КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007                                                                                           № 32/467

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Щирук М.М. (довір. № юр-692/д від 27.12.06)відповідача –            1. Сєтов М.О. (довір. від 21.02.07)

2. Мегей Г.Г. (довір. від 17.09.07)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс”

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 03.09.2007

у справі № 32/467

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

до                                                   Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс"

про                                                  визнання недійсним аукціону та рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2007 року у справі № 32/467 частково задоволено клопотання Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта” щодо заходів забезпечення позову.

Заборонено Міністерству охорони навколишнього природного середовища України, Товариству з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс” та будь-яким особам виконувати та вчиняти будь-які дії на виконання рішення Аукціонного комітету Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, яке оформлене Протоколом № 20 від 29 серпня 2007 року, на виконання Протоколу № 7 від 29 серпня 2007 року проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Гаркушинської площі (Полтавська область, Миргородський район) та на виконання Протоколу № 8 від 29 серпня 2007 року проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Ілемківської площі (Івано-Франківська обл., Рожнятівський район), в тому числі заборонити укладати договори купівлі-продажу спеціальних дозволів та перераховувати кошти спеціальні дозволи на виконання Протоколу № 7 від 29.08.2007 та Протоколу № 8 від 29.08.2007 проведення аукціону з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, які затверджені рішенням Аукціонного комітету Міністерства охорони навколишнього природного середовища України у формі Протоколу № 20 від 29 серпня 2007 року.

Накладено арешт на грошові кошти у сумі 1 786 560,00 грн., які були перераховані Відкритим акціонерним товариством „Укрнафта” на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс” платіжним дорученням № РУ7-336 від 09.08.2007 у сумі 600 600,00 грн. та платіжним дорученням № РУ7-334 від 09.08.2007 у сумі 1 185 960,00 грн.

Заборонено Міністерству охорони навколишнього природного середовища України, Товариству з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс” та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які заходи, пов’язані з продажем спеціальних дозволів на користування надрами Ілемківської площі та спеціального дозволу на користування надрами Гаркушинської площі.

Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до статті  66 Господарського процесуального кодексу господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Стаття 67 даного Кодексу встановлює, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певної дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, накладенням арешту на грошові кошти.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України і Товариство з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс” звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.07.

В апеляційній скарзі ТОВ „Мільтисервіс” вказує на те, що оскаржувана ухвала не містить мотивувальної частини з обґрунтуванням висновку щодо необхідності застосування заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, заборони відповідачам вчиняти певні дії.

ТОВ „Мультісервіс” зазначає, що згідно з нормами статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується зокрема накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Господарський суд міста Києва, приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1786560 грн., які були перераховані ВАТ „Укрнафта” на рахунок ТОВ „Мультисервіс" № 1578 в ГУДК України у м. Києві, порушив вимоги частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою арешт може накладатися виключно на належні відповідачу грошові суми, а на зазначеному рахунку не розміщуються грошові кошти, належні ТОВ „Мультисервіс”.

Не знаходяться на вказаному рахунку й належні ВАТ „Укранафта" кошти в сумі 1786560 грн., оскільки відповідно до абзацу 3 пункту 22 Порядку проведення у 2007 році аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 04.04.2007, сплачений ВАТ „Укрнафта” завдаток в розмірі 178 560,00 грн.  перераховано 31.08.2007 до загального фонду державного бюджету, про що свідчить виписка по відповідному рахунку ТОВ „Мультисервіс”.

Задовольняючи заяву представника ВАТ „Укрнафта”, всупереч приписам, що містяться в інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006 року „Про деякі питання практики забезпечення позову”, суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням запобігання порушенню у зв’язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України в апеляційній скарзі вказує на те, що частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Предметом розгляду справи № 32/467 є визнання недійсним результатів аукціону з продажу спеціальних дозволів на користування надрами Ілемківської та Гаркушинської площі, а саме рішень, оформлених протоколами аукціонного комітету Міністерство охорони навколишнього природного середовища України. Протоколи аукціонного комітету Мінприроди, які є предметом оскарження по даній справі, є рішенням суб’єкта, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала винесена в порядку господарського судочинства без додержання підвідомчості, внаслідок чого господарським судом міста Києва грубо порушено частину 1 статті 12 ГПК України, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України та пункт 1 частини1 статті 80 ГПК України на підставі, якого господарський суд повинен був припинити провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів встановила наступне:

Відкрите акціонерне товариство „Укрнафта” звернулося з позовом до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним аукціону з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, що був проведений 29 серпня 2007 року Міністерством охорони навколишнього природного середовища України за участю Товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс”, яке надає Мінприроди  послуги з організації та проведення аукціонів, а також просить визнати недійсним рішення Аукціонного комітету Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, яким затверджено результати цього аукціону. Позивач просить визнати недійсним рішення Аукціонного комітету Мінприроди, оформлене протоколом № 20 від 29.08.07 в частині затвердження протоколів проведення аукціонів № 7 від 29.08.07 та № 8 від 29.08.07.

