ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

11.04.07                                                                                           Справа  № 5/131-59А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Мацкулі Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу (далі СГВК) „Україна” за № 167 від 12.10.06 р.

на постанову господарського суду Волинської області від 19.09.06 р.

у справі № 5/131-59А

за позовом Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Ківерцівському районі Волинської області, м. Ківерці

до відповідача: СГВК „Україна”, с. Тростянець, Волинська область

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат  на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 54 173,45 грн.

за участю представників:

від позивача:  не з’явився;

від відповідача: Каліш М.О. –довіреність б/н від 08.08.06 р., Кропивська М.Д. –довіреність б/н від 08.08.06 р.

Ухвалою від 20.02.07 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 10.04.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі.

Ухвалою від 16.03.07 р. виправлено помилку в ухвалі від 20.02.07 р., а саме в даті призначення справи до розгляду, замість дати «10.04.07 р.»читати «11.04.07 р.».

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 2166030.

Позивачем подано до Львівського апеляційного господарського суду лист № 1199/07-26 від 03.04.07 р., в якому просить провести розгляд справи без представника УПФ України в Ківерцівському районі Волинської області.

До початку судового засідання 05.12.06 р. представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників відповідача, судом встановлено:

Постановою господарського суду Волинської області від 19.09.06 р. у справі № 5/131-59А (суддя В.Л.Слупко) позов УПФ України в Ківерцівському районі Волинської області про стягнення з СГВК «Україна»суми заборгованості з відшкодування витрат  на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.05 р. по 31.12.05 р. в сумі 54 173,45 грн., задоволено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що: право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років, тобто законодавчо встановлено обов’язок платника збору по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених по п. «ж»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»до досягнення жінкою 55-річного віку, а не 50-річного, як це  стверджує відповідач; з введенням в дію Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»збережено порядок покриття ПФУ витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: рішення господарського суду Волинської області від 19.09.06 р. винесене з порушенням вимог і норм чинного законодавства; переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі; посадова особа ПФ зобов’язана не пізніше дня досягнення особою пенсійного віку, повідомити її про виникнення права на пенсію за віком; просить скасувати рішення господарського суду Волинської області в частині стягнення з СГВК «Україна»на користь УПФ України в Ківерцівському районі 9361,77 грн. заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій, та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, де зазначається, що: у Законах України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення»не передбачено обов’язок ПФ про переведення пенсії з виду на вид по причині, що впливає на відшкодування підприємством фактичних витрат.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Волинської області від 19.09.06р. у справі № 5/131-59А –скасуванню, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи позов заявлено УПФ України в Ківерцівському районі Волинської області до СГВК „Україна” про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.05 р. по 31.12.05 р. на суму 54 173,45 грн.

СГВК «Україна»зареєстрований в УПФ України в Ківерцівському районі Волинської області як як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування 05.04.2000 року за реєстраційним номером 03.05.03-0674 (згідно заяви про реєстрацію).

УПФ України в Ківерцівському районі Волинської області направило у СГВК «Україна»розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за 2005 рік в сумі 54173,45 грн. (а.с.6).

Статтею 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 р. № 1788-ХІ зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 1788-ХІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 р. вказана стаття також регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону № 1788 (відповідно до Закону України від 16.05.1996 р. № 198/96-ВР).

Законом України  „Про внесення змін до деяких законів України” від 17.02.2000 р. № 1461-ІІІ порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено, виключено норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону № 1788-ХІ та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у Закон України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 400/97) передбачено, що платники збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати  збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що визначається відсотковому відношенні від об’єкта оподаткування, який передбачений ст. 2 цього закону.

Зокрема, відповідно до Закону № 400/97, суб’єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому розмірі від об’єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Згідно до ст. 3 Закону № 400/97 збір на обов’язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

П.2 Розділу ХУ „Прикінцеві положення” Закону № 1058-ІУ передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто,  зазначений вище порядок відшкодування.

З огляду на викладені норми законодавчих актів, СГВК „Україна”, як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов’язаний сплачувати ПФ збір у 100-відсотковому розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто, у повному розмірі відшкодувати ПФ фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача.

