ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 5/249б/53б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панова І.Ю., –головуючий

Продаєвич Л.В.,

Заріцька А.О.

розглянувши касаційну скаргу
Державного комітету України з державного матеріального резерву

на ухвалу

на постанову
Господарського суду Чернігівської області від 19.04.2007
Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2007

у справі
господарського суду
№ 5/249б/53б
Чернігівської області

за заявою
АКБ  " Київ", кредитори : УПФУ м. Прилуки ,Прилуцького міськрайонного центру зайнятості, Прилуцької ОДПІ, ДАК " Хліб України", ДП " Державний резервний насіннєвий фонд України", ЗАТ " Агробуд",ТОВ " Данькасіл"

до
ДП ДАК " Хліб України" "Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1 "

про
Визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від Державного комітету України з державного матеріального резерву –

Трембанчук А.А., Роздольський І.О.

від ДАК " Хліб України" –Стегній Л.М.

від ДП " Прилуцький комбінат хлібопродуктів" –Кліновський Е.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19.04.07. у справі № 5/249Б/53Б ( суддя В.Д. Соломатін) відхилені грошові вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії " Хліб України" "Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1 " на суму 2216344,76 грн., що викладені в заяві № 2/6901 від 18.12.2006 р., на підставі ст.ст.14,15 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2007 у справі № 5/249б/53б ( Колегія суддів: Отрюх Б.В., Верховець А.А., Тищенко А.І.) ухвалу господарського суду Чернігівської області від 19.04.07. у справі № 5/249б/53б залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими актами попередніх інстанцій, Державний комітет  України з державного матеріального резерву звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, згідно якої просив  скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2007 та ухвалу господарського суду Чернігівської області від 19.04.2007 та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву до Дочірнього підприємства ДАК " Хліб України "" Прилуцький КХП №1", посилаючись на  порушення судами попередніх інстанцій вимог ст. ст. 4-3, 35,51 ГПК України, ст.14 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши в касаційному порядку ухвалу господарського суду та постанову  суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 26.07.06   порушено провадження у справі № 5/249б про банкрутство Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії " Хліб України" " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1" за заявою АКБ " Київ", на підставі ст.ст.8,11 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 19.10.06. за результатами підготовчого засідання визнані безспірні вимоги ініціюючого кредитора  - АКБ " Київ" у сумі 664341,47 грн., введена процедура розпорядження  майном боржника, розпорядником  майна боржника призначений арбітражний керуючий Черевяк В.В. , зобов'язано ініціюючого кредитора  подати в 10-денний термін оголошення в офіційних друкованих органах  про порушення провадження у справі про банкрутство ДП " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1 ".

Оголошення про порушення справи про банкрутство боржника опубліковано в газеті " Голос України" за 17.11.2006 № 217(3967).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.12.06. № 02-03/781 відмовлено Державному комітету України з державного матеріального резерву в прийнятті заяви до Дочірнього підприємства " Державної акціонерної компанії " Хліб України" " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1" про визнання грошових вимог на суму 2216344,76 грн., на підставі п.1 ст.62 ГПК України, п.п.1,2 ст. 14 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", матеріали повернути заявнику.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07. у справі № 02-03/781 ухвалу господарського суду Чернігівської області від 27.12.2006 № 02-03/781 скасовано у повному обсязі, матеріали справи № 02-03/781 повернути до господарського суду Чернігівської області для розгляду заяви кредитора в справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19 квітня 2007 у справі про банкрутство Дочірнього підприємства " Прилуцький комбінат хлібопродуктів №1",  на підставі ст.ст.14-15 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом"  відхилені грошові вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії " Хліб України"  " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1" на суму 2216344,76 грн. , що викладені в заяві № 2/6901 від 18.12.2006 р.

Оскаржуваною ухвалою  суду першої інстанції  встановлено, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28.03.2007 приєднано заяву № 2/6901 про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії " Хліб України" " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1 "  на суму 2216344,76 грн.  до матеріалів справи про банкрутство та призначено розгляд заяви в судовому засіданні. Заява Державного комітету України з державного матеріального резерву № 2/6901 від 18.12.2006 про визнання грошових вимог до боржника на суму 2216344,76 грн. відправлена до господарського суду Чернігівської області –19.12.2006  оскільки на відбитку штемпелі відділення зв'язку м. Києва на поштовому конверті Державного комітету України з державного матеріального резерву  значиться дата відправлення заяви № 2/6901 до господарського суду Чернігівської області –19.12.2006.

Господарським судом в ухвалі від 19.04.07. під час  розгляду грошових вимог  в межах справи про банкрутство, встановлено, що останній день подачі кредиторами  заяви з грошовими вимогами до боржника  , відповідно до вимог ч. 1 ст.14  Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" припадав на неділю –17.12.2006 ,  відповідно  до вимог ч. 3 ст. 51 ГПК України останнім днем подачі заяви про визнання кредитором вважається перший за ним робочий день –18.12.2006.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Державний комітет України з державного матеріального резерву, відправивши 19.12.2006 заяву № 2/6901 від 18.12.2006 про визнання грошових вимог до боржника на суму 2216344,76, порушив тридцятиденний строк подання до господарського суду заяв з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим суд першої інстанції відхилив грошові вимоги Державного комітету України з державного матеріального резерву до боржника, які викладені в заяві № 2/6901.

