ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.12.07                                                                                           Справа№ 28/331А

15 год 40 хв                                                                                                          (5/449-13/70А)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія - АЙРІАЛ”, м. Львів

до відповідача 1: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

до відповідача 2: Головного управління  державного казначейства України у Львівській області, в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі  м. Львова Головного управління  державного казначейства України у Львівській області, м. Львів

про зобов”язання здійснити бюджетне відшкодування  з ПДВ в сумі 41517,22 грн.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Петролюк А.М. –представник, Рогуля А.Й. –генеральний директор

Від відповідача 1: Мельничук В.А. –головний державний податковий інспектор

Від відповідача 2: Герус С.Є. –головний спеціаліст

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія - АЙРІАЛ” до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова про відшкодування 42 099 грн бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Постановою господарського суду Львівської області від 23.04.2007 року позов було задоволено повністю, стягнуто з державного бюджету на користь ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” 42 099 грн бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2007 року було скасовано постанову господарського суду Львівської області від 23.04.2007 року, справу направлено на новий розгляд до цього ж  господарського суду.

Згідно резолюції голови господарського суду Львівської області справу передано на розгляд судді Морозюку А.Я.

Ухвалою від 25.10.2007 року суд в порядку ст.52 КАС України ухвалив залучити до участі у справі в якості відповідача 2  Головне управління  державного казначейства України у Львівській області, в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі  м. Львова Головного управління  державного казначейства України у Львівській області,  у зв’язку із чим  ДПІ  у  Шевченківському районі  м. Львова  в подальшому іменувати як відповідача 1.

Позивачем подано суду письмові уточнення позовних вимог, в останньому письмовому уточненні позовних вимог (вх. № 27128 від 11.12.07 року) позивач просить зобов”язати ДПІ у Шевченківському  районі м. Львова, Головне управління  державного казначейства України у Львівській області, в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі  м. Львова Головного управління  державного казначейства України у Львівській області, здійснити на користь ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі  41517,22 грн з рахунку  на якому  обліковуються кошти  державного бюджету України, судові витрати покласти на відповідача 1.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, наведених в по зовній заяві (з врахуванням уточнення позовних вимог) та в письмових додаткових поясненнях, позивач просить суд зобов”язати ДПІ у Шевченківському  районі м. Львова, Головне управління  державного казначейства України у Львівській області, в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі  м. Львова Головного управління  державного казначейства України у Львівській області, здійснити на користь ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі  41517,22 грн з рахунку  на якому  обліковуються кошти  державного бюджету України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2005 року у справі № 5/1189-19/207, яким визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м.Львова від 13.11.03 року про завищення ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 42099 грн за липень 2003 року. Також вказує, що Довідкою про стан розрахунків з бюджетом, виданою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, підтверджується наявність у ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” станом на 14.11.2007 року переплати за платежем ПДВ у сумі 41517,22 грн. Також не погоджується із твердженням відповідача 1 про пропуск встановленого ст.99 КАС України річного строку для звернення до адміністративного суду, при цьому позивач посилається на те, що процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення  від 13.11.03 року про завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 42099 грн завершилася 14.11.2006 року(коли було прийнято Ухвалу Вищого адміністративного суду України, якою залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 19.07.2005 року та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2005 року), а позов про відшкодування  бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 42099 було подано позивачем до суду 21.02.2007 року, тобто в межах річного строку.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні на позов, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач 1 посилається на  п.1.2 Порядку   заповнення  податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.06.1997 року №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997 року за №250/2054, яким встановлено, що особи, які не підпадають під визначення платників податку у зв'язку з обсягами оподатковуваних операцій меншими ніж 3600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян протягом будь-якого періоду за останні 12 календарних місяців, у тому числі особи, зареєстровані як платники податку за власним бажанням (добровільно зареєстровані платники податку), а також особи, зареєстровані як платники податку на підставі того, що вони здійснюють торгівлю за готівку (кредитні дебетові картки або комерційні чеки),  до податкового періоду, в якому ними досягається зазначений обсяг оподатковуваних операцій, подають декларацію за скороченою формою (податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену). Податкова декларація за скороченою формою подається до першого звітного періоду, в якому платником досягнуто обсяг оподатковуваних операцій у розмірі 3600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За перший звітний період, у якому зазначені обсяги оподатковуваних операцій були досягнуті, платником подається податкова декларація за формою, установленою наказом ДПА України від 30.05.97 № 166, у редакції наказу ДПА України від 30.09.2003 N 466. Відповідно до ч.4 п.14 Указу Президента України „Про деякі зміни в оподаткуванні”, у разі якщо, починаючи з податкового періоду, протягом якого проведено добровільну реєстрацію, і до податкового періоду, в якому досягається зазначений обсяг оподатковуваних операцій, різниця між загальною сумою податкових зобов'язань звітного періоду та сумою податкового кредиту такого платника податку має від'ємне значення, сума податку на додану вартість зараховується у зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів. Якщо протягом такого строку суми від'ємного значення податку залишаються не погашеними сумами податкових зобов'язань, вони враховуються під час визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, або суми бюджетного відшкодування за наслідками податкового періоду, в якому були досягнуті зазначені обсяги оподатковуваних операцій. Таким чином, як зазначає відповідач 1, враховуючи відсутність оподатковуваних операцій в грудні 2002 року позивач не мав права подавати  повну податкову декларацію з податку на додану вартість. Виходячи із наведеного, позивач  не має права  на бюджетне відшкодування  за грудень 2002 року в сумі 50738 грн. Також відповідач 1 просить суд застосувати при розгляді справи вимоги ст.99 КАС України щодо права позивача на стягнення коштів з бюджету.

