ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2007 р.
Справа № 13/7907

За позовом                    Хмельницького державного заводу продтоварів

м. Хмельницький

за участю третьої особи                    Хмельницької обласної Ради

без самостійних вимог                     м.Хмельницький

на предмет спору  на

стороні позивача

до                    Хмельницького бюро технічної

інвентаризації м. Хмельницький

про           визнання права власності на майновий комплекс

у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, 18

Суддя   Матущак О. І.

За участю представників сторін:

позивача:               Клименко А.В. –ліквідатор позивача згідно ухвали господарського від 24.12.2003 р. у справі № 2/14/19-Б

відповідача:                    не з’явився

третьої особи:          Назаренко В.І. –за довіреністю №1507/01-15 від 14.11.2006 р.

Рішення приймається 05.12.2007 р., оскільки в судовому засіданні  03.12.2007 р. оголошувалася перерва.

Позивач у позові  просить господарський суд визнати  право власності на незавершене будівництво цілісного майнового комплексу у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, 18, який складається із 46 найменувань об’єктів нерухомого майна.

Підставою подання позову став лист Хмельницького БТІ № 3019/915 від 24.09.2007 р. про відмову у задоволенні клопотання про реєстрацію права власності у зв’язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

В адресу господарського суду надійшов лист № 3528/01-15 від 19.11.2007 р., у якому  Хмельницьке БТІ заявило клопотання про розгляд даної справи без участі його представника та повідомило про відсутність заперечень щодо позовних вимог.

Позивач згідно заяви від 19.11.2007 р., у відповідності до ст. 22 ГПК України, змінив предмет   позовних вимог, у якій просить визнати за ним право господарського відання на об’єкти нерухомого майна, оскільки таке майно є власністю територіальної громади Хмельницької області, власником якого  від імені територіальної громади виступає Хмельницька обласна Рада, що підтверджується довідкою головного управління статистики у Хмельницькій області № 02-02-941 від 30.09.2007 р. та Статутом позивача.

З цього приводу, ухвалою господарського суду від 19.11.2007 р. прийнято заяву про зміну предмету позову та залучено до участі  у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, –Хмельницьку обласну Раду.

У відзиві на позов від 30.11.2007 р. третя особа та її представник у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав у повному об’ємі  та не заперечують щодо визнання права господарського відання за позивачем та права  власності за територіальною громадою в особі Хмельницької обласної Ради.

Представник позивача у судовому засіданні висловив клопотання про задоволення позову а також подав письмове нормативне обґрунтування позовних вимог, проте послався на не чинні Закон України  “Про власність” та “Про підприємства в Україні”.

Враховуючи доводи представників сторін, розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

У відповідності до преамбули та п. 4.2 Статуту Хмельницького державного заводу продтоварів, зареєстрованого виконавчим комітетом 14.02.1996 р., він є державним обласним комунальним підприємством. Власником підприємства (майна  підприємства) є    Хмельницька обласна Рада.

Майно підприємства є державною обласною комунальною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається  зазначеним майном на свій розсуд.

Хмельницькою міською Радою 25.09.1996 р. видано позивачу акт постійного користування землею серії ХМ № 396 площею 4,6 га у м. Хмельницькому по вул. Пілотській , 18.

Згідно контракту № 2 від 17.01.1994 р. та додатку до нього від 01.03.1996 р., графіку на виконання будівельно-монтажних робіт у 1996 р., акту контрольного заміру виконаних будівельних робіт від 26.10.1995 р., відомості  фактично виконаних будівельно-монтажних робіт за період з 1993 р. по 1996 р., акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.1998 р. від 14.04.1998 р., Хмельницьким районним міжгосподарським колективно-кооперативним будівельно-монтажним об’єднанням “Райагробуд” с. Шаровечка Хмельницького району,  зведено окремі об’єкти нерухомого майна заводу,  які не завершені будівництвом та не прийняті державною комісією в експлуатацію.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.01.2003 р. у справі № 14/19-Б  порушено провадження про банкрутство Хмельницького державного заводу продтоварів, постановою від 14.01.2003 р. визнано боржника банкрутом,  а ухвалою від 24.12.2003 р. ліквідатором призначено арбітражного керуючого Клименка А.В. Ухвалою від 24.09.2007 р., строк ліквідаційної процедури та відповідно повноваження ліквідатора продовжено до 01.12.2007 р. Незважаючи на завершення встановленого господарським судом строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора станом на дату прийняття рішення, господарським судом процесуальними документами (ухвалою) ліквідаційна процедура та повноваження ліквідатора не припинялися.

В період ліквідаційної процедури,  ліквідатором Клименком  А.В. згідно ч.1 ст. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” проведено інвентаризацію активів боржника, про що складено акт інвентаризації від 02.09.2007 р. до якого внесено 46  незавершеного будівництвом об’єктів нерухомого майна.

На замовлення ліквідатора Клименка А.В., 10.10.2007 р. спеціалістом-експертом Загурським С.С., складено висновок  експертного будівельно-технічного дослідження по визначенню будівельної готовності будівель, споруд та інженерних мереж майнового комплексу Хмельницького державного заводу продтоварів.

