ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2007
Справа №2-7/11573.1-2007

За позовом Приватного підприємства «Ремсервіс» (41700, Сумська область, м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 52)

До відповідача  Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» (95022, м. Сімферополь, проспект Перемоги, 211-а)

Про стягнення 25619,38 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Борзунов В. І., предст., дов. від 01.04.2007 р.

Від відповідача  - Новікова І. М., предст., дов. від 15.01.2007 р.

Суть справи: Приватне підприємство «Ремсервіс» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» про стягнення 25619,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №5/02-04 від 27.02.2004 р. позивач поставив філії в м. Севастополі Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» товар на загальну суму 19800,00 грн. Проте, оскільки вартість товару відповідачем в обумовлені договором строки сплачена не була, ПП «Ремсервіс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість в примусовому порядку. Крім того, у зв’язку з порушенням відповідачем виконання грошового зобов’язання, позивач просить стягнути з ЗАТ «Крим-Лада» пеню в розмірі 3183,19 грн. та 2636,19 грн. інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що в договорі №5/02-04 від 27.02.2004 р. відсутні положення щодо якості та комплектності продукції, через що зазначений договір є неукладеним, а тому не породжує для сторін жодних прав та обов’язків. За таких обставин ЗАТ «Крим-Лада» просить припинити провадження у справі за пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України через відсутність предмета спору.

Крім того, в подальшому ЗАТ «Крим-Лада» також звернуло увагу на те, що первинні документи, зокрема, акт звірки, накладна, довіреність, які представлені позивачем в якості доказів того, що товарно-матеріальні цінності були передані відповідачу, не можуть бути належними доказами у справі, оскільки оформлені з порушеннями вимог чинного законодавства України.

13.09.2005 р. до ГС АР Крим від Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» надійшло доповнення до відзиву, в якому відповідач додатково до викладених раніше обставин зауважив, що доказами неодержання від позивача товару за накладною №32/1 від 27.02.2004 р. на суму 19800,00 грн., є, зокрема, наступні документи: оборотна-сальдова відомість і розшифровка головної книги по бухгалтерському рахунку 28 «Товари» за лютий 2004 року; акт прийому-передачі документів бухгалтерського обліку, складений при передачі справ від директора філії Сивоконь А. Ф. до головного підприємства ЗАТ «Крим-Лада»; акт аудиторської перевірки НП «Аудиторсько-консалтингова група «Тріумф».

28.08.2006 р. до ГС АР Крим від Приватного підприємства «Ремсервіс» надійшло клопотання, в якому позивач уточнив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача 19800,00 грн. заборгованості, 318,19 грн. пені, 2636,19 грн. інфляційних втрат, 1200,00 грн. витрат, пов’язаних з проведенням експертизи, державне мито у сумі 256,19 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням ГС АР Крим від 21.09.2006 р., залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.11.2006 р., в позові було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2007 р. вищевказані рішення ГС АР Крим та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа передана на розгляд судді Дворному І. І. та ухвалою від 10.09.2007 р. була прийнята до розгляду з привласненням №2-7/11573.1-2007.

У судовому засіданні, що відбулося 09.10.2007 р., представник відповідача надав суду пояснення, в яких зазначив на додаткові обставини, які, на його думку, є підставою для відмови в задоволенні позову. Вказані пояснення прийняті судом до розгляду.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

27.02.2004 р. між Приватним підприємством «Ремсервіс» (Продавець) та філією в м. Севастополі Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» (Покупець) був укладений договір №5/02-04, п. 1.1 якого передбачено, що Продавець зобов’язується поставити, а Покупець – прийняти й оплатити деревообробні верстати, а саме: продольно-пильний в кількості 1 шт. за ціною 8500,00 грн., круглопильний в кількості 1 шт. за ціною 3500,00 грн. пила торцовочна мод. ЦКГ в кількості 2 шт. за ціною 3900,00 (з ПДВ).

