КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2007                                                                                           № 05-5-9/9924

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Калатай  Н.Ф.

Смірнової  Л.Г.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Васьків І. В. – представник за довіреністю № ЮР – 5 – Нвід 03.05.07 р.

від відповідача - Довганенко Д. В. – представник за довіреністю від 07.07.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 19.07.2007

у справі № 05-5-9/9924 (Жирнов С.М.)

за позовом                               Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства - лізингова компанія "Укртранслізинг"

про                                                  стягнення 4036103,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Стрийський вагоноремонтний завод” звернулось до господарського суду міста Києва з позовом  до Відкритого акціонерного товариства лізингова компанія “Укртранслізинг” про стягнення 4036103,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2007 року у справі  № 05 – 5 – 9/9924 позовні матеріали повернуто позивачу без розгляду на підставі п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Державне підприємство “Стрийський вагоноремонтний завод” звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції ухвалу скасувати та передати справу на розгляд по суті до господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що до позовної заяви ним були додані всі документи, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, та наведено обґрунтований розрахунок заборгованості; що на стадії підготовки справи до розгляду суд не вправі  визнавати відсутність чи достатність доказів, тобто давати оцінку доведеності обставин справи; що ним було направлено копію позовної заяви та доданих до неї документів на адресу, яка зазначена в тексті спірного договору, підписаного відповідачем, що, на думку позивача, є належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Ухвалою від 21.08.2007 року Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя – Капацин Н. В., судді Калатай Н. Ф., Пашкіна С. А. відновила строк для подачі апеляційної скарги, прийняла апеляційну скаргу Державного підприємства “Стрийський вагоноремонтний завод” до свого провадження та призначила її розгляд на 10.09.2007 року.

Розпорядженням Голови суду № 01 –23/1/1 від 10.09.2007 р. справу № 2/1 – 17/347 – 48/65 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Капацин Н. В., суддів Калатай Н. Ф., Смірнової Л. Г.

06.09.2007 року до суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких позивач надав докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача: 03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 40, та звернув увагу суду на  те, що з вказаної адреси кореспонденція повертається без вручення.

В судовому засіданні 10.09.2007 року відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву,  в якому  просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 19.07.2007 року у справі № 05 – 5 – 9/9924.

Крім того, відповідач повідомив суду про те, що його адресою є –  01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 4, оф. 120, та про те, що спірну позовну заяву ним за вказаною адресу було отримано.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали позовної заяви, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість повернення позовних матеріалів без розгляду на підставі  п. п. 3, 6 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду міста Києва № 05-5-9/9924 від 19.07.2007 року позовну заяву Державного підприємства “Стрийський вагоноремонтний завод” повернуто позивачу без розгляду, з тих підстав, що в позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в ній обставини та не додано обґрунтованого розрахунку стягуваної суми, і що до позовної заяви не додано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки у позовній заяві позивачем вказані дві поштові адреси (місцезнаходження) відповідача, в той час як до заяви залучено підтвердження надсилання позовної заяви тільки за однією адресою (м. Київ, 01103, вул. Драгомирова, 4 оф. 120).

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що:

“- у абз. 5 стор. 2 заяви зазначено, що відповідачем сплачено: 16.11.2006. - 1 млн. грн., 08.12.2006. - 1 млн. грн., 25.12.2006. - 1,5 млн. грн., 29.12.2006. -560,2 тис. грн., 12.01.2007. - 3 млн. грн., 16.01.2007. - 1 млн. грн., 01.02.2007. - 400 тис. грн., 18.05.2007. - 10332,0 тис. грн., 25.06.2007.- 2 млн. грн., а всього 20792,2 тис. грн.", однак не вказано на докази, які мають такі зазначення підтверджувати (якими банківськими документами була здійснена часткова оплата з боку відповідача не вказано);

- вищезазначене позбавляє обгрунтованості і розрахунок пені на суму 1060533,64 грн., в якому використана доказово не доведена суду сума 20792,2 тис. грн., а рівно, і розрахунок інфляції на суму 195069,69 грн. та річних на суму 189547,83 грн. за таких же обставин;

- у абз. 3 стор. 3 заяви зазначено, що "Позивач зазнав збитків, внаслідок пред"явлення вимог про сплату штрафних санкцій контрагентами, за несвоєчасну оплату, отриманих для будівництва нових напіввагонів матеріалів та запчастин в сумі  1.5 млн. грн.", але знов не вказано доказів, які мають такі зазначення підтверджувати;

-  бездоказовими є також зазначення у абз. 4 стор. 3 заяви на "Невиконання плану будівництва піввагону, згідно умов Договору № 32 від 26.10.2006 р. ..." у кількості  " ... 147 піввагонів", а також визначення розміру і тільки його вказанням (без відповідного розрахунку) про "... запланований прибуток ... 231,66 грн." 9абз. 6 стор. 3 заяви);

- про яку " ... відсутність фінансування будівництва нових піввагонів зі сторони відповідача ..." зазначається у абз. 7 стор. 3 заяви позивачем не пояснюється (чим таке фінансування з боку відповідача встановлено не вказується), відповідні докази не вказані;

- відсутні вказання і на докази, які мають підтверджувати прямий безпосередній зв"язок між Договором № 32 від 26.10.2006 р. з Договором про відкриття кредитної лінії  № КЛ - 07/2006 від 07.07.2006 р. та з Договором № 3 від 05.04.2007 р., т.т. що має поєднувати в одне ціле три вищевказані договори у заяві не вказано.

Тому і розрахунок позивача щодо збитків на загальну суму 1627752,65 грн. визнається доказово не доведеним (не обгрунтованим);

- у абз. 3 стор. 4 заяви зазначено, що " ... на момент пред"явлення позову відповідачем задоволені частково - 18.05.2007. сплачено 10332,0 тис. грн. та 25.06.2007. - 2000,0 тис. грн.", але знов не вказано на докази, які мають такі зазначення підтверджувати.”

Проте, на думку колегії суду, посилання в позовній заяві на докази, що підтверджують викладені обставини, в той час як  самі докази до позовної заяви не додані, не є підставою для повернення такої заяви з посиланням на статтю 63 Господарського процесуального кодексу України. В такому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду може ухвалою витребувати ці докази від позивача чи відповідача, або вимагати їх надання від сторін до закінчення розгляду справи.

Аналогічна позиція викладена в Роз’ясненні Вищого господарського суду України №02-5/289 від 18.09.1997р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (із змінами та доповненнями).

З огляду на викладене, залишення судом першої інстанції  позову без розгляду з мотивів відсутності у позовній заяві вказівок на докази, що підтверджують викладені в ній обставини, на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України судова колегія вважає помилковим.

Щодо ненадання доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, якщо цих документів у сторін немає.

Згідно ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем в позовній заяві зазначено дві адреси відповідача: 03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса,40 (юридична) та 01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 4, оф. 120 (поштова).

До позовної заяви додані докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів лише на поштову адресу відповідача (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 4, оф. 120).

В судовому засіданні представник відповідача усно повідомив суду про те, що саме вказана адреса є його місцезнаходженням, та про те, що ним було отримано вказану позовну заяву та додані до неї документи, а отже, позивачем було дотримано вимоги ч. 1 ст. 56 ГПК України.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства “Стрийський вагоноремонтний завод”   підлягає задоволенню, а ухвала № 05 – 5 - /9924 від 19.07.2007 року - скасуванню з матеріалів позовної заяви на розгляд по суті спору до господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від 19.07.2007 року № 05-5-9/9924 скасувати повністю.

2. Матеріали позовної заяви Державного підприємства “Стрийський вагоноремонтний завод”  передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Калатай  Н.Ф.

Смірнова  Л.Г.

12.09.07 (відправлено)