ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.

№ 18/90-07

Вищий господарський  суд
України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

СПД ОСОБА_1

на ухвалу

від 31.07.07 Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 18/90-07 господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом

СПД ОСОБА_1

до

Виконавчого комітету Криворізької
міської ради  СПД ОСОБА_2

про

визнання частково недійсної угоди

У справі взяли участь представники

від позивача: не з'явилися

від відповідачів:

Виконавчого
комітету Криворізької міської ради  - не
з'явилися

СПД ОСОБА_2 - не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 29.03.07 у задоволенні позовних вимог  про визнання частково недійсною угоди про
заміну боржника  у зобов'язанні ( переведенні
боргу) відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 31.07.07 апеляційну скаргу СПД ОСОБА_1 на
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.07 повернуто
без розгляду на підставі п.2 ст. 97 ГПК України. Ухвалу суду мотивовано тим, що
додані до скарги  поштова квитанція №7977
не містить повного найменування відповідача-1 його поштової адреси, а поштова
квитанція № 7979 не містить поштової адреси відповідача-2 (колегія суддів  у складі: Ясир Л.О., Прудніков В.В., Джихур
О.В.).

СПД ОСОБА_1, не погодившись з ухвалою
суду апеляційної інстанції, звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій
просить її скасувати, справу передати на розгляд до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права дійшла
висновку, що касаційна скарга  підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту касаційної
скарги визначено статтею 111 Господарського процесуального кодексу України, і
зокрема встановлено, що до скарги додаються докази надсилання її копії іншій
стороні у справі.

Повертаючи касаційну скаргу, суд
апеляційної інстанції послався на недотримання позивачем вимог зазначеної
норми. Проте з таким висновком погодитись не можна.

Як вбачається з оскарженої ухвали,
позивач подав докази надіслання копії апеляційної скарги відповідачам - виданий
об'єктом поштового зв'язку поштові квитанції про відправлення рекомендованого
листа №7977 та №7979.

Згідно з абзацом першим пункту 36
Правил надання послуг поштового зв'язку (далі - Правила), затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1155, про прийняття
для пересилання реєстрованого поштового відправлення відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої
послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Мотиви оскарженої ухвали
про те, що в квитанції мають бути зазначені повна адреса одержувача позбавлені
правового обґрунтування. Слід зазначити, що згідно з абзацом другим пункту 36
Правил зазначення повної адреси одержувача вимагається лише щодо розрахункових
документів, які видаються під час приймання для пересилання міжнародного
рекомендованого відправлення.

Відповідно до визначення поняття
доказів, що міститься у статті 32 Господарського процесуального кодексу
України, наданий Товариством касовий чек є доказом. У разі сумнівів у його
достовірності, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд вправі
був витребувати додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення
касаційної скарги по вказаним їм мотивам.

Викладене вище відповідає правовим
позиціям застосування норм Господарського процесуального кодексу України
викладеним  у постановах Верховного Суду
України від 17.01.06 по справі №20-4/018-5/054 та від 24.01.06 №24/534б.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції помилково застосував пункт п.2 ст. 97 Господарського процесуального кодексу
України, та без законних підстав повернув апеляційну скаргу.

З копій апеляційної скарги та
клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку  вбачається, що вони надійшли до суду
09.07.07. Рішення суду  від 29.03.07
належним чином оформлене та підписано 16.04.07, направлено сторонам у справі
18.04.07.

Враховуючи викладене, оскаржена
ухвала підлягає скасуванню, а справа- передачі на розгляд до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119-11113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу СПД
ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 31.07.07 у справі № 18/90-07
господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

Справу направити до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун