ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 5/89б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Удовиченка О.С.

суддів:
Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши
касаційну скаргу
ЗАТ “Бахмутгіпс”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2007р.

у справі
№ 5/89Б господарського суду Донецької області

за заявою
ТОВ фірми “Соледар-сервіс”

до
ЗАТ “Бахмутгіпс”

про
банкрутство

ліквідатор ЗАТ “Бахмутгіпс”
Стародуб Г.Г.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

ТОВ фірми “Соледар-сервіс”
Семенова О.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. у справі №5/89Б (суддя Волкова Р.В. - головуючий) постанову господарського суду Донецької області від 03.05.2007р. залишено без змін, апеляційну скаргу ЗАТ “Бахмутгіпс” без задоволення.

ЗАТ “Бахмутгіпс” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. та постанову господарського суду Донецької області від 03.05.2007р. у справі № 5/89Б.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема: ч.1, 2 ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.93 ЦК України, 32, 34, 36, 38, 43, 105 ГПК України.

У судовому засіданні 16  жовтня 2007року було оголошено перерву до 30 жовтня 2007 року.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга ЗАТ “Бахмутгіпс” задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.04.2007р. порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ “Бахмутгіпс” в порядку ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (надалі Закон).

Постановою господарського суду Донецької області від 03.05.2007р. у справі №5/89Б (суддя Чорненька І.К.) ЗАТ “Бахмутгіпс” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Стародуба Г.Г., зобов’язано ліквідатора виконати вимоги  цієї постанови.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Отже за змістом цієї статті справа про банкрутство відсутнього боржника може бути порушена у разі, якщо боржник без поважних причин допускає порушення законодавства, передбачені п. 1 ст. 52 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що боржник відсутній за своєю юридичною адресою, що підтверджується, зокрема, актом державного виконавця ДВС Артемівського управління юстиції (а.с. 17)

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не встановлено місцезнаходження особи, яка виступає від імені юридичної особи відповідно до статутних документів боржника, а апеляційною інстанцією це порушення до уваги не взято, не приймаються судом касаційної інстанції  виходячи з наступного.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 15 ГПК України справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Статтею 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців”, який набув чинності  з 01.07.2004 р., зазначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню  до Єдиного державного реєстру , не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Закон України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її  місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Як вбачається матеріалів справи, зокрема, в Довідці ГУС у Донецькій області за № 22/1-1н563 від 05.12.2006р., в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на 05.12.2006р. ЗАТ “Бахмутгіпс” зареєстроване  за юридичною адресою: 84545, Донецька обл., Артемівський район, с. Бахмутське, вул. Піонерська,8, к.1.

Судом апеляційної інстанції на підставі акту державного виконавця ДВС Артемівського управління юстиції (а.с. 17) встановлено, що за вказаною адресою мешкає Бурлай О.М. За його згодою боржника було зареєстровано за адресою 84545, Донецька обл., Артемівський район, с. Бахмутське, вул. Піонерська,8, к.1., однак підприємство ніколи не знаходилось в приміщенні  за цією адресою.

Крім того, судами попередніх інстанцій на підставі наявних в матеріалах справи листів УПФ України в Артемівському р-ні (а.с. 19), Артемівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а. с. 20), Артемівської ОДПІ (а.с. 21),   встановлено, що боржником не подаються звіти, не сплачуються податки, підприємство не використовує працю найманих працівників, не нараховує заробітну плату та не сплачує відповідні внески.

Беручи до уваги вищевикладене, судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана постанова Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ЗАТ “Бахмутгіпс” залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду у справі №5/89Б про визнання банкрутом ЗАТ “Бахмутгіпс” залишити без змін.

Головуючий                                                              О.С. Удовиченко

Судді                                                                          О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін