ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.12.2007  року                                                            Справа № 14/314

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                                Перлова Д.Ю.,

суддів                                                    Бородіної Л.І.,                                                                                                                                           Медуниці О.Є.,

при секретарі

судового засідання                     Михайличенко Д.В.,

за участю

представників сторін:

від позивача                               представник у судове засідання не прибув,

від відповідача                               Карпової І.Г., дов. від 02.04.07 б/н,

розглянувши

апеляційну скаргу                               Товариства з обмеженою відповідальністю

„Полі-Пак”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                            Луганської області

від                                                   02.08.2007

у справі                                                 № 14/314  (суддя Лісовицький Є.А.)

за позовом                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

„Полі-Пак”, м. Луганськ

до відповідача                               Товариства з обмеженою відповідальністю

„Софіт”, м. Луганськ

про                                                         стягнення 24 140 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Суддя –доповідач Д.Ю. Перлов.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю „Полі-Пак”, м. Луганськ (далі за текстом –ТОВ „Полі-Пак”) звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з позовом від 01.06.07 до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Софіт”, м. Луганськ (далі за текстом –ТОВ „Софіт”) про стягнення грошових коштів, сплачених в якості попередньої оплати за договором поставки від 05.05.06 № 481 в сумі 72 420,00 грн., судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4 400,00 грн., витрат на оплату державного мита в сумі 725,00 грн., витрат на оплату інформаційно –технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

31.07.07 позивач –ТОВ „Полі –Пак” подав до господарського суду Луганської області заяву про зміну предмету позову, та просив стягнути з відповідача збитки, завдані неналежним виконанням договору поставки від 05.05.06 № 481 в сумі 24 140,00 грн., судові витрати на оплату державного мита, витрати на оплату інформаційно –технічного забезпечення судового процесу, витрати на оплату послуг адвоката. Заява була прийнята судом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314 відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача збитків, завданих неналежним виконанням договору поставки від 05.05.06 № 481 в сумі 24 140,00 грн.

Рішення суду мотивоване наступним.

Позивач взяв на себе зобов’язання прийняти обладнання, що передається за договором. Але не виконав дане зобов’язання  - не забезпечив прийняття товару 07.06.06, хоча був належним чином повідомлений відповідачем про дату прибуття обладнання.

Позивач не надав доказів відмови від прийняття виконання відповідачем зобов’язання за договором в натурі, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Судом встановлено, що саме позивач не виконав взяте на себе господарське зобов’язання  з прийняття обладнання, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Не погодившись з винесеним рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою без дати, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314, як винесене: при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи; з визнанням встановленими, недоведених під час слухання справи обставин, що мають значення для справи; при невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи; при невірному застосуванні норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ „Софіт” збитки в сумі 24 140,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Суд першої інстанції, порушив вимоги ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, визнаючи встановленим наступні факти: передачі перевізнику вантажу вантажовідправником (ТОВ „Софіт”) на підставі акту приймання вантажу до перевезення від 05.07.06 за умов, що відповідно до законодавства цей факт може підтверджуватися лише товарно –транспортною накладною та подорожнім листом; повідомлення ТОВ „Полі-Пак” про прибуття товару  на підставі реєстру листів, за умови, що відповідно до законодавства цей факт повинен підтверджуватися розрахунковою квитанцією; що ТОВ „Полі-Пак” не забезпечило прийняття товару на підставі неналежним чином складеного „акту  про відсутність повноважного представника одержувача” від 07.06.06, за умови, що згідно з законодавством цей факт повинен підтверджуватися Актом за формою, встановленою додатком №  4 до „Правил перевезень вантажів”, складеним за участю представника зацікавленої сторони та повинен посвідчуватися відповідною поміткою на зворотному боці товарно –транспортної накладної.

Відзивом від 19.10.07 відповідач у справі – ТОВ „Софіт” відхилив доводи апеляційної скарги та вважає рішення суду, що оскаржується, законним та обґрунтованим.

Повноважний та компетентний представник позивача у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був Луганським апеляційним господарським судом повідомлений належним чином (повідомлення від 27.10.07 про вручення поштового відправлення ТОВ „Полі-Пак”).

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 20.08.07 у справі № 14/314 для розгляду апеляційної скарги ТОВ „Полі-Пак” на рішення господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Іноземцева Л.В. –суддя-головуючий, Бородіна Л.І. –суддя, Лазненко Л.Л. –суддя.

У зв’язку з виходом з відпустки судді Перлова Д.Ю. та відпусткою судді Лазненко Л.Л., розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 05.09.07  у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України призначено для розгляду  апеляційної скарги у справі № 14/314 нову судову колегію у складі: Перлов Д.Ю. –суддя-головуючий, Бородіна Л.І. –суддя, Журавльова Л.І. –суддя.

У зв’язку з відпусткою судді Журавльової Л.І., розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 18.10.07 у справі № 14/314, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 14/314 суддю Журавльову Л.І. та введено до складу колегії суддю Медуницю О.Є.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія  дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак” без дати слід залишити без задоволення, рішення  господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314 слід залишити без змін з  наступних підстав.

5 травня 2006 року між відповідачем та позивачем у справі був укладений договір  постачання № 481. У відповідності до п. 1.1., 2.1 зазначеного договору відповідач зобов’язувався поставити позивачу обладнання: пристрій компенсації реактивної міці УКР-04-300/25, протягом 60 календарних днів з моменту отримання 100% передплати, а позивач, прийняти та оплатити цей товар. Вартість товару сторони визначили у 72 420,00 грн.

Пунктом п. 8.2 договору встановлено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Позивач, платіжним дорученням від 11.05.06 № 1211, повністю перерахував відповідачу всю суму взятих на себе зобов’язань за договором від 05.05.06 № 481 у розмірі 72 420 грн. у якості передплати.

Між відповідачем та ПП „Дністер Транс” (далі –перевізником) був укладений договір від 23.06.06 на перевезення, у відповідності до якого перевізник зобов’язувався доставити переданий йому відповідачем вантаж - пристрої компенсації реактивної міці УКР-04-300/25 у кількості 3 000 одиниць до пункту призначення: м. Луганськ, вул. Цимлянська, б. 2 в строк до 10.07.06 та видати його уповноваженому представнику позивача.

За актом приймання –передавання вантажу до перевезення від 04.07.06 відповідача передав, а перевізник прийняв до перевезення пристрої компенсації реактивної міці УКР-04-300/25 у кількості 2 000 одиниць для доставляння до пункту призначення 06.07.06. Перевізник повністю передав їх позивачу за видатковою накладною  від 06.07.06 № РН-0000095 на суму 48 280,00 грн.

За актом приймання –передавання вантажу до перевезення від 05.07.06 відповідач передав, а перевізник прийняв до перевезення решту пристроїв компенсації реактивної міці УКР-04-300/25 у кількості 1 000 одиниць на суму 24 140,00 грн. для доставляння до пункту призначення 07.07.06, про що відповідач письмово повідомив позивача листом від 26.06.06 № 225. Цей факт підтверджується реєстром рекомендованих листів від 26.06.06.

У відповідності до п. 11.1 „Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України”, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за № 128/2568 (далі за текстом –Правила перевезення), основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

У товарно –транспортній накладній від 05.07.06 б/н та дорожньому листі від 05.07.06 б/н, наданих відповідачем, відсутні відмітки позивача про отримання вантажу.

Відповідач зазначає, що перевізник доставив товар позивачу у обумовлену в повідомлені дату - 07.07.06, але на територію підприємства - позивача машину перевізника не допустили, прийняття обладнання позивач не забезпечив.

У відповідності до п. 15.1, 15.3, 15.4, 15.5, 15.6  Правил перевезення, яким встановлено що, у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за встановленою формою.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом.

При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони.

Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт (наприклад: "Про недостачу місць", "Про порушення пломби" та ін.).

Наданий відповідачем акт від 07.07.06 про відсутність повноважного представника отримувача для розвантаження та приймання вантажу не відповідає Правилам перевезення за формою та змістом, складений без залучення представника незацікавленої сторони, тому не може підтверджувати доставляння вантажу позивачу.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що дії перевізника належним чином не зафіксовані, тобто перевезення здійснене з порушенням Правил перевезення. За таких обставин не виключена вина перевізника у заподіянні збитків позивачу.

Позивачем первісно був поданий до господарського суду Луганської області позов про стягнення з відповідача грошових коштів, сплачених в якості попередньої оплати за договором поставки № 481 від 05.05.06 в сумі 72 420,00 грн.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Але позивач з такою вимогою не звертався до відповідача, тому 31.07.07 позивач –ТОВ „Полі –Пак” подав заяву про зміну предмету позову. Цією заявою він відмовився від прийняття виконання договору поставки від 05.05.06 № 481 та просив стягнути з відповідача збитки, завдані неналежним виконанням договору поставки від 05.05.06 в сумі 24 140,00 грн.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 220 ГК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд зазначає, що відповідачем товар що підлягав передаванню позивачу, був безпідставно переданий іншій особі - перевізнику, тобто він міг але не виконав свої зобов’язання перед позивачем. За таких умов дія договору від 05.05.06 № 481 не зупинилася.

На час звернення до суду позивач не вчинив ніяких дій щодо відмови від договору від 05.05.06 № 481, що є підставою для стягнення збитків.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не надав доказів відмови від прийняття виконання відповідачем зобов'язання за договором в натурі, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, та відмовив у задоволенні позову.

Слід зазначити, що позивач у подальшому не позбавлений права відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги   спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду Луганської області відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Позивачем –ТОВ „Полі –Пак” первісно було заявлено позов про стягнення грошових коштів, сплачених у якості попередньої оплати за договором поставки від 05.05.06 № 481 в сумі 72 420, 00 грн.

При зверненні до господарського суду Луганської області з позовом від 01.06.07 ним було сплачене державне мито в сумі 740,00 грн. (платіжне доручення від 18.05.07 № 719 на суму 622,00 грн. та від 15.05.07 № 681 на суму 118,00 грн.) та при зверненні до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою без дати на рішення господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314 в сумі 121,00 грн. (платіжні доручення від 15.08.07 № 1024 на суму 118,00 грн. та від 15.08.07 № 1025 на суму 3,00 грн.)

Згідно пп. „а”, „г”, п. 2 ст. 3,   Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується державне мито у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Із апеляційних і касаційних скарг на рішення із спорів майнового характеру сплачується державне мито у розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Тобто у даному випадку позивачем при зверненні до господарського суду Луганської області з позовом повинно було бути сплачене державне мито у розмірі 724 грн. 20 коп., а при зверненні до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (оспорювалася сума 24 140,00 грн.) у розмірі 120 грн. 70 коп.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак”, м. Луганськ надмірно сплачене ним державне мито в сумі 15 грн. 80 коп., перераховане платіжними дорученнями від 18.05.07 № 719 на суму 622,00 грн. та від 15.05.07 № 681 на суму 118,00 грн. за подання позову  до господарського суду Луганської області, та в сумі 0 грн. 30 коп., перераховане платіжними дорученнями від 15.08.07 № 1024 на суму 118,00 грн. та від 15.08.07 № 1025 на суму 3,00 грн. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду.

У відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 724 грн. 20 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. та витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 120 грн. 70 коп. покладаються на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак”, м. Луганськ, заявника позову та апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою представника відповідача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 47, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу без дати Товариства з обмеженою відповідальністю „Полі-Пак”  на рішення господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 02.08.07 у справі № 14/314 залишити без змін.

3.          Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак”, м. Луганськ, вул. Цимлянська, 2, ідентифікаційний код 30231178, р/р 6462 в Луганській філії Закритого акціонерного товариства „Перший Український Міжнародний банк”, МФО 304966, надмірно сплачене ним державне мито в сумі 15 грн. 80 коп., перераховане платіжними дорученнями від 18.05.07 № 719 на суму 622,00 грн. та від 15.05.07 № 681 на суму 118,00 грн. за подання позову  до господарського суду Луганської області. Підставою для повернення є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою суду.

4.          Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак”, м. Луганськ, вул. Цимлянська, 2, ідентифікаційний код 30231178, р/р 6462 в Луганській філії Закритого акціонерного товариства „Перший Український Міжнародний банк”, МФО 304966, надмірно сплачене ним державне мито в сумі 0 грн. 30 коп., перераховане платіжними дорученнями від 15.08.07 № 1024 на суму 118,00 грн. та від 15.08.07 № 1025 на суму 3,00 грн. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду. Підставою для повернення є дана постанова, засвідчена гербовою печаткою суду.

5.          Витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 724 грн. 20 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. та витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 120 грн. 70 коп. покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Полі –Пак”, м. Луганськ, вул. Цимлянська, 2, ідентифікаційний код 30231178, заявника позову та апеляційної скарги.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                            Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                              Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              О.Є. Медуниця