ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2007р.                                                                                 Справа №  15/30

за позовом Прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі Полтавського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Полтава

до Відкритого акціонерного товариства «Зіньківська сільгосптехніка», м. Зіньків, Полтавська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Базис-Реєстр-Полтавський», м. Полтава.

про стягнення штрафної санкції в розмірі 1700 грн.

Суддя Пушко І.І.

при секретарі судового засідання           Ярмолі Ю.В.

Представники:

від позивача:                    Столович В.О., дов. № 01 від 10.01.2007 року.;

від відповідача:                    Храпач О.С., дор. № 1 від 01.12.2006 року;

від прокуратури:                    Батраченко В.В. –помічник прокурора м. Полтави (посв. № 81 вид. 19.08.2005 року);

від третьої особи:           Окружко Ю.Г., дов. від 29.05.2007 року, № 321.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача штрафної санкції в розмірі 1700 грн. за порушення законодавства у сфері діяльності на ринку цінних паперів.

Вступна та резолютивна частина постанови була оголошена в судовому засіданні 31.05.2007р., а повний її текст відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України підписано 04.06.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було здійснено правопорушення, яке полягло у тому, що у визначені розпорядженням від 05.09.2006 року № 47-ПО терміни останній не привів у відповідність та не видав акціонерам сертифікати акцій встановленого законодавством про цінні папери зразка.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що сертифікати акцій встановленого законодавством України зразка видані акціонерам товариства в лютому 2002 року, а в лютому 2007 року Національний депозитарій України видав код цінним паперам, який поставлений на акціях. Також відповідач посилається на те, що розпорядження, за невиконання якого на позивача накладена штрафна санкція, він не отримував, що правління ВАТ «Зіньківська сільгосптехніка» зверталося до ДКЦПФР про перенесення строків виконання розпорядження в зв’язку з важким фінансовим станом товариства та накладення арешту на майно і розрахункові рахунки в банках.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» органом, який здійснює державне регулювання ринку цінних паперів в Україні є Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

При здійсненні своїх повноважень комісією було виявлено, що відповідачем допущено порушення законодавства у сфері діяльності на ринку цінних паперів. Правопорушення полягало у тому, що відповідач ухилявся від розпорядження територіального управління про усунення порушення законодавства про цінні папери від 05.09.2006р. № 47-ПО, згідно якого до 20.12.2006р. товариство повинно було привести сертифікати акцій у відповідність до вимог п. 4 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та «Положення про вимоги про сертифікати цінних паперів, випущених у документарній формі», а саме: присвоїти в Національному депозитарії України код випуску цінних паперів та видати акціонерам сертифікати акцій встановленого зразка, а в термін до 25.12.2006 року письмово проінформувати територіальне управління про виконання розпорядження з наданням підтверджуючих документів. В зазначені терміни розпорядження відповідачем виконано не було.

За ухилення від виконання розпорядження була порушена справа і складений акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 10-ПО від 31.01.07р., на підписання якого відповідач не з’явився та пояснень не надав. Відповідно до постанови від 08.02.2007р., враховуючи важкий фінансовий стан товариства, на відповідача накладена штрафна санкція в розмірі 1700 грн., що є у 5 разів меншої максимальної санкції, передбаченої чинним законодавством за дане правопорушення.

Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді, проте постанова про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів відповідачем у встановленому порядку та у визначені строки оскаржена не була. 15.02.2007 року до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшла скарга відповідача про скасування постанови № 10-ПО від 08.02.2007 року, оскільки розпорядження позивача виконано повністю з запізненням по незалежних від відповідача обставинах. Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку не прийняла до розгляду зазначену скаргу, оскільки скарга не відповідала вимогам, встановленим п. 15.5 Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій. 13.03.2007 року відповідачем була направлена повторна скарга на постанову № 10-ПО від 31.01.2007 року, яка також не була прийняття до розгляду, оскільки вона подана з порушенням термінів на оскарження постанови, а клопотання про їх продовження з поважних причин не заявлено.

В добровільному порядку товариством штраф в сумі 1700 грн. сплачений не був.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку накладає на юридичних осіб штрафи, за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпоряджень, рішень про усунення порушень щодо цінних паперів – у розмірі до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Штрафи, накладені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, стягуються у судовому порядку.

У відповідності до п. 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав доказів виконання вимог, викладених в розпорядженні № 47-ПО від 05.09.2006 року, в строк, який був цим розпорядженням встановлений, тобто до 20.12.2006 року.

Його посилання на те, що сертифікати акцій встановленого зразка були видані ним акціонерам ще в 2002 році є необґрунтованим в зв’язку з наступним.

З 12.05.2006 року набрав чинності Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок», п. 4 ст. 6 якого були передбачені вимоги до сертифікатів акцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦК України, обов’язкові реквізити цінних паперів, вимоги щодо форми цінного паперу та інші необхідні вимоги встановлюються законом, а частина 2 цієї ж статті передбачає, що документ, який не містить обов'язкових реквізитів цінних паперів і не відповідає формі, встановленій для цінних паперів, не є цінним папером.

Закон України «Про цінні папери та фондовий ринок» не визначає строку, протягом якого емітенти зобов’язані привести раніше видані сертифікати акцій до вимог, викладених в цьому Законі.

П. 4 Прикінцевих положень зазначеного закону стосується діяльності учасників фондового ринку, а не сертифікатів акцій, випущених в обіг.

За таких обставин, з 12.05.2006 року видані відповідачем сертифікати акцій перестали відповідати вимогам чинного законодавства, тому винесення позивачем розпорядження про усунення зазначеного порушення з наданням розумного строку для його усунення було здійснено відповідно до компетенції позивача, визначеній п. 10 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Зазначене розпорядження не було оскаржене в установленому порядку, тому застосування штрафних санкцій за його невиконання є правомірним.

Позивачем як доказ направлення відповідачу розпорядження від 05.09.2006 року № 47-ПО наданий реєстр відправки кореспонденції від 05.09.2006 року. Оскільки закон не встановлює спеціальних вимог для направлення такої кореспонденції, суд вважає його належним доказом, що підтверджує направлення на адресу відповідача розпорядження. Посилання відповідача на те, що ним не було отримано розпорядження від 05.09.2006 року № 47-ПО, невиконання якого стало підставою для накладення штрафної санкції, не приймаються судом до уваги, оскільки свої твердження він не обґрунтував ніякими доказами.

Оцінивши представлені сторонами докази, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Зіньківська сільгосптехніка»,  вул. Прохорова, 4, м. Зіньків, Полтавська область, , р/р 7005 у АТ «Індекс-банк», МФО 331661, на користь:

Полтавського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, вул. Жовтнева, 45, м. Полтава на рахунок одержувача: код ЄДРПОУ ВДК 34698427 УДК у Полтавській області на р/р 0121 в УДК у Полтавській області, МФО 831019 по коду бюджетної класифікації 21081100 символу 106 „Адміністративні штрафи та інші санкції” – 1700,00 грн. штрафу;

Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 22090200, отримувач Управляння держказначейства у м. Полтаві, р/р 0002 банк ГУДКУ у Полтавській області, м. Полтава, МФО 831019, ) судовий збір у сумі 17,00 грн.

3.          Після набрання цією постановою законної сили видати виконавчі листи.

Суддя                                                                      Пушко І.І.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.