ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

04.04.2007р.                                                                                          Справа №14/98

за позовом  Дочірнього підприємства "Луганськкожа" Товариства з обмеженою відповідальністю по торгівлі та обслуговуванню Токімпекс, вул. Дніпровська, 47, м. Луганськ, 91033

до  Колективної виробничо-торгівельної фірми "Крокуль", вул. Комарова, 5, м. Полтава, 36000

про  стягнення 8230,84 грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Омельяненко І.С., дор. б/н від 03.04.2007р.

від відповідача:  Селіхов Д.А., дов. №810-00 від 04.04.2007р.

СУТЬ СПОРУ:  розглядається позовна заява про стягнення 8230,84 грн. - заборгованості за договором поставки №5 від 05.01.2005р., в тому числі: 3220,35 грн. - основного боргу, 3220,35 грн. - штрафу, 1790,14 грн. - пені.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 03.04.2007р. для надання можливості сторонам самостійно врегулювати предмет спору.

Відповідач у судове засідання подав платіжні доручення №256 від 03.04.2007р. на суму 3220,35 грн. - основного боргу та №259 від 04.04.2007р. на суму 606,48 грн., в тому числі: 386,48 грн. - пені, 102,00 грн. - витрат на оплату держмита і 118,00 грн. - на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 3220,35 грн. - основного боргу та 386,48 грн. - пені підлягає припиненню відповідно до статті 80 (пункт 1-1) ГПК України.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 05.01.2005р. між Філією дочірнього підприємства "Луганськкожа" Товариства з обмеженою відповідальністю по торгівлі та обслуговуванню Токімпекс "Богодухівшкіра", м. Богодухів (далі - позивач) та Колективною виробничо-торгівельною фірмою "Крокуль", м. Полтава (далі - відповідач) був укладений договір поставки №5 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов'язувався здійснити продаж шкіряного товару, а відповідач згідно з пунктом 4.2 договору - прийняти та оплатити його протягом 14 банківських днів із дня отримання партії товару.

Продаж товару відповідно до пункту 4.1 договору здійснювався за цінами, вказаними у накладних.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар за накладними № 16/02 від 22.02.2005р. на суму 1086,26 грн., №59/04 від 27.04.2005р. на суму 10647,92 грн., №65/05 від 13.05.2005р. на суму 10972,43 грн., а всього на суму 45616,64 грн.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар на суму 42396,29 грн., в зв'язку з чим   заборгованість відповідача за отриманий товар по накладній №65/05 від 13.05.2005р. складає 3220,35 грн.

Враховуючи те, що відповідач платіжним дорученням №256 від 03.04.2007р. сплатив позивачу 3220,35 грн. - суму основного боргу, провадження в цій частині позову підлягає припиненню відповідно до статті 80 (п.1-1) ГПК України.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар а сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання  має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею  549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Позивач на підставі пункту 6.2 договору нарахував відповідачу пеню в сумі 1790,14 грн. за період із 01.06.2005р. по 15.02.2007р. (розрахунок у матеріалах справи).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік встановлюється, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, вимоги позивача щодо стягнення пені за період із 01.06.2005р. по 20.02.2006р. в сумі 1403,66 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що відповідач платіжним дорученням №259 від 04.04.2007р. сплатив пеню в сумі 386,48 грн. за період із 21.02.2006 по 15.02.2007р. провадження в цій частині позову підлягає припиненню відповідно до статті 80 (п.1-1) ГПК України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3220,35 грн. - штрафних санкцій, але згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, а тому одночасне їх стягнення за одне й те саме правопорушення є неможливим та суперечить статті 61 Конституції України. Крім того, договором поставки №5 від 05.01.2005р. сторони не передбачили відповідальність у вигляді стягнення штрафу.

На підставі вищенаведеного,  суд відхиляє вимоги позивача щодо стягнення 3220,35 грн. - штрафу.

Враховуючи те, що відповідачем сплачено платіжними дорученнями №256 від 03.04.2007р. на суму 3220,35 грн. - основного боргу та №259 від 04.04.2007р. на суму 606,48 грн., в тому числі: 386,48 грн. - пені, 102,00 грн. - витрат на оплату держмита і 118,00 грн. - на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, провадження в цій частині позову підлягає припиненню відповідно до статті 80 (п.1-1) ГПК України.

В іншій частині позову щодо стягнення 1403,66 грн. - пені та 3220,35 грн. - штрафних санкцій позов задоволенню не підлягає..

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 32-34,36,43,44-45,49,77,80 (п.1-1),82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 3220,35 грн. - основного боргу, 386,48 грн. - пені .

2. В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                       Іваницький О.Т.