Згідно цього висновку, ступінь готовності незавершених будівництвом об’єктів майнового комплексу, який належить Хмельницькому державному заводу продтоварів і розташований на земельній ділянці площею 4,60 га по вул. Пілотській, 18 у м. Хмельницькому, складає:

-          адміністративного корпусу з пішохідною галереєю –5%;

-          цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів. Блок А –42,5%;

-    цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів. Блок Б –45,0%;

-    арочний склад № 1 –95,0 %;

-          арочний склад № 2 –75%;

-          підсобний корпус –47,0%;

-          водопровідно-насосна станція з дизельною – 66,5 %;

-          резервуар для води об’ємом 500 м. куб. –80,0%;

-          резервуар для води об’ємом 500 м. куб. –80,0%;

-          станція нейтралізації і насосна станція автоматичного пожежегасіння –49,0%;

-          будівля трансформаторної підстанції РП-10 кв. –88,0%;

-          автовагова –39,0%;

-          залізнична рампа цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів –100%;

-          автомобільна рампа складських приміщень –55,0%;

-          зовнішня огорожа із залізобетонних плит –100%;

-          мережа зливної каналізації –100 %;

-          колодязі залізобетонні –100%

Приймаючи дане рішення, господарським судом враховується наступне нормативне його обґрунтування.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи –банкрута.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідно до п. 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

Частинами 1 та 4 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно.

Районні та обласні ради від  імені  територіальних  громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 Цивільного кодексу України, право  власності  на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно ст. 392 цього ж Кодексу, власник майна може  пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи зазначену  вище ч.3  вказаної норми Цивільного кодексу України, беззаперечно належить прийти до висновку про наявність права особи яка створила об’єкт незавершеного будівництва на відчуження його іншій особі та наявність права у такої особи на його подальшу державну реєстрацію, тобто реєстрацію (визнання)  права власності за набувачем такого майна.

Помилковим буде у даному разі твердження про відсутність права  на державну реєстрацію та визнання права власності на незавершене будівництво за особою, яка створила таке майно. Наслідком позбавлення  такого права у особи, яка створила об’єкт незавершеного будівництва, є відсутність у нього права розпорядження (відчуження), яке є  одним із основних складових права власності. Якщо ж відсутнє право  розпорядження, то і відповідно відсутнє право власності а відповідно і право на укладання угоди, про яку йдеться мова у зазначеній ч. 3 ст. 331 названого  Кодексу.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про наявність у позивача права, як особи яка створила нову річ,  на звернення до суду за захистом (визнанням) права власності на об’єкти незавершеного будівництва.

При цьому, господарським судом враховується, що після внесення змін до ст. 331 Цивільного кодексу України та виключення із неї ч. 4 згідно Закону України  “Про внесення змін до деяких  законодавчих актів України” 3201-IV  від 15.12.2005 р., законодавець усунув підстави ставити у залежність визнання чи невизнання права власності на незавершене будівництво, від ступеня виконаних чи невиконаних будівельно-монтажних робіт.

Крім зазначеного вище, господарським судом також враховується, що у відповідності до ч.ч.2, 3 ст. 78, ч.ч.1, 3 ст. 136  Господарського кодексу України, орган,   до  сфери  управління  якого  входить  комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або  на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Право господарського відання  є  речовим  правом  суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з  обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Зважаючи на викладене вище, доведеність обставин що вказують на створення незавершених будівництвом об’єктів саме позивачем, наявність законодавчо закріплених обставин визнання права господарського відання а також відсутність заперечень відповідача і третьої особи про визнання такого права за позивачем, позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

При цьому, в частині визнання права господарського відання на внутрішньо майданчикові проїзди території, споруди водогону довжиною 420 м. та вертикальне планування і інженерне забезпечення території, належить відмовити, оскільки вказані об’єкти чи роботи не були предметом дослідження спеціаліста-експерта а також не підтверджені будь-якими письмовими доказами позивача, третьої особи чи відповідача.

Керуючись ч.2 ст. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ч.ч. 1, 4 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ч.ч. 1,3 ст. 331, ст. 392 Цивільного кодексу України, ч.ч.2, 3 ст. 78, ч.ч.1, 3 ст. 136  Господарського кодексу України, ст.ст. 84, 85,  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати право повного господарського відання на об’єкти незавершеного будівництва Хмельницького державного заводу продтоварів, які знаходяться на земельній ділянці площею 4,60 га у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, 18  та  складаються із:

-          адміністративного корпусу з пішохідною галереєю;

-          цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів. Блок А;

-          цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів. Блок Б%

-          арочного складу № 1;

-          арочного складу № 2 ;

-          підсобного корпусу;

-          водопровідно-насосної станції з дизельною;

-          резервуару для води об’ємом 500 м. куб.;

-          резервуару для води об’ємом 500 м. куб.;

-          станції нейтралізації і насосної станції автоматичного пожежегасіння;

-          будівлі трансформаторної підстанції РП-10 кв.;

-          автовагової;

-          залізничної рампи цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів;

-          автомобільної рампи складських приміщень;

-          зовнішньої огорожі із залізобетонних плит;

-          мережа зливної каналізації ;

-          колодязів залізобетонних у кількості 28 штук,

за Хмельницьким державним  заводом продтоварів м. Хмельницький, вул. Пілотська, 18 (), право комунальної власності на які належить спільно територіальним громадам сіл, селищ, міст Хмельницької області в особі Хмельницької обласної Ради.

У позові в частині  визнання права господарського відання на внутрішньо майданчикові проїзди території, споруди водогону довжиною 420 м. та вертикальне планування і інженерне забезпечення території,  відмовити.

Примірники рішення надіслати в адреси сторін та третьої особи.

Суддя                                                                      О.І. Матущак