ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
7-38-36, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"25" січня 2007
р.
Справа № 17/375а/38а

м.
Чернігів
«25 »січня 2007
року

Суддя Кушнір І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря
судового засідання: Чепурна О.В.

Представника
позивача: ОСОБА_1 -особисто, паспорт;

Представника відповідача:
Мозирко В.О. -головний держподатінспектор, дов.№3148/9/21-234 від 29.09.06р.;

матеріали
справи №17/375а/38а

За
ПОЗОВОМ: Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До
ВІДПОВІДАЧА: Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів
Державної податкової адміністрації України у Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 11

Про
визнання нечинним рішення

СУТЬ СПОРУ:

СПД
ОСОБА_1 пред'явлено позов до РУ ДААК ДПА в Чернігівській області про визнання
нечинним повністю рішення Відповідача НОМЕР_1 про застосування фінансових
санкцій в розмірі 1700 грн. за зберігання тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, прийнятого відповідно до акту
перевірки НОМЕР_2.

Як
підставу своїх позовних вимог Позивач зазначив наступне. Акт складався без його
присутності. Зберігання тютюнових виробів не було пов`язане з його підприємницькою
діяльністю. Даний товар придбала його дружина ОСОБА_2, яка дійсно готувала
документи та ліцензію на Приватне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_1». На момент
перевірки тютюнові вироби взагалі не знаходилися на місці проведення
розрахунків.

Відповідач
надав відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечував, вважаючи, що
рішення про застосування фінансових санкцій прийнято на законних підставах.

Заслухавши
пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши надані письмові
докази, суд

ВСТАНОВИВ :

23 жовтня 2006р. працівниками
Бахмацької МДПІ була проведена перевірка магазину, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, та який належить Позивачу.

За
результатами перевірки складено акт перевірки НОМЕР_2.

Як
вбачається із акту, перевіркою було встановлено, що в магазині, який не був
місцем, внесеним до Єдиного реєстру місць зберігання, зберігалися тютюнові
вироби, а саме:

-          цигарки „ЛМ” в кількості 15 пачок по ціні 2,65 грн. за
пачку;

-          цигарки „Козак” в кількості 196 пачок по ціні 0,70 грн.
за пачку;

-          цигарки „Бонд” в кількості 8 пачок по ціні 2 грн. за
пачку;

-          цигарки „Отаман” в кількості 49 пачок по ціні 1,05 грн.
за пачку;

-          цигарки „Прилуки особливі” в кількості 68 пачок по ціні
1,70 грн. за пачку.

Як
вказано в акті перевірки, вбачається порушення ч.22 ст.15 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно
до ч.22 ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” від 19.12.95р. №481/95-ВР (далі -Закон №481):

“Зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
внесених  до Єдиного реєстру,  незалежно від того,  кому належить таке місце зберігання, або
того, за заявою якого суб'єкта підприємницької
діяльності  таке місце зберігання
було внесено до Єдиного  реєстру.”

Згідно
ст.1 Закону №481:

“Місце
зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або  приміщення,
яке  використовується  для
зберігання алкогольних
напоїв   та   тютюнових
виробів,   відомості   про місцезнаходження якого внесені до Єдиного
державного реєстру місць зберігання.

Єдиний
державний реєстр місць зберігання
(Єдиний  реєстр) - перелік   місць
зберігання,  який  ведеться
органами  державної
податкової  служби  України
і  містить  визначені
цим   Законом відомості  про  місцезнаходження
місць зберігання та відомості про заявників.”

Відповідно
до абз.9 ч.2 ст.17 Закону №481, за порушення норм Закону №481 до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі, зберігання спирту,  або  алкогольних
напоїв,  або  тютюнових виробів  у
місцях  зберігання,  не внесених до Єдиного реєстру, - 100
відсотків вартості товару, який знаходиться
в  такому   місці зберігання,  але
не  менше  1 700 гривень.

Відповідно
п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.03р.

“Підставою
для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

·          матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької
діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.”

Відповідно
до п.6 даного порядку:

“Рішення
про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем
плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації, його регіональні
управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації,
Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної
законодавством.

На
підставі вищевказаного акту перевірки, Відповідачем прийнято спірне рішення
НОМЕР_1 про застосування до Позивача фінансових санкцій в розмірі 1700грн. за
зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру.

Згідно
п.13 Порядку рішення про застосування фінансових санкцій можуть бути оскаржені
в установленому законодавством порядку.

Вважаючи
вищенаведене рішення незаконним та необґрунтованим, Позивач звернувся з
позовною заявою про визнання нечинним даного рішення.

Як
вбачається з акту, перевірка проводилася в присутності ОСОБА_2, яка здійснювала
торгівлю в магазині.

Згідно
ч.7 ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від  4 грудня 1990 року N509-XII (далі Закон
№509), в редакції чинній на момент перевірки:

“Позаплановими  перевірками вважаються також перевірки в
межах повноважень  податкових   органів, визначених  законами
України "Про застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій
у  сфері торгівлі,  громадського
харчування та послуг", "Про державне  регулювання
виробництва  і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.”

Згідно
ч.8 ст.11-1 Закону №509:

“Позапланова  виїзна
перевірка   здійснюється   на
підставі виникнення
обставин,  викладених  у
цій  статті, за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється наказом.”

