ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2007
Справа №2-7/14954-2007

27.11.2007 р. м. Сімферополь    Справа № 2-7/14954-2007

За позовом  Фірми «Метро» (97541, Сімферопольський район, с. Шкільне, вул. Мира, 19, кв. 42, ідентифікаційний номер 31009422)

До відповідачів: 1) Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул. Толстого, 15); 2) Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради (95000, м. Сімферополь, вул. Толстого, 15); 3) Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Сімферополя (м. Сімферополь, вул. Толстого, 15)

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача  – Федорова Ю. О., предст., дов. №23 від 27.11.2007 р.

Від відповідачів –  1) не з’явився; 2) не з’явився; 3) не з’явився.

Суть справи: Фірма «Метро» звернулась до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом, в якому просить зобов’язати Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Сімферопольської міської ради погодити проект (виконавчу документацію) кафе з літнім майданчиком по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі; зобов’язати Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю м. Сімферополя погодити акт вводу об’єкту в експлуатацію; зобов’язати Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради погодити акт вводу та прийняти рішення про введення об’єкту в експлуатацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після надання в оренду земельної ділянки по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі позивачем був розроблений проект (виконавча документація) реконструкції кафе з розміщенням літнього майданчику та здійснена відповідна реконструкція. Проте, після звернення до відповідачем з заявою про погодження проекту та прийняття об’єкту в експлуатацію йому було відмовлено з мотивів відсутності дозволу на будівництво (реконструкцію) та висновку комплексної експертизи об’єкту. Позивач вважає вказану відмову неправомірною, оскільки відповідно до статті 24 Закону України «Про планування та забудову територій» у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта. Крім того, Фірма «Метро» зазначило, що проектна документація по закінченим будівництвом об’єктам комплексною експертизою не розглядається.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що відповідачем була здійснена реконструкція кафе без отримання дозволу на будівництво об’єкту, що є порушенням статті 24 Закону України «Про планування та забудову територій».

Представники відповідачів у судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи були проінформовані належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

27.04.2005 р. між Сімферопольською міською радою (Орендодавець) та Фірмою «Метро» (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, п. 1 якого передбачено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для реконструкції кафе та розміщення літнього майданчику, яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 28/10.

Після цього, за замовленням позивача Фірмою «Рапід» був розроблений проект (виконавча документація) кафе літ. «Т», павільйонів літ. «Ч», «Ш» на літньому майданчику по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі, та здійснена відповідна реконструкція.

Згідно з експертним висновком №450/1 від 20.08.2007 р. Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в АР Крим порушень вимог пожежної безпеки в проектно-кошторисній документації не виявлено.

Рішенням Господарського суду АР Крим від 22.05.2007 р. у справі №2-7/6446-2007 за Фірмою «Метро» було визнано право власності в цілому на нерухоме майно – приміщення кафе та літній майданчик, яке розташоване по вул. К. Маркса/вул. Желябова, 28/10 в м. Сімферополі та складається за планом з: літ. «Т», літ. «Т1», літ. «Т2» загальною площею 142,3 кв. м., літ. «1.А», літ. «1.Б», літ. «1.В», літ. «1.Е», літ. «1.Ж», літ. «1.З», літ. «1.И», літ. «1.К», літ. «1.Л», літ. «Ф», літ. «Х», літ. «Ч», літ. «Ш», літ. «Э», споруди №6, V, та зобов’язано Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації здійснити відповідну реєстрацію права власності за Фірмою «Метро» в цілому на вказане нерухоме майно. На підставі зазначеного судового рішення за позивачем було зареєстроване право власності на вищевказане майно, про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Однак, після звернення позивача до  Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Сімферопольської міської ради з заявою про погодження проекту та приймання в експлуатацію кафе та літнього майданчику позивачу було відмовлено у зв’язку з відсутністю у Фірми «Метро» дозволу на будівництво.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво).

У той же час, частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Отже, враховуючи те, що земельна ділянка була передана в оренду позивачу саме для здійснення реконструкції кафе та розміщення літнього майданчику, суд погоджується з твердженням Фірми «Метро» про те, що отримання дозволу на будівництво не є необхідним.

Більш того, суд звертає увагу на те, що право власності за позивачем на збудоване майно було визнано рішенням Господарського суду АР Крим від 22.05.2007 р. у справі №2-7/6446-2007. Тобто, правомірність реконструкції кафе була встановлена судом в процесі розгляду зазначеної справи.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Суд також звертає увагу на те, що основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 22.09.2004 р.

Вказаним Порядком передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об’єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі — закінчені будівництвом об’єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, при прийнятті об’єкту в експлуатацію перевіряється лише його готовність до експлуатації, через що суд вважає, що відмова відповідачів через посилання лише на відсутність дозволу на будівництво не є обґрунтованою, позаяк відсутність зазначеного дозволу може свідчить лише про порушення правил здійснення будівництва, проте ніяким  чином не підтверджує невідповідність збудованого об’єкту умовам, необхідним для прийняття його в експлуатацію.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» затвердження проекту замовником (забудовником) може бути здійснено за наявності рішення органу містобудування та архітектури про погодження проекту. Рішення про відмову у погодженні проекту або неприйняття у місячний строк будь-якого рішення може бути оскаржено до суду.

Відповідно до п. б) ч. 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Конституційний суд України в Рішенні від 01.12.2004 р. у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідачі не надали суду доказів правомірності відмови в погодженні проектної документації та відмови у введенні реконструйованого об’єкту в експлуатацію при фактичній відсутності будь-яких перешкод для цього, у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством України для доведення такого роду фактів.

За таких обставин, всебічно та в повній мірі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фірми «Метро» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул. Толстого, 15) погодити проект (виконавчу документацію) кафе з літнім майданчиком по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі, які належать на праві власності Фірмі «Метро» (97541, Сімферопольський район, с. Шкільне, вул. Мира, 19, кв. 42, ідентифікаційний номер 31009422).

3.          Зобов’язати Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю м. Сімферополя (м. Сімферополь, вул. Толстого, 15) погодити акт введення в експлуатацію кафе з літнім майданчиком по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі, які належать на праві власності Фірмі «Метро» (97541, Сімферопольський район, с. Шкільне, вул. Мира, 19, кв. 42, ідентифікаційний номер 31009422)

4.          Зобов’язати Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради (95000, м. Сімферополь, вул. Толстого, 15) погодити акт введення в експлуатацію кафе з літнім майданчиком по вул. К. Маркса, 28/10 в м. Сімферополі, які належать на праві власності Фірмі «Метро» (97541, Сімферопольський район, с. Шкільне, вул. Мира, 19, кв. 42, ідентифікаційний номер 31009422).

5.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.