ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2007 р.                                                            Справа № 55/347-07

вх. № 10863/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача -  Балюк С.Є.

відповідача- Булавацького К.І.

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства "Альпсервіс", м. Харків

до  Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків

про стягнення 168208,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Альпсервіс", м. Харків, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з  Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків , 134352,00 грн. боргу, 33856,70 грн. штрафних санкцій та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 19 від 27.08.04 р.  та договору № 25/1 від 25.01.05 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо оплати робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 жовтня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 22 жовтня 2007 р.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 22.10.2007 року, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та припинити провадження у справі, з посиланням на те, що відповідач прийняті на себе зобов"язання за договором №19 від 27.08.2004 року виконав у повному обсязі, за договором №25/1 від 25.01.2005 року не виконав, оскільки вказаним договором не було визначено строк оплати, нарахування пені та штрафу є взагалі безпідставним, вказує відповідач.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  22 жовтня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 19 листопада 2007 р. Зобов"язано сторони скласти акт звірки взаєморозрахунків.

14 листопада 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 134352 основного боргу, 2015,28 грн.  4820,50 грн. інфляційних, та судових витрат, з посиланням на те, що відповідач порушив зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати. В частині заявлених вимог щодо стягнення пені та штрафу в загальній сумі 33856.70 грн. просив суд припинити провадження у справі на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

19 листопада 2007 року через канцелярію господарського суду відповідач надав належним чином засвідчену копію акту звірки взаєморозрахунків , згідно якого борг перед позивачем  станом на 14 листопада 2007 року складає 134 352 грн., вказаний акт підписано обма сторонами та скріплено печатками.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  19 листопада 2007 р. було відкладено розгляд справи на 03 грудня 2007 р.

30 листопада 2007 р. відповідач  до канцелярії господарського суду надав письмові заперечення на уточнені позовні вимог, в яких вказує, що позовні вимоги визнає частково у сумі 134352, 00 грн., в іншій частині проти позову заперечує, з посиланням на те, що збільшення розміру позовних вимог не може бути пов"язано з пред"явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлось в позовній заяві, наприклад, якщо позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути пеню за прострочку платежу.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 03 грудня 2007 р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України, до 03 січня 2008 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  19 листопада 2007 р. було відкладено розгляд справи на 10 грудня 2007 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримувала уточнені позовні вимоги .

Представник відповідача у призначеному судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково у сумі 134352, 00 грн., в решті заявлених вимог проти позову заперечував.

Представники сторін  звернулись до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами з урахуванням наданих уточнень.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

27 серпня 2004 р. між Акціонерним товариством "Альпсервіс", м. Харків (позивач) та Харківським державним авіаційним виробничим підприємством орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків (відповідач ) був укладений договір № 19, у відповідності до умов якого приймає на себе зобов"язання по виконанню робіт по улаштуванню захисного верхнього пояса ферм цеху № 5, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх. Пунктом 4 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється відповідачем щомісяця  на підставі акту виконаних робіт. Пунктом 5 договору передбачено, що здача- прийом виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту за участю представників позивача та відповідача. Пунктом 10 договору передбачений строк дії договору, а саме договір  є укладеним з моменту підписаня та діє до 31 грудня 2004 р.

25 січня 2005 р. між позивачем та відповідачем також був укладений договір № 25/1, у відповідності до умов якого приймає на себе зобов"язання по виконанню ремонтних робіт цеху № 33, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх. Пунктом 4 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється відповідачем щомісяця  на підставі акту виконаних робіт. Пунктом 5 договору передбачено, що здача- прийом виконаних робіт оформлюється підписанням двостороннього акту за участю представників позивача та відповідача. Пунктом 10 договору передбачений строк дії договору, а саме договір  є укладеним з моменту підписаня та діє до 31 грудня 2005 р.

На виконання умов договору № 19 від 27.08.04 р. позивачем були виконані роботи, що підтверджується актом приймання-виконаних робіт № за жовтень 2004 р. на суму 39339,60 грн., який підписаний сторонами 20 жовтня 2004 р. та скріплений печатками товариства та підприємства. У вказаному акті зазначений договір № 19, що свідчить про те, що роботи здійснювались саме на виконання вказаного договору.

Також позивачем були виконані роботи на виконання договору 25/1 від 25.01.05 р., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт № 1 за січень на суму 60333,60 грн., підписаного 31 січня 2005 р. та  актом № 1 за березень 2005 р.на суму 7018,40 грн., який підписаний 31 березня 2005 р. Вказані акти скріплені печатками обох сторон.

Таким чином позивачем на виконання вище вказаних договорів були виконані роботи на загальну суму 173691,60 грн.

Відповідачем за виконання вказаних робіт були здійсненні часткові платежи на суму 586776 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1785 від 22.08.06 р. на суму 5001, 60 грн., № 568 від 30.01.06 на суму 15000 грн., № 3537 від 13.09.04 р. на суму 19338 грн.

Як вже було вищевказано у відповідності до умов укладених договорів, сторонами було визначено про те, що приймання виконаних робіт оформлюється шляхом підписання двустороннього акту за участю представників сторін та розрахунки здійснюються   щомісяця  на підставі акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в порядку ч.2 ст.530 ЦК України звертався до відповідача з претензією вих. 5-09-2 від 05.09.05 р. з вимогою погасити заборгованість у сумі 154353,60 грн., що підтверджується поштовим повідомленням № 990220 з відміткою про отримання 07.09.05 р., а також з претензією вих. № 02-07-1 від 02.07.07 р. з вимогою терміново сплатити заборгованість за договорами у сумі 134352 грн., що підтверджується копією поштового опису з повідомленням № 2594828 з відміткою про отримання уповноваженою особою за довіреністю 05.07.07 р.

Проте, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору,  сплатив за виконані позивачем роботи грошові кошти не у повному обсязі, на письмову вимогу відповідача не відреагував, у зв"язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 134352 грн., що і стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі –134352  грн.  правомірна , обгрунтована, така що визнана відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи позивачем в порядку ст.22 ГПК України було уточнено позовні вимоги, в яких позивач зменьшив позовні вимоги та змінив вимоги щодо стягнення штрафних санкцій, а саме відмовився від заявлених штрафних санкцій: пені та штрафу на загальну суму 33856,70 грн. та просив суд за прострочення виконання грошового зобов"язання  стягнути з відповідача 4820,50 грн. інфляційних, 2015,28 грн. - 3% річних та судові витрати, в частині стягнення основного боргу у сумі 134352 грн. підтримував позовні вимоги.

Вказані уточнення були прийняті судом.

Стосовно наведених заперечень відповідача щодо неправомірності заявлених вимог про стягнення інфляційних та 3% річних, оскільки як вказує відповідач збільшення позовних вимог було здійснено за рахунок пред"явленної іншої додаткової вимоги, слід зазначити наступне.

По-перше позивачем взагалі було зменьшено та змінено позовні вимоги.

Позивач скористувався своїм правом передбаченим ст.22 ГПК України, ч.4 вказаної статті  визначено про те, що позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменьшити розмір позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи відповідачем визнано суму основного боргу, яка підтверджена матеріалами справи, та має місце прострочення виконання грошового зобов"язання відповідачем, чим порушено права та інтереси позивача, тому цілком правомірно за прострочення виконання грошового зобов"язання позивачем заявлена вимога про стягнення інфляційних та річних за прострочення виконання грошового зобов"язання.

Суд звертає увагу на те, що  предмет позову-це певна матерально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які перелічені, наприклад, у ст.16 ЦК України. Підстава позову- це фактичні обставини, на яких грунтується вимога позивача. Зміна підстав позову-це зміна обставин, на яких грунтується вимога позивача. Зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Одночасно зміна і предмета позову не допускається, про що також зазначено в роз"ясненнях Вищого господарського суду України  від 02.06.2006 року, на які посилається відповідач.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач правомірно скористувався своїм правом передбаченим ч.4 ст.22 ГПК України, змінив позовні вимоги щодо нарахування штрафних санкцій, тому заперечення відповідача являються необгрунтованими та безпідставними.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вказує на те, що згідно розрахунку наданого позивачем період нарахування інфляційних та 3% річних позивачем визначено з 23 серпня 2006 року по 23 січня 2007 року.

Враховуючи викладене, позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 4820,50  грн.  за прострочення виконання грошового зобов"язання   підлягає задоволенню як правомірна.

Перевіривши розрахунок позивача у вказаний ним період судом встановлено, що позивач у розрахунках  3% річних допустив помилки.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення 3% річних підлягає задоволенню  у сумі  1689,52 грн., в решті заявленої вимоги у сумі 325,76 грн. слід відмовити, як зайво нарахованої.

В частині стягнення з відповідача заявлених пені та штрафу, суд приймає відмову від позовних вимог в зазначеній частині,  як таку, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує прав чи законних інтересів сторін та припиняє провадження в цій частині позовних вимог, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони, пропорційно  розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись  ст.ст.  526,  ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.78, п.4 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків(61023. м. Харків, вул. Сумська, 134, , п/р 0096 Краснобаварському від. ПІБ м. Харкова, МФО 351287) на користь Акціонерного товариства "Альпсервіс", м. Харків(61003, м. Харків. вул. Кооперативна, 18, , р/р 50 в АКРБ "Регіон- банк" м. Харків, МФО 351254 ) 134352 грн. основного боргу, 1689,52 грн. - 3 % річних,4820,50 грн. інфляційних, 1408,62 грн.  державного мита   та 98,81  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині вимог щодо стягнення 24452,06 грн. пені та штрафу у сумі 9404,64 грн.  провадження у справі припинити.

В частині стягнення 325,76  грн. 3% річних відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 14 грудня  2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.