ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

21.08.2007р.                                                                                          Справа №  16/194

за позовною заявою  Фермерського господарства “Ганнуся”, с. Миколаївське, Миколаївська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус”,м. Глобине

про  стягнення 115053,85  грн.

Суддя  Тимощенко Оксана Миколаївна

Представники :

від позивача: Меркулова О.В. дор. від 22.01.07р.

Шкуренко В.Ф. дор. від 22.01.07р.

від відповідача:  Колінко Г.О. дор. від 20.12.06р.

В судовому засіданні 21.08.2007 року суд за згодою сторін на підставі ст. 85 ГПК України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Склад суду по справі було змінено на підставі ухвали голови господарського суду Полтавської області від 13.08.2007р.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 115053,85 гривень за договором поставки сільськогосподарської продукції №6/2 від 17 березня 2006 року, в т. ч. 89198,85 грн.  заподіяних збитків, 25855,00грн. штрафу за необґрунтовану відмову від прийняття продукції    (з урахуванням доповнення до позовної заяви вхід. №11760 від 20.07.2007р.)

Представник відповідача проти позову заперечує повністю, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Між сторонами був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції №6/2 від 17 березня 2006 року (далі –Договір), відповідно до умов якого ФГ “Ганнуся” (надалі –позивач) зобов’язується поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус” (надалі –відповідач) зобов'язувався прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію (огірки свіжі) у кількості 50,0 тон, згідно  до специфікації передбаченої п. 1.1. Договору у період з червня по серпень 2006 року.

Для поставки сільськогосподарської продукції по Договору  сторони обумовили місце збору продукції - приймальний пункт відповідача який розташований за адресою: с. Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області , територія племінної станції, приймальний пункт Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус”, (надалі - приймальний пункт)

Відповідно до довіреності серії ЯКМ №482757 виданої 09 липня 2006р., строком дії до серпня 2006 року, уповноваженою особою відповідача на отримання сільськогосподарської продукції (огірки свіжі)  від позивача, був Кузоватов О.Д.

Уповноважений Відповідача за довіреністю  з 09 липня 2006 року розпочав здійснювати приймання поставленої продукції на пункті збору продукції  обумовленого між сторонами (  с. Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області , територія племінної станції, приймальний пункт Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус”) і в строк з 9 по 15 липня 2006 року прийняв 3547,00 кг продукції позивача на загальну суму –8566,32 грн. в т.ч. ПДВ, та розрахувався з позивачем, що підтверджується банківськими виписками ( в матеріалах справи).

Решту сільськогосподарської продукції у кількості 46453,00 кг, позивач поставляв відповідачу з 16 по 27 липня 2006 року на пункт збору продукції  обумовленого між сторонами    (с. Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області , територія племінної станції, приймальний пункт Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус”) що підтверджується транспортними накладними №7 від 16.07.06р., №8 від 17.07.06р., №9 від 18.07.06р., №10 від 19.07.06р., №14 від 20.07.06р., №15 від 21.07.06р., №16 від 22.07.06р., №17 від 23.07.06р., №18 від 24.07.06р., №19 від 25.07.06р., №30 від 26.07.06р., №31 від 27.07.06р., рахунками фактури, податковими накладними, та актами приймання - передачі продукції (товарів) складними та підписаними позивачем з 16 по 27 липня 2006 року, але відповідачем не було її прийнято, чим було порушено умови договору укладеного між сторонами, та вимоги статті 265 ГК України статті 712 ЦК України щодо зобов’язання прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Також позивачем 25.07.2006р, було складено акт з іншими господарствами з якими відповідач також уклав договори поставки огірка, де місцем збору продукції був – приймальний пункт відповідача - с. Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області, територія племінної станції, приймальний пункт Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод “Глобус”, в якому зазначено, що з 16 по 25 липня приймальний пункт відповідача не працював.

Представник відповідача в своєму відзиві та запереченнях посилається на те, що сторони не погодили графік постановок та на те, що пункт приймання продукції повинен був знаходить на в м. Глобино на консервному заводі. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2.1 укладеного Договору, Постачальник зобов'язується поставляти Покупцеві продукцію до місця збору продукції, (а не на пункт її приймання) . Збір продукції, як втім, і її вирощування, відбувалися у Жовтневому районі Миколаївській області, тому місце збору продукції знаходилось у Миколаївській області та було визначене Відповідачем у селі Шевченкове, на території станції племзаводу, де Відповідач встановив сортувальну машину та здійснював приймання огірків.

Крім того, відповідно до статті ст. 532 ЦК України виконання зобов'язання по передачі товару здійснюється за його місцем виготовлення (тобто, у Миколаївській області). Аналогічна норма міститься також у двох статтях Господарського кодексу України: зобов'язання повинно бути виконане за місцезнаходженням зобов'язаної сторони (тобто, за місцезнаходженням Позивача, а не Відповідача). Відповідно до ст. 273 ГК України сільськогосподарська продукція приймається контрактантом на визначених договором приймальних пунктах, розташованих у межах адміністративного району за місцезнаходженням виробника (тобто, у Жовтневому районі Миколаївської області). Доказом того, що приймальний пункт був визначений саме у місті збору продукції є той факт, що відповідно до умов Договору (пункт 2.7) поставка продукції здійснюється транспортом Покупця (а не Постачальника). Тобто,  приймання продукції повинно було відбуватися (і фактично відбувалося) у Миколаївській області, а не в Полтавській, і Покупець (а не Постачальник) зобов'язаний був власним транспортом доставити продукцію на консервний завод.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору. Не допускаються  одностороння   відмова   від   виконання зобов'язань,  крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК передбачає правові наслідки порушення зобов’язання: у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки та відшкодування збитків.

В зв’язку  з неприйняттям відповідачем сільськогосподарської продукції поставленої позивачем  в період з 16 по 27 липня 2006 року, позивачу було спричинено збитки у вигляді вартості неприйнятої (втраченої) сільськогосподарської продукції, яка швидко псується у розмірі –103420,00 гривень, без ПДВ.

Для зменшення заподіяних позивачу збитків відповідачем, позивачем було продано частину сільськогосподарської продукції, третім особам на суму 14 221,15 гривень.

Таким чином реальні збитки позивача становлять –89198,85 гривень.

Статтею 224 ГК України передбаченою, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодовувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під  збитками  розуміються  витрати,  зроблені  управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи,   які  управнена  сторона  держала  б  у  разі  належного виконання   зобов'язання   або   додержання   правил    здійснення господарської діяльності другою стороною.

До  Договору  №6/2 від 17 березня 2006 року, укладеного  між сторонами у відповідності до статті 8 ЦК України, по аналогії закону можна застосувати договір контрактації сільськогосподарської продукції .

Так у відповідності до п.2 статті 274 ГК України, за невиконання зобов’язання щодо приймання сільськогосподарської продукції безпосередньо у виробника, а також у разі відмови від приймання продукції, пред’явленої виробником у строки і в порядку, що погоджені сторонами, контрактант (переробне підприємство чи організація) сплачує виробнику штраф у розмірі п’яти відсотків вартості неприйнятої продукції, враховуючи надбавки і знижки, а також відшкодовує завдані виробникові збитки, а щодо продукції яка швидко псується, - повну її вартість.

Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку необґрунтованої відмови від приймання продукції покупець (відповідач) сплачує постачальникові (позивачу) штраф у розмірі 25 % вартості неприйнятої продукції.

Оскільки відповідач  безпідставно відмовився від приймання поставленої продукції з 15 по 27 липня 2006 року на загальну суму –103420,00 гривень, позивачем було нараховано   штраф, у розмірі –25855,00 гривень.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. ( стаття 549 ЦК України).

Статтею 624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Суд, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та  керуючись ст.ст.  43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислове об’єднання “Глобинський консервний завод”  (39000, Полтавська область, м. Глобине вул.Карла Маркса, 203, р/р0193 в Глобинському відділенні Полтавського ГРУ “Приватбанк”, МФО 331401, ) на користь Фермерського господарства “Ганнуся” (57262, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Миколаївське, р/р 1141 в МФ “Приватбанк”, МФО 326610, ) 89198,85 грн. збитків, 25855,00 грн. штраф,  1150,54 грн. витрат на оплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                О.М. Тимощенко

Повний текст рішення підписано 23.08.2007 року