ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2007
Справа №2-2/16497-2007

За позовом: Військового прокурора Житомирського гарнізону, (10014, м.Житомир, вул. Адмірала Щасного, 20)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, (03168, м .Київ, пр-т Повітрофлотський,6) в особі ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, ( 12441, Житомирська область, Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул.. Дружби Народів, 1)

до Феодосійського казенного оптичного завода, ( 98100,АРК, м. Феодосія,вул.. Московська, буд.11)

про стягнення 21 694,33 грн. та спонукання до виконання договору

Суддя Толпиго В.І.

Представники сторін:

Від позивача №1: не з’явився.

Від позивача №2 : Бондаренко, ю/к, дов. у справі.

Від відповідача : Рябуха, представник, дов. у справі.

За участю помічника військового прокурору Сімферопольського гарнізону   ВМС України, Бойко, посв. №254.

Суть спору:

Військовий прокурор Житомирського гарнізону  звернувся  до Господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, з позовом до відповідача про зобов’язання відповідача виконати договір №77 від 22 травня 2006р., укладений між відповідачем та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України у повному обсязі, та стягнення пені в розмірі 21694грн.33коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 травня 2006р., між відповідачем та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України укладений договір купівлі – продажу, за умовами якого відповідач зобов’язався поставити ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України технічну продукцію оборонного призначення на загальну суму 13027188грн.

31 серпня 2007р. ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України повідомив відповідача про поставку неякісних виробів ВДЛ-2, що призвело до зриву оборонного контракту і відмовився від подальшого постачання зазначених виробів, а також запропонував поставити до 25 вересня 2006р. на перераховану суму в розмірі 382100грн. прилади ОУ-5 в кількості 31 од. та прилад ТНПО -170А в кількості 35од. згідно календарного плану – додаток до вищенаведеного договору №3. Відповідач погодився з пропозицією ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України та 10.10.2006р. між сторонами була укладена угода №2 до наведеного договору , якою сторони встановили ціну виробів на загальну суму 382116грн., порядок їх оплати – авансовий платіж 100% від суми договору (п.2.2), змінили додатки договору №1 та 3 щодо найменувань, одиниць, кількості та ціни продукції, а також календарний план постачання виробів.

Однак, відповідач, у порушення умов договору та додатків до нього, поставив ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України продукції тільки на 222180грн., таким чином заборгованість склала 159920грн. що і стало підставою для нарахування пені в розмірі 21694грн.33коп. та звернення з позовною заявою до суду.

13 грудня 2007р. до ГС АРК надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якої Військовий прокурор Житомирського гарнізону Центрального регіону України просить суд розірвати договір купівлі-продажу №77 від 22.5.2006р., укладений між Феодосійським казенним оптичним заводом та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, та стягнути з відповідача 159920грн. боргу та 21694грн.33коп.  пені.

У судове засідання, що відбулося 13.12.2007р., позивач №1 явку представника не забезпечив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином : рекомендованою кореспонденцією.

У засіданні суду, що відбулося 13.12.2007р., позивач №2 уточнив позовні вимоги змінивши предмет позову, та просить суд розірвати договір купівлі-продажу №77 від 22.5.2006р., укладений між Феодосійським казенним оптичним заводом та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, та стягнути з відповідача 159920грн. збитків та 21694грн.33коп. пені, помічник військового прокурору Сімферопольського гарнізону ВМС України підтримав уточненні позовні вимоги, що відображено у протоколі судового засідання.

Відповідач відзив на позов не надав. Але, у цьому ж судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що не заперечує проти уточнених позовних вимог, але послався на відсутність грошових коштів та на наявність накладеного арешту на рахунки в банку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача №2, відповідача, помічника військового прокурору Сімферопольського гарнізону ВМС України, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 662 ЦК України передбачає обов'язок продавця передати товар покупцеві визначений договором купівлі - продажу.

22 травня 2006р., між відповідачем та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України укладений договір №77.

Відповідно до п.1.1 наведеного договору, відповідач зобов’язався виготовити, а ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України провести оплату та прийняти на умовах наведеного договору продукцію (вироби), в кількості та за цінами, що вказані в Додатку №1 (Специфікація Виробів), що складає невід’ємну частину наведеного договору.

Продукція, яка постачається за наведеним договором, за якістю, комплектністю повинна відповідати стандартам, кресленням, технічним умовам, діючим в Україні (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, ціна на вироби вказана в Протоколі погодження ціни (Додаток№2), що складає невід’ємну частину договору. Загальна сума договору складає 1327188грн. в тому числі ПДВ 221198грн.

Порядок здійснення платежів передбачений розділом №2 договору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення.  Зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст.  526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

У виконання зобов’язань, узятих на себе за вищенаведеним договором ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України здійснив попередню оплату у розмірі 382100грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1231 від 30.6.2006р., №1438 від 27.7.2006р, №68 від 23.01.2006р.

Однак, відповідач не належним чином виконував свої зобов’язання за вищенаведеним договором та поставив товар тільки на суму 222180грн., що підтверджується матеріалами справи, у тому числі накладними, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

31 серпня 2007р. ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України повідомив відповідача про поставку неякісних виробів ВДЛ-2, що призвело до зриву оборонного контракту і відмовився від подальшого постачання зазначених виробів, а також запропонував поставити до 25 вересня 2006р. на перераховану суму в розмірі 382100грн. прилади ОУ-5 в кількості 31 од. та прилад ТНПО -170А в кількості 35од. згідно календарного плану – додаток до вищенаведеного договору №3, (що підтверджується листом від 31.8.2006р. №1484).

