 23,1% до 38,7% до оптової ціни виробника (митної
вартості), що перевищує граничний рівень 15%, в результаті чого необґрунтовано
одержано суму виручки 233,19 грн. За що позивачем прийнято рішення НОМЕР_1 про
застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від
23.05.2006р. на суму 699,57 грн.

Як зазначає позивач рішення НОМЕР_1
від 23.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної
дисципліни цін відповідачем не оскаржено.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 17.11.2006р. було відкрито провадження у справі та
призначено попереднє судове засідання на 30.11.2006р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 30.11.2006р. було закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду на 25.12.2006р.

25.12.2006р. в зв'язку з неявкою
позивача та відповідача суд відклав розгляд справи на 12.01.2007р.

12.01.2007р. в судовому засіданні
оголошено про перерву до 05.02.2007р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 12.01.2007р. було продовжено строк розгляду спору.

Відповідач у судове засіданні 05.02.2007р.
не з'явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду
першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не
залежать.

При цьому господарський суд
Київської області відзначає, що 12.01.2007р. відповідач був присутній у
судовому засіданні та був повідомлений про дату, час і місце судового
засідання, про що свідчить власноручний напис на повідомленні.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС
України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду
по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, та заслухавши пояснення
учасника процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 13 Закону України „Про
ціни і ціноутворення” № 507-ХІІ від 03.12.90 р. (із змінами та доповненнями),
контроль за держанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці
функції покладено Урядом України. Урядом України органом контролю за
додержанням державної дисципліни цін визнано Державну інспекцію з контролю за
цінами, яка є урядовим органом державного управління, який діє у складі
Мінекономіки і підпорядковується йому (п. 1 Положення про Державну інспекцію з
контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
13.12.2000 р. № 1819).

Відповідно до п. 5 Положення про
Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.12.2000р. № 1819, держцінінспекція має право проводи в
органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим,
підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності
перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших
документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і
тарифів.

Позивачем з 11.05.2006р. по
16.05.2006р. було здійснено перевірку відповідача за період з 01.04.2006р. по
01.05.2006р. щодо дотримання порядку формування, встановлення та дотримання цін
та тарифів. Перевіркою встановлено, що за період з 01.04.2006р. по 05.05.2006р.
при формуванні роздрібних цін на молоко, ковбаси варені, масло застосовано
торгівельну надбавку в розмірі від 23,1% до 38,7% до оптової ціни виробника
(митної вартості), що перевищує граничний рівень 15%, в результаті чого
отримано необґрунтований дохід в сумі 233,19 грн. За результатами перевірки
було складено акт перевірки від 16.05.2006р. (примірник акту отриманий
відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення ОСОБА_1особисто
20.07.2006р.). На підставі вказаного акту заступником начальника Державної
інспекції з контролю за цінами в Київській області від імені держцінінспекції
було прийнято рішення НОМЕР_1 від 23.05.2006р. про застосування економічних
санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого вилучено у
відповідача в доход державного бюджету необґрунтовано отриману виручку в сумі
233,19 грн. та штраф у розмірі 466,38 грн. (примірник рішення отриманий
відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення ОСОБА_1особисто
11.09.2006р.).

Згідно з ст. 14 Закону України „Про
ціни і ціноутворення”, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку
визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів
Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих
бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає
вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості
підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад
стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Згідно з п. 4.1 Інструкції про
прядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України № 298/519
від 03.12.2001 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 р.
за № 1047/6238), скарги на рішення про застосування економічних та фінансових
(штрафних) санкцій, прийняті органами державного контролю за цінами, можуть
направлятися керівниками цих органів або Державній інспекції з контролю за
цінами. У разі незгоди з прийнятим рішенням спір про визнання його недійсним  вирішується господарським судом.

Відповідачем не надано доказів
того, що він надавав письмові пояснення і мотивувальні документи у разі незгоди
з актом перевірки, не надано доказів того, що оскаржено рішення позивача про
застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін НОМЕР_1
від 23.05.2006р. до уповноважених органів виконавчої влади або до
господарського суду.

Згідно з п. 5 Положення про
Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінет
Міністрів України № 1819 від 13.12.2000р., держцінінспекція має право
звертатися з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та
організацій сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством виручки у
результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її
розмірі, у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за
цінами.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський
суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, а тому позов
підлягає задоволенню в повному розмірі.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3
Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів
становить один відсоток від розміру таких вимог.

Судовий збір у вказаній сумі
підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161,
162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) в доход Державного бюджету України
(ВДК м. Біла Церква за кодом бюджетної класифікації 23030300, код ЗКПО
23570409, р/р 0002 в УДК по Київській області, МФО 821018)
необґрунтовано отриманий дохід в сумі 233,19 грн. (Двісті тридцять три
грн. 19 коп.) та штраф в сумі 466,38 грн. (Чотириста шістдесят
шість грн. 38 коп.).

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) в доход державного бюджету
України 7 грн. (Сім грн. 00 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

08.02.2007р.

Суддя                                                                                                 Коротун
О.М.