ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  48/323

02.10.07

За позовом    Державного підприємства Міністерства оборони України

“Одеський автомобільний ремонтний завод”

До                  1) Міністерство оборони України;

2) Одеського інституту Сухопутних військ;

3) Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси

Про                стягнення 453 904,19 грн.

суддя Сулім В.В.

Представники:

Від позивача:       Маркосян А.В. (довіреність № 2 від 02.01.07.)

Від відповідача:  1) не з’явився

2) не з’явився

3) не з’явився

У судовому засіданні 02.10.2007року, за згодою присутніх сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАНИНИ СПРАВИ:

Позивач –Державне підприємство “Одеський автомобільний ремонтний завод”  звернувся до суду з позовною заявою до Відповідачів: Відповідач 1-  Міністерство оборони України; Відповідач 2- Одеський інститут Сухопутних військ; Відповідач 3 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси про стягнення заборгованості в розмірі 453904,19 грн. за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.07. було порушено провадження у справі №48/323 та призначено  до судового  розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача ознайомлено з його правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Крім цього, представнику позивача у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судові засідання представники відповідачів не з’явилися, відзив на позов не надали, про причини неявки представників до суду не повідомили.

В зв’язку з неявкою представників відповідачів, а також необхідністю витребування додаткових документів розгляд справи було відкладено на 02.10.07.

В судове засідання, що відбулося 02.10.2007 року представники відповідачів не з’явилися. Представник позивача заявлені вимоги підтримав та заявив усне клопотання про розгляд справи без участі представників відповідачів, надав суду додаткові докази.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання та на підставі ст. 75 ГПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та розгляд справи за наявними матеріалами і без участі представників відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.                                                            Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд м. Києва,  –

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський автомобільний ремонтний завод” (далі - Позивач) та Одеським інститутом Сухопутних військ (далі - Відповідач 2), укладено договори з додатками та змінами, на постачання теплової енергії (договір № 10 від 01.10.1999 р., № 15 від 01.10.2001 р., № 87 від 15.10.2005 р.).

Згідно умов договорів Позивач надає Відповідачу 2 теплову енергію у вигляді пару, а Відповідач здійснює оплату цих послуг з надання енергії.

Позивач, надавши послуги, виконав прийняті на себе за договором зобов’язання в повному обсязі.

Так, претензій від Відповідачів щодо якості та кількості послуг, а також щодо невиконання  окремих положень укладеного Договору не надходило.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору платником за даними договорами є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси (далі - Відповідач 3). Оплата за надану теплову енергію проводиться на підставі калькуляції витрат на виробництво теплової енергії газовою котельною в дольовому відношенні від опалювального об’єму відповідно до кількості спожитого газу, при відсутності приладів обліку теплової енергії.

Позивачем на підставі чинних нормативних документів розроблена режимна картка роботи парового котла, розрахунок перевірений та погоджений територіальним управлінням державної інспекції по енергозбереженню по Одеській області.

При проведенні розрахунку спожитої Відповідачем 2 теплової енергії враховувалася опалювальна площа та опалювальний об’єм. Ці данні надавав Відповідач 2.

За надані послуги гроші були перераховані частково в сумі 817496,46 грн.

На сьогоднішній день встановлено, що сума основного боргу складає 453904,19  грн., про що свідчить Акт звірки станом на 01 грудня 2006 року, підписаний обома сторонами.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Невиконання прийнятих на себе зобов’язань по розрахунку за отриманні послуги є свідченням  односторонньої відмови замовника від виконання зобов’язань. Такі дії є грубим порушенням норм чинного законодавства України, зокрема ст. 225 ЦК України.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору, а відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов’язання не виконав зобов’язання у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, Відповідач 3 не виконав своє зобов’язання по оплаті основного  боргу у сумі 453 904, 19 грн., що призводить до збитковості.

В судовому засіданні Позивачем надані суду докази щодо неможливості сплати зазначеного боргу Відповідачем 3. Відповідно до листа від 27.09.07. № 303/32/2/827  Відповідач 3 визнає заборгованість перед Позивачем в розмірі 424309,15 грн та вказує про неможливість виконання обов’язку по оплаті наданих послуг в зв’язку з недостатнім фінансуванням.

Враховуючи те, що Відповідачем 3 визнано суму боргу в розмірі 424309,15 грн, представник позивача підтримав вказаний Відповідачем 3 розмір заборгованості, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, а саме в сумі 424309,15грн.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 5 Закону України „Про господарську діяльність у Збройних Силах України” чітко визначена відповідальність суб’єкта господарської діяльності та Міністерства оборони України. За невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб'єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором. Військова частина, як суб'єкт господарської діяльності за своїми зобов'язаннями відповідає  коштами,  що  надходять  на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених  статей), а  в  разі  їх  недостатності  відповідальність  за зобов'язаннями військової частини несе Міністерство оборони України.

Крім того, відповідальність Міністерства оборони України по зобов’язанням військових частин передбачена Законом України „Про правовий режим майна у Збройних силах України”. Саме статтею 2 Закону визначено, що Міністерство оборони України як центральний орган  управління Збройних  Сил  України  здійснює  відповідно  до закону управління військовим майном, у тому числі  закріплює  військове  майно  за військовими  частинами  (у  разі  їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу  цього  майна  між  військовими частинами   Збройних   Сил   України,  в  тому  числі  у  разі  їх розформування.

Таким чином, заборгованість в розмірі 424309,15 грн. підлягає стягненню з Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 54, 55, 82-85 ГПК України, ст.ст. 525, 526, 655, 691 ЦК України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, р/р 3192 ОПЕРУ ДКУ у місті Києві, МФО 820172, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський автомобільний ремонтний завод” (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 4, р/р9 в Укрексімбанку м. Одеси, МФО 328618, ) –основну заборгованість у сумі 424309 (чотириста двадцять чотири тисячі триста дев’ять) грн. 15 коп, 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) грн. 09 коп державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Решту судових витрат покласти на позивача.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення Господарського суду м. Києва набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                          В.В.Сулім