Представник відповідача 2 зазначив, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється територіальними органами Державного казначейства за висновками податкових органів або за рішенням суду за місцем реєстрації платника податку, відповідач 2 не несе відповідальності за діяльність тих чи інших органів (органів стягнення), уповноважених видавати розпорядчі документи на проведення стягнення з державного бюджету.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові декларації з ПДВ, облікову картку по ПДВ, довідку про стан розрахунків з бюджетом, рішення, ухвали, акт перевірки, податкове повідомлення-рішення  та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Шевченківському районі м.Львова було винесено податкове повідомлення -рішення від 13.11.03 року № /0/26625, яким виявлено завищення ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 42099 грн за липень 2003 року.

Рішенням  господарського суду Львівської області  від 19.07.2005 року у справі № 5/1189-19/207 (яке залишено без змін  ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2005 року) вищевказане податкове повідомлення-рішення було визнано недійсним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2006 року касаційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі м.Львова було залишено без задоволення, а рішення  господарського суду Львівської області  від 19.07.2005 року та ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 21.11.2005 року у справі за позовом ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення  - без змін.

Рішенням господарського суду Львівської області  від 19.07.2005 року у справі № 5/1189-19/207 було встановлено, що податковий орган (ДПІ у Шевченківському районі м. Львова) безпідставно прийшов до висновку про завищення позивачем (ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ”) бюджетного відшкодування  в розмірі  42099 грн, оскільки ДПІ не було враховано, що право  на  включення суми  податку  до податкового кредиту  виникло  у позивача  не у зв”язку з придбанням  товарів (робіт, послуг), операції по яких  звільнені від обкладення ПДВ, а у зв”язку із придбанням товарів (автобусів, газових установок), які в силу Закону підлягають оподаткуванню  на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із облікової картки ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” по ПДВ, в грудні 2006 року ДПІ у Шевченківському районі м.Львова внесла зміни до облікової картки платника, знявши з нарахування суму ПДВ 42099 грн за рішенням суду, та відобразивши переплату по ПДВ в сумі 42099,72 грн. Як вбачається із облікової картки ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” по ПДВ за період 01.01.-01.10.2007 року, частина вказаної суми була зарахована на погашення податкових зобов’язань позивача, решта суми переплати станом на 01.10.2007 року складає 41517,22 грн.

Як вбачається із долученої позивачем до матеріалів справи Довідки про стан розрахунків з бюджетом, виданої ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, цією довідкою підтверджено наявність у ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” станом на 14.11.2007 року переплати до бюджету за платежем ПДВ у сумі 41517,22 грн.

Відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п.7.7.1, п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(в редакції, чинній станом на час виникнення у позивача від’ємного значення по ПДВ, про зобов’язання відшкодування якого заявлено позов), сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначається як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань та сумою податкового кредиту звітного періоду; у разі, коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від’ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача 1 на пропуск позивачем встановленого ст.99 КАС України річного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, виходячи із наступного.

Підпунктом 7.7.8.пункту 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(в редакції Закону України від 07.07.2005 року № 2771-ІV) встановлено правило, згідно якого призупиняється процедура відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження, а також передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п’яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов’язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Кодекс адміністративного судочинства України(в тому числі і стаття 99 зазначеного Кодексу) набрав чинності з 01.09.2005 року.

Враховуючи те, що предметом судового оскарження у справі № 5/1189-19/207 була сума бюджетного відшкодування з ПДВ, заявлена  ТзОВ „Компанія - АЙРІАЛ” в розмірі 42099 грн за липень 2003 року (зазначено суму було визначено як завищення бюджетного відшкодування податковим повідомленням-рішенням від 13.11.03 року № /0/26625, що було предметом спору у справі № 5/1189-19/207), приймаючи до уваги те, що остаточним рішенням з судового оскарження цієї суми була ухвала Вищого адміністративного суду України від 14.11.2006 року, та виходячи із того, що позов подано позивачем до суду 21.02.2007 року, суд приходить до висновку про те, що позивачем не пропущено встановлений ст.99 КАС України строк для звернення до адміністративного суду, так як з дня коли право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування слід вважати порушеним та до дня звернення позивача за захистом цього права до адміністративного суду минуло менше одного року.

Посилання відповідача 1 на те, що позивачу Актом № 99 від 05.12.2007 року анульовано свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, не має впливу на право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування, так як згідно Акту дата анулювання свідоцтва є 05 грудня 2007 року, а бюджетна заборгованість виникла за більш ранній період.

Судові витрати у вигляді 3 грн 40 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Львова (79003, м.Львів,вул.Стрийська,35, ідентифікаційний код 20801149), Головне управління державного казначейства України у Львівській області, в особі Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державного казначейства України у Львівській області (79007, м.Львів, вул. Городоцька,16, ідентифікаційний код 22389441) здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія - АЙРІАЛ” (79024, м.Львів, вул. Зустрічна, 6/9, ідентифікаційний код 32054015) бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 41517 грн 22 коп з рахунку на якому  обліковуються кошти  державного бюджету України.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія - АЙРІАЛ” (79024, м.Львів, вул. Зустрічна, 6/9, ідентифікаційний код 32054015) 3 грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя