ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.11.07р.

Справа № А25/250-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Торгстрой", смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до  Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

про визнання рішення частково недійсним

Суддя  Чередко А.Є.

Секретар Сьомушкіна К.А.

Представники сторін:

Від позивача: Пресняков А.О., дор. б/н від 01.11.2007р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання недійсним рішення третьої сесії п”ятого скликання Кіровоградської міської ради № 41 від 04.07.2006р. „Про розгляд протестів прокурора” в частині скасування п. 25 рішення дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради від 28.09.2004р. № 1230 „Про регулювання земельних відносин”.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірне рішення суперечить ч. 9 ст. 123 Земельного кодексу України та  п. 10 ст. 59 Закону „Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки позивачу фактчно відмовлено у наданні в оренду земельної ділянки без будь-яких мотивованих пояснень, а до компетенції  відповідача не віднесено скасування власних рішень, які можуть бути скасовані лише у судовому порядку. Також, прокурором у протесті, який і був підставою для прийняття спірного рішення  зазначено відомості, що не відповідають дійсності щодо визначення категорії відповідної земельної ділянки, а протест побудований на висновках, зроблених прокурором поза межами його компетенції.

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що спірне рішення було прийняте у задоволення відповідного протесту прокурора, що передбачено ст. 21 Закону України „Про прокуратуру” та на підставі ч. 2 ст. 52 ЗК України, оскільки земельна ділянка, що була виділена позивачу відноситься до земель рекреаційного призначення, на яких забороняється діяльність, що перешкоджає їх використанню за призначенням.

Відповідач не забезпечив явку представника до судового засідання. Враховуючи, що представник позивача був повідомлений про час та місце судового засідання у справі в засіданні, що відбулося 15.11.2007р., не повідомлення відповідачем суд про причини не явки представника та приписи ч. ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради  № 1230 від 28.09.2004р. „Про регулювання земельних відносин"  товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ - Торгстрой» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, акт визначення збитків та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 3200,33 кв.м в м. Кіровограді, вул. Полтавська, (біля житлового оудинку № 58), для розміщення супермаркету.

На підставі цього рішення між відповідачем і позивачем був укладений договір оренди земельної ділянки №196 від 15.05.2006р. зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії ДП Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 21.05.2007 р. за № 39.

Таким чином, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” рішення Кіровоградської міської ради № 1230 від 28.09.2004 р. „Про врегулювання земельних відносин” щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду ТОВ „АТБ-торгстрой” земельної ділянки у м. Кіровограді, вул. Полтавська біля житлового будинку № 58 прийнято органом, уповноваженим передавати земельні ділянки у власність або надавати їх у користування.

29.03.2006р. Кіровоградським міжрайонним природоохоронним прокурором  був внесений протест № 356 вих.06 на п.25 рішення Кіровоградської міської ради № 1230 від 28.09.2004р. згідно якого Позивачу була надана в оренду земельна ділянка в м. Кіровограді, вул. Полтавська район будинку № 58, для розміщення супермаркету. Протест прокурора був обґрунтований тим, що вищевказана земельна ділянка, на думку прокурора, відноситься до ділянок зелених зон (земель   рекреаційного   призначення),   а   отже   -   міська   рада   порушила вимоги чинного законодавства, передавши земельну ділянку в оренду під будівництво, тобто для використання не за її цільовим призначенням.

Рішенням третьої сесії п”ятого скликання Кіровоградської міської ради № 41 від 04.07.2006р. „Про розгляд протестів прокурора” було задоволено протест прокурора та скасовано, зокрема п. 25 рішення дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради від 28.09.2004р. № 1230 „Про регулювання земельних відносин”, згідно якого позивачу була надана в оренду земельна ділянка в м. Кіровограді, вул. Полтавська район будинку № 58 для розміщення супермаркету.

Таким чином, скасувавши власне рішення від 28.09.2004р. № 1230 „Про регулювання земельних відносин” відповідач фактично відмовив у наданні позивачу в оренду земельної ділянки, а враховуючи укладення між сторонами відповідного договору оренди земельної ділянки вирішив питання щодо вилучення спірної земельної ділянки з користування позивача.

Надання земельних ділянок у користування та припинення права користування земельними ділянками здійснюється на підставі Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі".

Згідно з ч. 9 ст. 123 Земельного кодексу України рішення про відмову в наданні земельної ділянки у користування повинно містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації і документації із землеустрою.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема: у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою або вилучення земельної ділянки у випадках, якщо це передбачено Кодексом, чи припинення діяльності державних та комунальних підприємств, установ та організацій, або використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам та за нецільовим призначенням, чи систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 143 Земельного кодексу України встановлений перелік підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, яке може відбуватися тільки в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (п. 8) роз'яснив, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Виходячи з встановлених законодавством умов надання земельних ділянок, не можна вважати таким, що суперечить закону, рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність або користування.

Отже, викладене вище свідчить про те, що приймаючи рішення № 41 від 04.07.2006 р. „Про розгляд протестів прокурора” (про скасування п.25 рішення Кіровоградської міської ради №1230 від 28.09.2004 р.) Кіровоградська міська рада діяла з порушенням вимог законодавства та з перевищенням наданих їй повноважень та мала право скасувати раніше прийняте ним рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки тільки при наявності підстав, передбачених статтями 140 - 149 ЗК та у випадку, якщо таке рішення про надання в оренду земельної ділянки було прийнято неправомірно, тобто з порушенням відповідних положень нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації (перелік цієї документації міститься в ст. 1 Закону України "Про планування і забудову територій") і документації із землеустрою (перелік цієї документації міститься в ст. 25 Закону України "Про землеустрій"). При цьому в оскаржуваному рішенні відповідача про скасування раніше прийнятого ним рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки відповідач обов'язково повинен був зазначити посилання на відповідні положення нормативно - правових актів, затвердженої містобудівної документації і документації із землеустрою.

Між тим, у порушення вищезазначених норм законодавства України в оскаржуваному рішенні Відповідача № 41 від 04.07.2006р. відсутні будь - які посилання на порушення нормативно - правових актів України, затвердженої містобудівної документації і документації із землеустрою при прийнятті рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки.

Прийняття відповідачем оскаржуваного рішення № 41 від 04.07.2006 р. мотивоване лише розглядом протестів прокурора, зокрема і протесту Кіровоградського міжрайонного прокурора № 356 вих.06 від 29.03.2006 р., та прийняттям рішення про їх задоволення.

У вказаному протесті прокурором зазначається зокрема, що земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення без посилання на будь-яку затверджену містобудівну документацію чи документацію із землеустрою, тоді як у Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пояснювальна записка до проекту землеустрою), підготовленому спеціалізованим підприємством ТОВ „Алтей", та затвердженому висновком Державної землевпорядної експертизи №2567 від 24.06.2005 р., земельна ділянка, що надається Позивачу, відноситься відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України до категорії: землі житлової та громадської забудови. Ці дані знаходять підтвердження також у Акті вибору земельної ділянки від 01.09.2004 р, який був складений і погоджений відповідною уповноваженою комісією Кіровоградської міської ради, у якому зазначено, що земельна ділянка віднесена до угідь: 43. Землі громадського призначення (згідно з формою 6-зем).

З огляду на вищевикладене, суд вважає протест міжрайонного природоохоронного прокурора Кіровоградської області безпідставним, оскільки в ньому відсутні посилання на затверджену містобудівну документацію, документацію із землеустрою згідно з якою земельна ділянка, що надана ТОВ «АТБ-торгстрой»відноситься до земель рекреаційного призначення.

Відповідачем, також не надано доказів на підтвердження віднесення земельної ділянки, яка була передана в оренду позивачу, до земель рекреаційного призначення в порядку ст. 20 ЗК України.

Протест прокурора обгрунтований, також тим, що надання позивачу земельної ділянки під забудову порушує генеральний план забудови м. Кіровограда, оскільки частина земельної ділянки передбачена у Плані для будівництва шляхопроводу під залізницею.

Між тим, у п. 5.5. містобудівного обґрунтування, розробленого підприємством „Творча архітектурна майстерня „Єлисаветпроект" Кіровоградської обласної організації Національної спілки архітекторів України (ліцензія серії АА № 867138 від 14.06.2005 р., строком дії до 14.06.2010 р.), затвердженого Управлінням містобудування, архітектури, екології, та земельних відносин виконавчого комітету Кіровоградської міської ради визначено, що використання даної земельної ділянки під розміщення слтіермаркету не завадить будівництву шляхопроводу, оскільки магістраль... через шляхопровід може проходити як під залізничною колією, так і над нею, а тому, в такому варіанті будівництво супермаркету не вплине на проходження магістралі".

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Кіровоградської області  була розглянута адміністративна справа № 3/62 за позовом Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора до Кіровоградської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог - ТОВ „АТБ-Торгстрой", про визнання протиправним та скасування п. 25 тішення Кіровоградської міської ради від 28.09.04 р., №1230.

Позов прокурора був обґрунтований тим, що вказане рішення міської ради суперечить вимогам законодавства, так як земельна ділянка є сквером, та знаходиться на балансі комунального підприємства „Трест зеленого господарства", тому така ділянка є землями рекреаційного призначення, а згідно вимогам ч.2 ст.52 ЗК на землях рекреаційного призначення забороняється вести діяльність, що перешкоджає або може перешкодити використанню їх за призначенням, а отже - Кіровоградська міська рада порушила вимоги чинного законодавства, передавши земельну ділянку в оренду під будівництво, тобто для використання не за її цільовим призначенням.

При розгляді справи, господарським судом було встановлено, що відповідно до генерального плану м. Кіровограда землі, які зазначені у п. 25 рішення Кіровоградської міської ради № 1230 від 28.09.04 р., віднесені до території під магістральні вулиці та дороги загальноміського призначення. Також, враховуючи дані, що містяться в матеріалах справи та пояснення сторін, суд встановив факт того, що торгівельний комплекс будується на території бувшого кінотеатру, будова якого була знесена.

На підставі цього, судом було відмовлено у задоволенні позову, при цьому, суд встановив обставини, які мають значення при вирішенні даної справи в силу п.1 ст. 72 КАСУ, а саме - земельна ділянка, виділена ТОВ „АТБ-Торгстрой", не відноситься до земель рекреаційного призначення, а також господарським судом встановлено відсутність будь-яких порушень інтересів держави при прийнятті Кіровоградською міською радою рішення № 1230 від 28.09.2004р.

Таким чином, враховуючи вищезазначене Кіровоградська міська рада при прийнятті рішення № 1230 від 28.09.2004 р. „Про регулювання земельних відносин", яким ТОВ „АТБ-торгстрой" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, акт визначення збитків та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 3200,33 кв.м в м. Кіровограді, вул. Полтавська, (біля житлового будинку № 58), для розміщення супермаркету, діяла відповідно до вимог закону та в межах повноважень наданих Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексом України, і отже у останньої були відсутні підстави, передбачені чинним законодавством України для скасування цього рішення.

Згідно статті 19 Конституції України, пункту 3 статті 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.. 2 КАС України, завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів  юридичних осіб  у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і  службових осіб,  інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій  на  основі  законодавства,  в  тому числі на виконання делегованих повноважень.

До  адміністративних  судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,  дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,   коли   щодо   таких   рішень,   дій  чи  бездіяльності Конституцією  чи законами України встановлено  інший порядок судового провадження.

У  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України; 2) з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано; 3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За п. 1 ст. 8 КАС України, суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідачем у справі не надано належних доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого останнім спірного рішення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що рішення третьої сесії п”ятого скликання Кіровоградської міської ради № 41 від 04.07.2006р. „Про розгляд протестів прокурора” в частині скасування п. 25 рішення дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради від 28.09.2004р. № 1230 „Про регулювання земельних відносин” прийнято з порушенням вищенаведених приписів земельного законодавства та без дотримання засад встановлених п. 3 ст. 2 КАС України, порушує охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача у справі, отже позовні вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню.

Судові витрати у сумі 3,40грн. слід стягнути на користь позивача місцевого бюджету м. Кіровограда.

Враховуючи усе вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 17-19, 71, 72, 87, 94, 99, 104, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача задовольнити.

Визнати недійсним рішення третьої сесії п”ятого скликання Кіровоградської міської ради № 41 від 04.07.2006р. „Про розгляд протестів прокурора” в частині скасування п. 25 рішення дванадцятої сесії четвертого скликання Кіровоградської міської ради від 28.09.2004р. № 1230 „Про регулювання земельних відносин”.

Стягнути з місцевого бюджету м. Кіровограда судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АТБ-Торгстрой” (смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Радгоспна, 76, ).

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАСУ.

Постанова набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАСУ.

Суддя

А.Є. Чередко