ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.12.07р.

Справа № 16/301-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Саксес”, м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради,                          м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на нерухоме майно, побудоване самовільно

Суддя  ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача:  Нековаль І.Л.- представник,  дов. від 05.11.2007р.;

від відповідача-1: Ревякіна Н.М.- провідний спеціаліст, дов. від 29.01.2007р.        №4/11-64;

від відповідача-2: Ревякіна Н.М.- провідний спеціаліст, дов. від 29.01.2007р.       №4/11-64.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 10.12.2007р.

Позивач просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, побудоване самовільно, а саме: бокси –Г, Д; павільйон металевий –‘З’та ганок –а, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, 135, .

Відповідач-1 у відзиві на позов (вх.№19514 від 14.11.2007р.) заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що: - будь-якого спору між виконавчим  комітетом Дніпропетровської міської ради та позивачем щодо права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Донецьке шосе, 135 у м.Дніпропетровську, не має; - позивачем самочинно збудовано металевий павільйон та бокси, при цьому не отримано дозволу міської ради, тобто власника земельної ділянки, не розроблено проектну документацію та не враховано можливості інженерно-технічного оснащення, чим можуть бути порушені права інших осіб, а також про видачу права власності на об’єкти нерухомого майна до Дніпропетровської міської ради та її виконкому позивач не звертався; - виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради не є належним відповідачем у справі.

Відповідач-2  у відзиві (вх. №21137) на позовну заяву  заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що: - будь-якого спору між виконавчим  комітетом Дніпропетровської міської ради та позивачем щодо права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Донецьке шосе, 135 у м. Дніпропетровську, не має; - позивачем самочинно збудовано металевий павільйон та бокси, при цьому не отримано дозволу міської ради, тобто власника земельної ділянки, не розроблено проектну документацію та не враховано можливості інженерно-технічного оснащення, чим можуть бути порушені права інших осіб, а також про видачу права власності на об’єкти нерухомого майна до Дніпропетровської міської ради позивач не звертався.

За згодою представників сторін у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- позивачу –Товариству з обмеженою відповідальністю „Саксес” на праві власності належить будівля СТО, кафе, адміністративно-виробничого корпусу загальною площею      244,6 кв.м (літ. А-2), сторожка загальною площею 20,6 кв.м (літ. Б-1), гараж загальною площею 170,7 кв.м та навіси (літ. Г, Д), що розташовані в м. Дніпропетровську, Донецьке шосе, 135; зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.02.1999р.  (а.с.48);

- як вбачається з матеріалів справи навіси (літ. Г, Д) переобладнані в бокси (літ. Г, Д), а до адміністративно-виробничого корпусу (літ. А-2) добудовано ганок (літ. аІІІ); також позивачем у своїй виробничій діяльності використовується павільйон металевий (літ. З);

-  за даними технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради станом на 10.04.2007р., бокси (літ. Г, Д), ганок (літ. аІІІ)  та павільйон металевий  (літ.З) є об’єктами самочинного будівництва та підлягають узаконенню;

- земельна ділянка площею 0,0245 га по Донецькому шосе,135 в м. Дніпропетровську використовується  на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого Дніпропетровською міською радою народних депутатів 06.05.1998р.;

- також 12.04.2002р. між позивачем і відповідачем-2 було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачем було прийнято у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1047 га, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе,135;

- як вбачається з матеріалів справи на зазначеній земельній ділянці знаходяться об’єкти права власності позивача, а саме: навіси (літ. Г, Д), сторожка (літ. Б-1), гараж (літ. В-1), а також визначений Комунальним підприємством „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” Дніпропетровської обласної ради як об’єкт самочинного будівництва” - металевий павільйон (літ. З);

- доказів того, що земельна ділянка, на якій здійснено самочинне будівництво, перебуває на праві власності у юридичних чи фізичних осіб, не надано; функцію розпорядження земельною ділянкою за приписами пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України здійснює Дніпропетровська міська рада, оскільки розмежування земель державної та комунальної власності у Дніпропетровській області не відбулося;  згідно пункту 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” вирішення  відповідно  до   закону   питань   регулювання земельних відносин становить виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад;

-  відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються  на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; на  вимогу  власника  (користувача)  земельної ділянки суд може визнати  за  ним  право  власності  на  нерухоме  майно,  яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб;

- судом не встановлено порушення прав та інтересів інших осіб самочинним будівництвом;

- згідно із статтею  316 Цивільного кодексу України правом власності є  право особи на річ  (майно), яке  вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб;

- статтею 328 Цивільного кодексу встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом;

- позивач звертався до відповідача-2 з листами від 17.08.2007р.(а.с. 74) та від 21.09.2007р. №23/10 (а.с. 76) з проханням щодо розгляду питання про визнання права власності на нерухоме майно, побудоване самовільно, а саме переобладнані навіси в бокси (літ. Г, Д), ганок (літ. аІІІ) та павільйону металевого (літ. З);

- проте, відповіді на зазначені листи відповідачем-2 надані не були (доказів не надано);

- стаття 16 Цивільного кодексу  України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та  інтересу; способом захисту цивільних прав та  інтересів може бути визнання права.

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49  Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь  якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, господарський суд має право покласти на нього державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що спір виник не з вини відповідачів, господарський суд вважає за необхідне покласти на позивача державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю „Саксес” (49130,                            м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, 135; ) право власності на бокси (літ. Г, Д), павільйон металевий (літ. З) та ганок  (літ. аІІІ), що розташовані за адресою:                м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, 135.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його підписання рішення.

СУДДЯ                                            Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до статті 84 ГПК України,

„11” січня 2008р.