ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.

№ 16/278пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши  у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представників

Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку в особі філії "Відділення Промінвестбанку
в м. Сєвєродонецьк Луганської області" -Сидоренко В.Я. та Спіциної Н.Ф.

касаційну скаргу

Благодійного фонду
"Володимира Безим`яного"

на постанову

від 03.10.2006

Луганського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 16/278пд

господарського суду

Луганської області

за позовом

Благодійного фонду
"Володимира Безим`яного"

до

Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку в особі філії "Відділення
Промінвестбанку в м. Сєвєродонецьк Луганської області", Приватного
підприємця -фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання договору недійсним

В судове засідання представники
позивача та другого відповідача не з`явилися, про час і місце слухання справи
сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року благодійний фонд
"Володимира Безим`яного" звернувся з позовом до акціонерного
комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії "Відділення
Промінвестбанку в м. Сєвєродонецьк Луганської області" та приватного
підприємця -фізичної особи ОСОБА_1, згідно якого, уточнивши в ході розгляду
справи свої вимоги, просив визнати договір застави від 12.02.1998, який
укладений між відповідачами, недійсним та визнати виконавчий напис нотаріуса
НОМЕР_1про звернення стягнення на власне майно позивача таким, що не підлягає
виконанню.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 14.08.2006 у справі № 16/278пд позов задоволено
частково. Визнано недійсним договір застави від 12.02.1998, укладений між
приватним підприємцем -фізичною особою ОСОБА_1 та акціонерним комерційним промислово-інвестиційним
банком в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Сєвєродонецьк
Луганської області" для забезпечення виконання умов кредитних договорів. В
іншій частині позову відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 03.10.2006, за тією ж справою, вищезазначене судове
рішення скасовано. В позові відмовлено в повному обсязі.

У касаційній скарзі позивач, з
урахуванням поданих ним доповнень до касаційної скарги, просить скасувати
постанову апеляційного суду від 03.10.2006 повністю, скасувати рішення суду
першої інстанції від 14.08.2006 в частині відмови у визнанні таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скарга мотивована тим, що
постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 42, 43, 22, 32, 34, 36, 38 ГПК України,
ст.ст. 44, 48, 151, 153, 154 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 3, 12 Закону України "Про
заставу", ст. 19 Закону України "Про благодійництво та благодійні
організації".

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач-2 просить повністю задовольнити вимоги позивача.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач-1 просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну
скаргу позивача -без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши
пояснення представників відповідача-1, перевіривши правильність застосування
апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права,
колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на
підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом,
12.02.1998 між відповідачами у справі був укладений договір застави, предметом
якого є забезпечення вимоги першого відповідача за відповідними кредитними
договорами, які були укладені між цими ж особами. Відповідно до умов договору
застави першому відповідачу в заставу були передані будівля ринку з надвірними
спорудами балансовою вартістю 1508047,00 грн., які розташовані вАДРЕСА_1.
Умовами цього ж договору було передбачено, що він діє до повного виконання
зобов`язань, які він забезпечує.

Крім того, 26.08.1998 між цими ж
сторонами був укладений додаток до договору застави. Вказаний договір і додаток
до нього були посвідчені державним нотаріусом Сєвєродонецької державної
нотаріальної контори із зазначенням того, що сторони по договору застави,
особистість яких встановлена, дієздатність та майно продажу перевірені в
присутності нотаріуса, власноручно підписали цей договір та додаток до нього.

Апеляційним судом також було
встановлено, що 25.05.2000 між другим відповідачем та позивачем у справі був
укладений, за згодою з першим відповідачем, договір НОМЕР_2про перевід боргу,
згідно умов якого другим відповідачем була переведена своя заборгованість за
кредитними договорами в сумі 1228440,00 грн. на благодійний фонд, яким цей борг
прийнятий. Цього ж дня між другим відповідачем і позивачем був укладений
договір купівлі-продажу нежилого приміщення критого ринку з подвірними будівлями,
загальною площею 4669,1 м2 на земельній ділянці площею 5525 м2,
тобто яке фактично знаходиться в заставі у позивача згідно договору застави від
12.02.1998 та додаткової угоди до нього від 26.08.1998.

Вищезазначеним обставинам справи та
наданим по справі доказам апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до
обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позову.

При цьому суд правильно виходив з
того, що позивач при укладенні з другим відповідачем договору купівлі-продажу
від 25.05.2000, тобто при здійсненні купівлі нежилого приміщення критого ринку
з надвірними будівлями за вказаною в договорі адресою, був обізнаним, що
вказане приміщення знаходиться в заставі Промінвестбанку і підтвердив
свою згоду з вказаними в ньому умовами, у тому числі стосовно предмету договору
купівлі-продажу, який є в заставі та на який може бути проведено звернення
стягнення на користь першого відповідача. Крім того, умовами договору
купівлі-продажу передбачено, що купівля-продаж майна проводиться для погашення
простроченої заборгованості другого відповідача перед першим відповідачем по
кредитним договорам в забезпечення повернення якої було передано в заставу
кредитору майно продавцем, у зв`язку з чим, всі права та обов`язки по цим
договорам передані позивачу відповідно до договору переводу боргу НОМЕР_2від
25.05.2000.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
України "Про заставу", застава зберігає силу, якщо за однією з
підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет
застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у
випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення
боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

З врахуванням викладеного,
апеляційний суд дійшов до правильного висновку, що відсутні правові підстави
для визнання права застави припиненим, а договору застави від 12.02.1998
недійсним, і у зв`язку з цим не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання
виконавчого напису державного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оспорювана постанова апеляційної
інстанції відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить
про відсутність підстав для її скасування.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Благодійного фонду
"Володимира Безим`яного" залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного
господарського суду від  03.10.2006 у
справі № 16/278пд залишити без змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Суддя                                                                                                   Харченко
В.М.

Суддя
Борденюк Є.М.