Постанова  Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2007 мотивована тим, що  відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Державний комітету України з державного матеріального резерву ні під час розгляду заяви про визнання грошових вимог до боржника в суді першої інстанції , ні під час розгляду апеляційної скарги, не надав доказів, які б підтверджували те, що заява про визнання кредиторських вимог була подана до суду вчасно, а саме  - 18.12.2006.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи доведено, що Державний комітет України  з державного матеріального резерву надіслав заяву № 2/6901 від 18.12.2006 про визнання грошових вимог до боржника на суму 2216344,76 грн. –19.12.2006 і, як наслідок, пропустив  тридцятиденний  строк подання до господарського суду заяв з грошовими вимогами до боржника. Київський апеляційний господарський суд в постанові дійшов висновку стосовно того, що грошові вимоги, викладені в заяві Державного комітету України з державного матеріального резерву  № 2/6901 від 18.12.2006  до боржника  на суму 2216344,76 не можуть бути розглянуті і вважаються погашеними , суд другої інстанції погодився з  процесуальними висновками господарського суду про  їх відхилення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що правові підстави для скасування судових актів попередніх інстанцій відсутні, виходячи з наступного:

- відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону  України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  конкурсні  кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Виходячи з викладеного , кредитор має обов'язок після публікації оголошення , звернутися саме до господарського суду з заявою про грошові вимоги до боржника, а також подати документи що їх підтверджують.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що кредитор –Державний комітету України з державного матеріального резерву  пропустив граничний  строк звернення до господарського суду , вказаний в ч. 1 ст.14 Закону , в зв'язку з чим його вимоги, згідно з ч. 2 ст.14 Закону , вважаються погашеними.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ст.14 Закон України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом" передбачає конкретні процесуальні наслідки за результатами  розгляду грошових вимог кредиторів, які звернулися  після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство до господарського суду з заявами  про грошові вимоги  до боржника, а саме -  господарський суд визнає або відхиляє ці вимоги. В даному випадку, господарський суд Чернігівської області   правомірно дійшов висновку про відхилення грошових вимог Державного комітету України з державного матеріального резерву, в зв'язку з їх погашенням, внаслідок пропущення граничного строку подання заяви.

Доводи заявника касаційної скарги стосовно того, що судами попередніх інстанцій не враховано, що  Постановою  Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007 у справі № 02-03/781  встановлено, що заява Державного комітету України з державного матеріального резерву до боржника  про визнання грошових вимог на суму 2216344,76 була відправлена до господарського суду Чернігівської області 18.12.2006, чим  порушені вимоги ст. 35 ГПК України  ,згідно якої факти, встановлені рішенням господарського суду ( іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, на доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, не можуть бути прийняті до уваги судом касаційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що виходячи зі змісту вказаної норми, факти, які мають преюдиціальне значення ,  повинні бути встановлені в рішенні суду , тобто за результатами розгляду справи по суті.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2007 у справі № 02-03/781 ухвалу господарського суду Чернігівської області від 27.12.2006 № 02-03/781 скасовано у повному обсязі, матеріали справи № 02-03/781 повернути до господарського суду Чернігівської області для розгляду заяви кредитора в справі про банкрутство.

Мотивація постанови суду апеляційної інстанції у справі № 02-03/781, без врахування  матеріалів справи про банкрутство ДП " Прилуцький комбінат хлібопродуктів № 1 " -  № 5/249б/53б, -  є оцінкою наданих суду доказів, а не фактом, який не потребує доведення у даній справі , заявник касаційної скарги послався на те, що факт своєчасного звернення кредитора до суду встановлено постановою суду апеляційної інстанції від 28.02.2007 у справі № 02-03/781, але  резолютивна частина постанови  , яка має юридичне значення,  не містить висновків по суті грошових вимог кредитора, справа  направлена судом апеляційної інстанції на розгляд до господарського суду, в межах справи про банкрутство боржника, з метою встановлення обставин, які мають значення для  справи, у повному обсязі, в зв'язку з чим посилання на преюдиціальне значення  постанови суду апеляційної інстанції від 28.02.2007  відповідно до вимог ст. 35 ГПК  України є безпідставним.

Керуючись статтями 1117, 1119 -  11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Державного комітету України з державного матеріального  резерву залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду  від 30.08.2007 та ухвалу господарського суду  Чернігівської області  від 19.04.2007 у справі № 5/249б/53б залишити без змін.

Головуючий                                                                Панова І.Ю.

Судді                                                                                    Продаєвич Л.В.

Заріцька  А.О.