З метою вжиття заходів по забезпеченню позову, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам виконувати та вчиняти будь-які дії на виконання цього рішення та шляхом заборони ТОВ „Мультисервіс” розпоряджатися в будь-який спосіб сумами завдатку, які були йому перераховані Позивачем для проведення аукціону.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.07 року у справі               № 32/467 частково задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта”.

Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до статей  66, 67 Господарського процесуального кодексу господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову шляхом, зокрема,   заборони відповідачеві вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, накладенням арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві.

В пункті 3 роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/611 від 23.08.94 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” та пункті 4 листа Вищого  арбітражного суду України № 01-8/516 від 22.09.2000 “Про практику вирішення окремих категорій спорів” вказується на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову, є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

В клопотанні про забезпечення позову позивач зазначає, що за результатами аукціону його визнано переможцем в частині придбання спеціальних дозволів на користування надрами на Ілемківській та Гаркушинській площах. Позивач вважає, що аукціон стосовно зазначених дозволів був проведений з порушеннями чинного законодавства України, Порядку проведення у 2007 році аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 04.04.2007, та Регламенту проведення зазначених аукціонів, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 219 від 26.04.2007, а тому рішення Аукціонного комітету про затвердження результатів аукціону з продажу вищезазначених спецдозволів підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до пункту 20 вищезазначеного Порядку, протягом трьох робочих днів після проведення аукціону переможець та організатор аукціону укладають договір купівлі-продажу дозволу. Позивач у клопотанні вказує, що укладання договорів з придбання вищенаведених дозволів до завершення розгляду справи у суді може призвести до несприятливих та невідворотних для нього наслідків, оскільки на виконання рішення Аукціонного комітету № 20 від 29.08.2007, згідно вказаних договорів і згідно з пунктом 23 Порядку, позивач, як переможець аукціону, має перерахувати на рахунок Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 458 376 240,00 грн., а саме 210 033 000,00 грн. відповідно до протоколу проведення аукціону № 7 від 29.08.2007 та              250 129 800,00 грн. відповідно до протоколу проведення торгів № 8 від 29.08.2007. При неукладені договорів купівлі-продажу спецдозволів в триденний строк відповідачами можуть бути здійсненні заходи щодо продовження проведених аукціонів та організації нових аукціонів поза участю позивача.

Відповідно до пункту 10 Порядку для участі в аукціоні позивачем перераховано на рахунок ТОВ „Мультисервіс” суми завдатків: платіжним дорученням № РУ7-336 від 09.08.2007 - 600 600,00 грн. та платіжним дорученням № РУ7-334 від 09.08.2007 - 1 185 960,00 грн.

В разі визнання аукціону недійсним, жодного з учасників аукціону не буде визнано переможцем, в зв’язку з чим суми завдатків будуть підлягати поверненню позивачу на підставі пункту 25 даного Порядку.

Відповідачами не доведено, що у разі задоволення позовних вимог і прийняття рішення судом першої інстанції на користь позивача воно буде виконано без забезпечення позову.

Виносячи ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову господарський суд  правильно застосував статтю 66 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовано обравши заходи до забезпечення позову, які відповідають положенням статті 67 ГПК України. Як наслідок ухвала Господарського суду міста Києва від 03.09.07 відповідає нормам процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Крім того, в пункті 10 роз’яснення від 23.08.94 № 02-5/611 Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” вказується на те, що враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову. Стаття 68 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України в апеляційній скарзі вказує на те, що оскаржувана ухвала винесена в порядку господарського судочинства без додержання підвідомчості, внаслідок чого Господарським судом міста Києва порушено частину 1 статті 12 ГПК України, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України та пункт 1 частини1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України на підставі, якого господарський суд повинен був припинити провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Апеляційна інстанція не може розглядати питання про порушення провадження у справі, оскільки дане питання відноситься до повноважень суду першої інстанції, а згідно зі ст.ст. 64, 106 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі не підлягає оскарженню.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість, в даному випадку, ухвалу Господарського суду міста Києва щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2007 у справі           № 32/467 залишити без змін, апеляційні скарги Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Товариства з обмеженою відповідальністю „Мультисервіс” без задоволення.

2. Матеріали справи № 32/467 повернути до Господарського суду    міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.10.07 (відправлено)