ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
№ 18/144

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

закритого акціонерного товариства “Кіровоградграніт” (далі Товариство)

на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від
19.09.07

у справі
№ 18/144

господарського суду
Кіровоградської області

за позовом
Товариства

до
товариства з обмеженою відповідальністю “ТермоКул” (далі ТОВ “ТермоКул”),

Іванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (далі Рада)

про
визнання протиправним та скасування рішення Ради

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з'явились;

- відповідачів:
ТОВ "ТермоКул":
не з'явились;

Ради:
не з'явились.

Ухвалою від 29.10.07 колегії суддів Вищого господарського суду України касаційна скарга Товариства № 546/02 від 11.10.07 була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 06.12.07.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 06.12.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 06.12.07 представники сторін не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 06.12.07 та відкладення розгляду справи до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється сторонам у справі в установленому порядку.

Як свідчить правовий аналіз матеріалів справи, Товариство звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення десятої сесії Ради п'ятого скликання № 49 від 01.06.07, яким ТОВ "ТермоКул" було надано погодження на отримання ліцензії для видобутку корисних копалин із надр, які розміщені на території сільської ради, та відмовлено в наданні такого погодження Товариству та

ТОВ "Мрія".

Позовні вимоги Товариства мотивовані положеннями п.п. 1, 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 24, п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, ст.ст. 1, 4, п. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 14.08.07 господарського суду Кіровоградської області було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В той же день, 14.08.07, господарським судом Кіровоградської області (суддя Тимошевська В.В.) було задоволено заяву Товариства про вжиття заходів по забезпеченню позову.

В порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України Кіровоградській районній раді заборонено розглядати питання про погодження клопотання ТОВ "ТермоКул" щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами-видобутку корисних копалин із надр, які розміщені на території Ради.

Не погодившись з ухвалою від 14.08.07 господарського суду Кіровоградської області про вжиття заходів по забезпеченню позову,

ТОВ "ТермоКул" звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою від 19.09.07 Дніпропетровського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Швеця В.В., суддів –Логвиненко А.О., Головко В.Г.) провадження у даній справі було припинено на підставі ст.ст. 12, 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що даний спір не є господарським, та відноситься адміністративного судочинства.

Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції помилковою, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу від 19.09.07 Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу від 14.08.07 господарського суду Кіровоградської області у даній справі залишити без змін.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми процесуального права.

Зокрема, скаржник вважає, що предметом спору у даній справі є право користування ділянкою надр, на яку претендує Товариство та ТОВ "ТермоКул" на підставі оскаржуваного рішення органу влади, у зв'язку з чим, на погляд Товариства, у даному випадку наявність спору про право виключає розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства.

На день розгляду справи у судовому засіданні 06.12.07 письмові відзиви на касаційну скаргу від ТОВ "ТермоКул" та Ради не надійшли.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 22 Закону України "Про судоустрій України" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Місцеві адміністративні суди розглядають адміністративні справи, пов'язані з правовідносинами у сфері державного управління (справи адміністративної юрисдикції).

За змістом ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Отже, з огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій України”, та вимоги ст.ст. 1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведене у ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, де під такою справою визначено переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатися категорії спорів, визначені в п.п. 1, 3, 4 ч. 1 зазначеної статті, а саме:

а) спори суб’єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності останнього;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою це –орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває "при здійсненні управлінських функцій" і не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

З огляду на викладене до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ, зокрема, у спорах:

а) про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність, за умови, що оскаржуваний акт згідно із законодавством України є обов'язковим до виконання;

б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, врегульованими господарським договором; та ін.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні та міські ради, зокрема, наділені повноваженнями щодо погодження питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів.

Отже, спір у даній справі стосується реалізації органом місцевого самоврядування своїх повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, що встановлюються між цим органом та суб’єктами підприємницької діяльності, і пов’язані з його компетенцією стосовно надання погодження щодо надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів. Зазначені повноваження органу місцевого самоврядування визначають його статус у відносинах з підприємцями як владного суб’єкта, а останніх –як підпорядкованих суб’єктів. Відтак, вказані відносини є відносинами влади та підпорядкування (субординації) і за способом виникнення та регулятивним характером є адміністративними.

Отже, аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки орган місцевого самоврядування в даному випадку в розумінні п. 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, з правового аналізу матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є акт органу місцевого самоврядування, що прийнятий ним в межах своїх владних повноважень, яким суб'єкта господарювання відсторонено від вчинення певних дій.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені Товариством в касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу скаржника на те, що він не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції було повно та всебічно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Кіровоградграніт” № 546/02 від 11.10.07 залишити без задоволення.

Ухвалу від 19.09.07 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 18/144 господарського суду Кіровоградської області залишити без змін.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Т.Данилова

І.Ходаківська