СГВК «України»створений в процесі реорганізації і є правонаступником КСП «Україна», в обсягах частини майна, що перейшла до кооперативу внаслідок реорганізації даного КСП (п.2.1 ст.2 статуту СГВК), що визнають представники відповідача.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати постанову господарського суду Волинської області від 19.09.06 р. у справі № 5/131-59А в частині стягнення з СГВК «Україна»на користь УПФ України в Ківерцівському районі 9361,77 грн. заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій, мотивуючи тим, що після досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ЗУ № 1788-ХІ, громадянки Павлюк Г.М., Алексюк М.М., Демчук Н.Г. втратили право на отримання пільгових пенсій і набули право на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до абз. 4 п.3 розділу ХУ ЗУ № 1058. Однак, доказами наданими позивачем підтверджується те, що до відшкодування пред’явлено позивачем суми виплачених пільгових пенсій на 55-ому році життя пенсіонерів, що відповідає вимозі ст. 26 ЗУ № 1058 і ст. 12 ЗУ № 1788.

Доказів того, що дані громадянки скористалися свої правом на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до абз. 4 п.3 розділу ХУ ЗУ № 1058 в матеріалах справи немає.

Апелянт в апеляційній скарзі та судовому засіданні посилається на те, що відповідно до абз. 4 п.3 розділу ХУ «Прикінцевих та перехідних положень»ЗУ № 1058 зі змінами, внесеними Законом України від 16.06.05 р. № 2658 (надалі ЗУ № 2658), жінки які народили п’ятеро і більше дітей, і виховали їх до шестирічного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за п’ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Однак, таке посилання апелянта не береться судом до уваги, виходячи з такого:

1)          зміни внесені ЗУ № 2658 вступають в силу з 01.01.06 р.;

2)          пенсіонери - Павлюк Г.М., Алексюк М.М., Демчук Н.Г, вийшли на пільгові пенсії в силу вказаного Закону, згідно ст. 13 ЗУ № 1788;

3)          дія ЗУ № 2658 не має зворотної сили;

4)          це право, а не обов’язок жінок, і ні в якому разі позивач не може спонукати їх до такого переходу, оскільки, пільгові пенсії призначені по п. «ж»ст. 13 ЗУ № 1788, вказаним жінкам, які виховали п’ятеро і більше дітей незалежно від віку і трудового стажу, при умові праці в сільському господарстві.

На думку колегії суддів, абз. 4 п.3 розділу ХУ «Прикінцевих та перехідних положень»ЗУ № 1058 стосується жінок, яким призначена пенсія за ст. 17 ЗУ № 1788, а не за ст. 13 цьго Закону.

Як видно з виписок паспорту, громадянка України Демчук Н.Г народилася 19.06.51 р., обов’язок позивача перевести на пенсію на загальних підставах ст. 12 ЗУ № 1788 виникає з 19.06.06 р.; Алексюк М.М. –народилася 17.04.50 р., перевід на пенсію за віком – 17.04.05 р.; Павлюк Г.М. народилася 28.09.51 р. –перевід на пенсію за віком –28.09.06 р.

Алексюк М.М. виплачена пенсія на пільгових умовах по 17.04.05 р., що видно з довідки від 30.05.06 р. № 2367/02-47 (а.с.25), сума якої заявлена до відшкодування.

Право на призначення пільгових пенсій вказаним жінкам по ст. 13 ЗУ № 1788 підтверджено відповідачем, направленими суду апеляційної інстанції ксерокопіями подань № 15 від 25.12.98 р. на Демчук Н.Г; № 6 від 30.03.94 р. на Алексюк М.М.; № 11 від 26.08.98 р. на Павлюк Г.М., відповідно підписані керівниками відповідача, і підписи яких завірені печаткою відповідача.

Чинне законодавство не передбачає ні права, ні обов’язку ПФУ на переведення пенсіонерів з одного виду пенсії на інший без заяви пенсіонера та відповідних документів до досягнення інвалідом віку передбаченого ст. 12 ЗУ № 1788 або ст. 26 ЗУ № 1058.

Тому, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийняв законну та обґрунтовану постанову, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Волинської області від 19.09.06р. у справі № 5/131-59А –скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Волинської області від 19.09.06р. у справі № 5/131-59А залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Матеріали справи повернути до господарського суду Волинської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                            Слука М.Г.

Судді                                                                                 Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.