Відповідно
до ч.ч.1,2 ст.11-2 Закону №509:

«Посадові
особи  органу державної  податкової
служби  вправі приступити  до
проведення  планової  або
позапланової   виїзної
перевірки  за наявності підстав для їх
проведення,  визначених цим та іншими
законами України,  та за умови надання
платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку,  в якому зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової  служби,
мета,  вид (планова   або
позапланова),  підстави,  дата
початку  та  дата закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть
перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним  за  умови
наявності  підпису керівника
органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної
податкової служби;

2)
копії наказу керівника податкового органу про проведення
позапланової  виїзної  перевірки,
в  якому  зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.»

Відповідачем наданий наказ начальника Бахмацької МДПІ
НОМЕР_3 та направлення-посвідчення на перевірку ІНФОРМАЦІЯ_2, якими першому
заступнику начальника Бахмацької МДПІ Батьківському О.Г. та головним
держподатревізорам-інспекторам Зайцю С.В. та Семеренку О.В. доручено провести з
23 по 25 жовтня 2006 року позапланову перевірку СПД ОСОБА_1 щодо дотримання
вимог законодавства, визначеного, в тому числі, і Законом України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, Дані наказ та направлення-посвідчення
містять підпис про ознайомлення ОСОБА_2.

Як
вбачається з письмового пояснення ОСОБА_2, даного під час перевірки, вона
підтвердила, що здійснювала торгівельну діяльність в магазині, який належить
СПД ОСОБА_1, та що в магазині дійсно зберігалися сигарети. Ліцензію збиралися
отримати найближчим часом.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що в день перевірки підміняла чоловіка в
магазині, який був зайнятий. Нею відбувалося оформлення приватного підприємства
«ІНФОРМАЦІЯ_1»для здійснення підприємницької діяльності в даному магазині. Вона
здійснювала оформлення ліцензії та касового апарату. Для підготовки приватного
підприємства до торгівлі, в нього завезли сигарети, які зберігалися у
підсобному приміщенні і які були виявлені під час перевірки. Всі представлені
перевіряючими документи підписала без зауважень.

Згідно копії свідоцтва про державну
реєстрацію, Приватне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_1»зареєстроване 24.07.06р.

Як вбачається з  наданої Відповідачем копії дозволу НОМЕР_4,
Позивачу було надано право на розміщення об`єкту торгівлі, а саме магазину продуктових
і промислових товарів за адресою: АДРЕСА_1, з 30.11.05р. по 30.11.06р., тобто і
на момент перевірки.

Разом з тим, як вбачається з наданої
Позивачем копії дозволу НОМЕР_5 право на розміщення об`єкту торгівлі, а саме
магазину продуктових товарів за адресою: АДРЕСА_1, з 06.10.06р., тобто і на
момент перевірки, було надано і Приватному підприємству «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Таким чином, на момент перевірки,
дозволи на розміщення об`єкту торгівлі в перевіряємому магазині мали і Позивач,
і Приватне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Проте, згідно п.3.5. Договору оренди
нежилого приміщення НОМЕР_6, наданого Відповідачем, який укладено між
Дмитрієвською селищною радою та Позивачем стосовно нежилого приміщення, що
знаходиться  за адресою: АДРЕСА_1,
орендатор не має права передавати дане приміщення в суборенду.

Від Позивача судом витребовувалися
докази, зокрема накладні та розрахункові документи, що підтверджують придбання
виявлених під час перевірки тютюнових виробів саме Приватним підприємством
«ІНФОРМАЦІЯ_1», а не Позивачем.

Проте, жодного такого документу
Позивачем суду представлено не було.

Згідно наданої Позивачем копії,
ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами була надана Приватному
підприємству «ІНФОРМАЦІЯ_1»строком дії з 08.12.06р. по 07.12.07р., тобто строк
дії наступив після перевірки.

Як вбачається з наданих Відповідачем
накладної НОМЕР_7 та довідки про опломбування реєстратора розрахункових
операцій від 20.11.06р., РРРО Приватним підприємством «ІНФОРМАЦІЯ_1»був
придбаний 14.11.06р. а опломбований 20.11.06р., тобто після перевірки.

На
підставі викладеного, суд доходить висновку, що Позивач не довів належними та
достатніми доказами, що виявлені  у нього
в магазині під час перевірки цигарки належать іншому підприємству, як не довів
і обґрунтованості їх зберігання у місці, не внесеному до Єдиного державного
реєстру місць зберігань.

За
таких обставин позовні вимоги являються не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст.71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. У
позові відмовити повністю.

2.
Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського
суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі. Заява
про  апеляційне оскарження та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу -
з  дня  складення
в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга  може  бути
подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

3.
Дана Постанова  набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне
оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
цим Кодексом,  постанова або  ухвала
суду  першої  інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі
подання  апеляційної скарги судове
рішення,  якщо його  не
скасовано,  набирає  законної
сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

4.
Дана Постанова після набрання законної сили,
є обов'язковою для осіб,  які
беруть  участь  у
справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України. Обставини,  які  були
встановлені постановою,  що
набрала законної  сили,  в
одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Постанова
виготовлена в повному обсязі та підписана 29.01.07р.

Суддя
І.В. Кушнір