КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2007                                                                                           № 23/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                     Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Белаш В.В. – по довіреності.

Від відповідача 1 – Білецька В.В. – по довіреності

Від відповідача 2 – не з’явився

Від третьої особи – Тарасун В.Г. – по довіреності

Дем’янюк В.П. – по довіреності

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланжерон"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.06.2007

у справі № 23/16 (Демидова А.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланжерон"

до                                                   ЗАТ "Сільпо Рітейл"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експорт"

третя особа відповідача           ВАТ "Центральний гастроном"

третя особа позивача

про                                                  спонукання до вчинення дії та стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланжерон» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства «СІЛЬПО РІТЕЙЛ» про спонукання укласти з позивачем основний договір купівлі – продажу нерухомого майна, нежилого будинку (літ. «А»), що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019,00 кв.м та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексопорт» штрафу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.01.2007 року за клопотанням позивача вжито заходів до забезпечення позову, - накладено арешт на нежилий будинок (літ. «А»), що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019,00 кв.м. та заборонено вчиняти дії щодо перереєстрації права власності на вказаний будинок.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.03.2007 року за заявою Відкритого акціонерного товариства «Центральний гастроном» допущеного останнього до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача -1.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.06.2007 року скасовано заходи забезпечення позову.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 року по справі в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланжерон» було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням у справі та ухвалою суду про скасування заходів забезпечення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланжерон» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просить його скарги задовольнити, скасувати рішення та  ухвалу повністю, прийняти нове рішення у справі яким  позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення у справі  та оскаржувана ухвала прийняті внаслідок порушення норма матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що за оскаржуваним рішенням судом було неправильно застосовано норми матеріального права, враховуючи той факт, що право власності ЗАТ «Сільпо Рітейл» на нежилий будинок (літ. «А»), що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, будинок 47, загальною площею 5019,00 кв.м. виникло на підставі договору купівлі – продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 13.10.2006р. за реєстром № з-1618, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів від 13.10.2006 р. за № 1640817 та зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» під реєстровим номером 3339п про що видано реєстраційне посвідчення № 024590 від 15.11.2006 р, який було укладено раніше, ніж Господарським судом м. Києва було визнано право власності на вказане майно за третьою особою у справі – ВАТ «Центральний гастроном», а отже право власності на спірне нерухоме майно відповідно до статей 328, 334, 655, 657 Цивільного кодексу України належить ЗАТ «Сільпо Рітейл».

Крім того, апелянт посилається на порушення норм процесуального права, а саме неправильне застосування судом положень ч.2 ст. 35 ГПК України.

Відповідачі підтримали апеляційні скарги позивача.

Третя особа - ВАТ  «Центральний гастроном» заперечувало проти апеляційних скарг та просила залишити їх без задоволення, а оскаржувані рішення та ухвалу суду  – без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

17 жовтня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Сільпо Рітейл» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ланжерон» було укладено в простій письмові формі попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов’язалися у майбутньому. В строк до 25.12.2006 року укласти у нотаріальній формі договір купівлі – продажу нежилого будинку загальною площею 5019,00 кв.м., що розташований за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 47.

Умовами договору сторони передбачили, що у разі, якщо одна із сторін ухиляється від виконання зобов’язань за цим договором (тобто від оформлення основного договору). Інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти основний договір на умовах, зазначених цим договором (п.5 попереднього договору).

19 жовтня 2006 року Рішенням Господарського суду м. Києва по справі №6/47, залишеним без змін згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2007 року, постанови Вищого господарського суду України від 27 лютого 2007 року та ухвали Верховного Суду України від 26.04.2007 р. визнано недійсним договір купівлі – продажу  нежилого будинку по проспекту Перемоги, 47, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. 28.09.2004р., за реєстром №2361 та визнано право власності на зазначений нежилий будинок за Відкритим акціонерним товариством «Центральний гастроном».

Таким чином, в зв’язку з прийняттям рішення господарського суду м. Києва у справі №6/47 ТОВ «Торгові мережі» було позбавлено правових підстав здійснення ним прав власника, шляхом визнання договору купівлі – продажу договору спірного майна від 28 вересня 2004 року недійсним.

Згідно п.1. ст. 236 Цивільного кодексу України  визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, ТОВ «Торгові мережі» не мали належних прав власника (ст.319 ЦК України) на укладання з ЗАТ «Сільпо Рітейл» договору купівлі – продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 13.10.2006р. за реєстром № з-1618, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів від 13.10.2006 р. за № 1640817 та зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» під реєстровим номером 3339п про що видано реєстраційне посвідчення № 024590 від 15.11.2006 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того що нежилий будинок загальною площею 5019,00 кв.м., що розташований за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 47 належить на праві власності Відкритому акціонерному товариству «Центральний гастроном» і даний факт встановлений рішенням Господарського суду м. Києва по справі №6/47, залишеним без змін згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2007 року, постанови Вищого господарського суду України від 27 лютого 2007 року та ухвали Верховного Суду України від 26.04.2007 р.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову, оскільки фактичним власником нежилого будинку за адресою м. Київ, пр. Перемоги, 47 на момент постановлення ухвали про забезпечення позову було та є на даний час Відкрите акціонерне товариство «Центральний гастроном».

Крім того,  як вбачається з матеріалів справи, попередній договір між сторонами укладено в простій письмовій формі.

Згідно ст. 635 Цивільного кодексу України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частина четверта даної статті наголошує, що  попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Згідно п.1 ст. 657 Цивільного кодексу України визначено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, попередній договір, на підставі якого позивач стверджує про виникнення зобов’язань Відповідача-1 ЗАТ «Сільпо Рітейл» мав бути укладений у письмовій формі і підлягав обов’язковому нотаріальному посвідченню.

Згідно п.1 ст. 220 Цивільного  кодексу України визначені правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, а саме: у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

В свою чергу, Попередній договір про укладання договору купівлі - продажу вищезазначеного нерухомого майна укладений лише в письмовій формі, а отже є нікчемним.

Згідно п.2 ст. 215 ЦК України зазначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно п.1. ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, враховуючи факт нікчемності попереднього договору та факт визнання в судовому порядку за справою № 6/47 права власності ВАТ «Центральний гастроном» на нежилий будинок по проспекту  Перемоги, 47, що є предметом за основним договором який позивач просив суд зобов’язати укласти Відповідача, Господарський суд м. Києва за оскаржуваним рішенням дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 101 ГПК України у  процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 р. та ухвала Господарського суду міста Києва від 26.03.2007 року у справі №23/16 відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон”, Закритого акціонерного товариства „Сільпо Рітейл” на рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 р. та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2007 року у справі №23/16– залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 р. у справі №23/16  – залишити без змін.

3. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.03.2007 р. у справі №23/16  –  залишити без змін.

4. Матеріали справи №23/16  повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

30.07.07 (відправлено)