Відповідач погодився з пропозицією ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України, (що підтверджується листом від 09.10.2006р. №1592), та 10.10.2006р. між сторонами була укладена угода №2 до наведеного договору , якою сторони встановили ціну виробів на загальну суму 382116грн., порядок їх оплати – авансовий платіж 100% від суми договору (п.2.2), змінили додатки договору №1 та 3 щодо найменувань, одиниць, кількості та ціни продукції, а також календарний план постачання виробів.

Однак, на момент розгляду спору відповідачем визначений вищенаведеною додатковою угодою товар не поставлений.

У відповідності із абз. 2 п. 1.3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 30.03.1995 р. № 02-5/218 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з відшкодуванням збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язань за договором поставки» на кредитора покладений обов’язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов’язання, прямого причинного зв’язку між порушенням зобов’язання і завданими збитками та їх розмір. До того ж п. 1.3 вищевказаного Роз’яснення зазначено, що умовою відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов’язання є вина боржника. Згідно ч. 2 ст. 614 Цивільного Кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як такі він до суду не надав.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, прийняте на себе зобов’язання, не виконав, чим істотно порушив вимоги договору та додаткової угоди до нього, у зв’язку з чим ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, а це відповідно до ст.651 ЦК України є підставою для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

Враховуючи вищенаведене, у частині стягнення збитків у розмірі 159920грн. та вимоги про розірвання договору позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Окрім вищенаведених вимог була заявлена вимога про стягнення пені у розмірі 21694грн33коп. за період з 16.12.2006р. по 10.10.2007р.

У цій частині позов  підлягає задоволенню частково, оскільки:

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен  день прострочення виконання.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Сторони в п.2.6 договору передбачили відповідальність відповідача за порушення строків та умов поставки товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки, але не більш 10 % від вартості недопоставленого товару.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання,  якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання  мало бути виконано.

Таким чином, пеня може бути нарахована з 16.12.2006р., як і наведено у розрахунку суми позову, але з 17.6.2007р. нарахування пені повинно бути припинено, пеня за період з 16.12.2006р. по 17.6.2007р. складає 13639грн.35коп. Крім того сума пені, яка заявлена до стягнення складає 21694грн.33коп., що суперечить вимогам п. 2.6 договору, тобто ця сума більш ніж 10 % від вартості недопоставленого товару, що складає 159920грн.

При вищенаведених обставинах у частині стягнення пені у розмірі 8054грн.98коп. у позові слід відмовити у зв’язку з необґрунтованістю нарахування цієї суми.

Відповідно до п.3 ст. 551 ЦК України розмір  неустойки  може  бути  зменшений за рішенням суду.

Також, ст. 233 ГК України передбачає зменшення розміру штрафних санкцій:

1. У  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо  порушення  зобов'язання  не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи складне фінансове становище відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу, та стягнути з відповідача штраф у розмірі 5000грн., а у частині стягнення пені 16694грн.33коп. у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, держмито з суми 173644грн.35коп. (159920( збитки) +13639грн.35коп. (пеня яка обґрунтована) + 85грн. (держмито за немайновою вимогою) відносяться на відповідача, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з суми 173559грн.35коп. (159920( збитки) +13639грн.35коп. (пеня яка обґрунтована)) відносяться на відповідача.

За згодою представників позивача №2, відповідача, помічника військового прокурору Сімферопольського гарнізону ВМС України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення підготовлене та підписане 17.12.2007р.

Керуючись ст.ст. 49, 82, п.3 ст . 83, ст..ст.84, 85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Договір №77 від 22.5.2006р., укладений між Феодосійським казенним оптичним заводом ( 98100,АРК, м. Феодосія,вул.. Московська, буд.11) та ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України ( 12441, Житомирська область, Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул.. Дружби Народів, 1), розірвати.

3. Стягнути з Феодосійського казенного оптичного заводу ( 98100, АРК, м. Феодосія, вул. Московська, буд.11, р/р 6354, філія КРД АКБ «Укрсоцбанк» м. Феодосія, МФО 324010, ) на користь ДП "Житомирський ремонтно-механічний завод" МО України ( 12441, Житомирська область, Житомирський р-н, смт. Новогуйвинське, вул.. Дружби Народів, 1, р/р 4074 в ЦВ ПІБ м. Житомир, МФО 311056, код 07620094), 159920грн. збитків та 5000грн. пені.

4. Стягнути з Феодосійського казенного оптичного заводу ( 98100, АРК, м. Феодосія, вул. Московська, буд.11, р/р 6354, філія КРД АКБ «Укрсоцбанк» м. Феодосія, МФО 324010, ) в дохід  держбюджету України (р/р 0002; одержувач: Держбюджет м. Сімферополь, код платежу 22090200, ЕДРПОУ 34740405, Банк – ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026 або на інший розрахунковий рахунок) держмито в розмірі 1736грн.44коп.

5. Стягнути з Феодосійського казенного оптичного заводу ( 98100, АРК, м. Феодосія, вул. Московська, буд.11, р/р 6354, філія КРД АКБ «Укрсоцбанк» м. Феодосія, МФО 324010, ) в дохід держбюджету України (одержувач: Держбюджет м. Сімферополь, код платежу 22050000, р/р 0002 в УДК в м. Сімферополі ГУ ДКУ в АРК, ЕДРПОУ 34740405, МФО 824026) 112грн.76коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. У частині стягнення 16694грн.33коп. пені у позові відмовити.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.