Загальна сума договору 19800,00 грн. (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунок за поставлену продукцію проводиться протягом десяти днів з моменту отримання продукції шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

У зв’язку з несплатою відповідачем поставленої продукції у розмірі 19800,00 грн. Приватне підприємство «Ремсервіс» звернулося до суду з позовом про стягнення з ЗАТ «Крим-Лада» заборгованості в примусовому порядку.

Оцінивши в сукупності представлені докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на час укладання вищевказаного договору діяльність філії в м. Севастополі Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» визначалася відповідним Положенням, затвердженим загальними зборами акціонерів ЗАТ «Крим-Лада» від 22.05.2003 р.

Відповідно до приписів п. 3.2 та п. 3.6 Положення, Філія має право від свого імені укладати угоди на суму, що не перевищує 20 000,00 грн. Угоди поверх зазначеної суми укладаються лише після письмової згоди Власника.

Згідно з п. 4.1 Положення керівництво філією здійснює Директор, який підзвітний Власнику. Директор призначається Власником на контрактній основі.

Управління філією здійснюється на підставі цього Положення та Статуту Власника, і довіреності, що видається Власником (п. 4.2 Положення).

П. 4.4 Положення передбачено, що директор згідно з виданою довіреністю, у тому числі, укладає договори, контракти, інші угоди на суму, затверджену Власником.

Аналогічне положення передбачено ч. 4 ст. 95 Цивільного кодексу України, якою визначено, що керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності

Матеріали справи свідчать, що Сивоконь Олександр Федорович був призначений на посаду виконуючого обов’язки директора Севастопольської філії ЗАТ «Крим-Лада» наказом №82 від 13.06.2002 р.

Проте, позивач під час розгляду справи не надав суду доказів видачі особі, яка підписала договір №5/02-04 від 27.02.2004 р. від імені ЗАТ «Крим-Лада», відповідної довіреності, видача якої передбачена пунктами 4.2, 4.4 Положення про філію в м. Севастополі Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада», у той час як згідно з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч. 3 ст. 244 ЦК України).

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи (ст. 246 ЦК України).

Згідно зі статтею 239 Цивільного кодексу правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. При цьому, ч. 1 ст. 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

У той же час, сторони, всупереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, не надав суду доказів того, що дії виконуючого обов’язки директора Севастопольської філії ЗАТ «Крим-Лада» у подальшому були схвалені відповідачем.

Так, звертаючись з позовом до суду, ПП “Ремсервіс” в підтвердження виконання зобов’язань за цим договором в частині поставки товару надав накладну №32/1 від 27.02.2004 р.  Між тим, позивач не надав суду доказів того, що особа, яка підписалась у накладній про одержання товару, була уповноважена на вчинення відповідної дії від імені відповідача.

Не встановлено судом і не доведено позивачем також і те, що інструменти, які передавалися відповідно до накладної, поставлялись саме на виконання умов договору №5/02-04 від 27.02.2004 р.

Крім того, суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Так, Наказом Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996 р. була затверджена Інструкція про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, п. 1 якої передбачено, що Інструкція поширюється на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності.

Відповідно до п. 2 Інструкції сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Згідно з п. 12 Інструкції забороняється відпускати цінності, зокрема, у випадку відсутності у довіреної особи вказаного у довіреності паспорта або іншого документа, що засвідчує довірену особу.

Проте, як свідчать матеріали справи та підтверджується позивачем в запереченнях від 09.06.2005 р. (т. І, а. с. 46), довіреність на отримання товару за договором №5/02-04 від 27.02.2004 р. була виписана на ім’я Голишевій М. В., у той час як фактично товар був отриманий в. о.  директора Севастопольської філії ЗАТ «Крим-Лада» Сивоконем О. Ф., що є порушенням вимог вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, наявні в матеріалах документи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Крим-Лада» заборгованості за поставлений товар у розмірі 19800,00 грн., не є належними доказами в розумінні норм чинного законодавства та не підтверджують факт поставки товару, через що у суду відсутні правові підстави для задоволення позову Приватного підприємства «Ремсервіс».

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу, вимоги ПП «Ремсервіс» щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та витрат, пов’язаних з проведенням експертизи, також не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.