ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 10/246

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом
Мартиновича А.Б. дов. від 20.06.2007 року

позивача за зустрічним позовом
Дем'янова В.А. дов. від 18.07.2007 року

третьої особи
Новікова І.І. дов. від 02.10.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства "Укрспецпостач"

на постанову
від 18.06.2007 року Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі
№ 10/246 господарського суду Полтавської області

за позовом
Державного підприємства "Укрспецпостач"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий комбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційний союз"

про
стягнення 3043473,85 грн.

за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий комбінат"

до
Державного підприємства "Укрспецпостач"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційний союз"

про
спонукання до підписання актів приймання – передачі виконаних робіт

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укрспецпостач" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" про стягнення 3043473,85 грн., що становить надмірно сплачені позивачем кошти за контрактом № 2107/06 від 01.08.2005 року (т.1, а.с.2-5).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.09.2006 року в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційний союз", Киргизька республіка, Аламудунський район, (т.1, а.с.28).

Заявами від 19.09.2006 року та 18.10.2006 року про збільшення позовних вимог Державне підприємство "Укрспецпостач" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий комбінат" 3 043 473,85 грн., як суму надмірно сплачену по контракту № 2107/06 від 01.08.2005 року на підрядні роботи по переробці цукру - сирцю тростинного в цукор - пісок білий, 6 595 800,00 грн., як компенсацію відсутньої кількості цукру - піску на складі готової продукції, 4 277 667,21 грн., як збитки за неналежне виконання контракту № 2107/06 від 01.08.2005 року, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий завод" передати Державному підприємству "Укрспецпостач" мелясу в кількості 794,94 тон виготовлену по контракту № 2107/06 від 01.08.2005 року, а також, всі товаросупровідні документи, необхідні для митного та транспортного оформлення вивозу меляси, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий завод" передати Державному підприємству "Укрспецпостач" розрахунки виходу готової продукції з партії цукру сирцю в кількості 10000 тон, з партії цукру - сирцю в кількості 5000 тон, а також всі товаросупровідні документи, необхідні для транспортного та митного оформлення вивозу цукру піску, виготовленого по контракту № 2107/06 від 01.08.2005 року .

11.12.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" звернулося до господарського суду Полтавської області із зустрічною позовною заявою до Державного підприємства "Укрспецпостач" про спонукання Державне підприємство "Укрспецпостач" до підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (т.2, а.с. 12-15).

В обґрунтування зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" стверджувало, що згідно до умов контракту № 2107/06 відповідач мав поставити для переробки 37500 тон цукру сирцю. Вартість переробки згідно змін до контракту №2 від 13.09.2005 року становила 282,80 грн. (у т.ч. ПДВ) та додаткової угоди №2 від 17.02.2006 року –343, 42 грн. (у т.ч. ПДВ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрьський цукровий комбінат" (позивач у зустрічному позові) стверджує, що відповідач (ДП "Укрспецпостач") прийняв увесь вироблений ним цукор, але підписав лише три акти виконаних робіт на переробку сирцю в кількості 27966,81 тон на суму 7909081,15 грн. акти виконаних робіт на переробку сирцю в кількості 6566,57 тон на суму 2255063,83 грн. замовником за контрактом не підписано і причин відмови від підпису актів замовник не представив та у спосіб визначений законом не оформив.

Ухвалою від 12.12.2006 року господарський суд Полтавської області зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" прийняв до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднав їх в одне провадження (т.2, а.с. 102).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.02.2007 року у  задоволенні первісного позову Державного підприємства "Укрспецпостач" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" відмовлено повністю в зв'язку з відсутністю порушення зобов'язання з боку ТОВ "Октябрьський цукровий комбінат" по виконанню контракту № 2107/06 від 01.08.2005 року, а як наслідок відсутність підстав для правової відповідальності відповідача перед позивачем.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" задоволено та зобов'язано ДП "Укрспецпостач" в строк до 28.02.2007 року підписати акти приймання-передачі виконаних робіт з ТОВ "Октябрський цукровий комбінат" по переробці цукру сирцю в кількості 6566,57 тон, по компенсації затрат по простою заводу за період з 16.09.2005 року по 19.10.2005 року, по зберіганню цукру з 13.12.2005 року по 23.02.2006  року, по компенсації технічних витрат по простою заводу з 16.11.2005 року по 12.01 2006 року та пуску заводу 19.10.2005 року (т. 3, а.с. 60-63) з огляду на статті 526, 527 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України.

За апеляційною скаргою Державного підприємства "Укрспецпостач" судове рішення переглянуте  в апеляційному порядку і постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року залишене без змін з тих самих підстав.

Державне підприємство "Укрспецпостач" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.02.2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного суду від 18.06.2007 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги скаржника. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Заявник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 42 Господарського процесуального кодексу України, статей 509, 525, 526, 599, 610, 614, 861 Цивільного кодексу України, статей 193, 224 Господарського кодексу України.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи і повноти їх встановлення в рішенні та постанові, а також правильність застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є стягнення 3043473,85 грн., що становить надмірно сплачені кошти за контрактом від 01.08.2005 року №2107/06 за первісним позовом та спонукання до підписання актів приймання –передачі виконаних робіт за зустрічним позовом.

Судами встановлено, що 01.08.2005 року Державне підприємство "Укрспецпостач" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат" (виконавець) уклали контракт № 2107/06 та додаткові угоди про зміни до даного контракту від 04.08.2005 року, 13.09.2005 року, від 20.10.2005 року, від 28.10.2005 року, від 30.12.2005 року (т.1, а.с. 6-14, 15-21) на підрядні роботи по переробці цукру - сирцю тростинного в цукор - пісок білий, відповідно до умов даного контракту позивач зобов'язався поставити відповідачу 37500 тон сировини - цукру сирцю тростинного, а відповідач зобов'язався надати послуги по переробці сировини в цукор - пісок білий та передати замовнику (позивачу у справі) готову продукцію, а також залишки переробки сировини - мелясу тростинну.

Умовами контракту також передбачено, що замовник зобов'язався оплатити виконавцю винагороду за послуги по переробці сировини в готову продукцію, замовник має постійне право власності на всю сировину, поставлену по контракту і на виготовлену з нього готову продукцію та залишки переробки, виготовлені в рамках контракту.

Матеріалами справи доведено та не спростовано сторонами, що за період з 01.08.2005 року по 29.10.2005 року позивачем передано відповідачу на переробку 34533,38 тон цукру-сирцю (з 08.08.2005 року по 05.09 2005 року в кількості 17533 тон, та з 12.10.2005 року по 29.10.2005 року 17000 тон), що підтверджено належним чином засвідченими копіями актів приймання передачі (т. 1, а.с. 33-35, 153-166).

Відповідачем перероблено сировину повністю та передано замовнику в кількості 16988,7 тон цукру-піску (з першої партії –17533 тон сирцю) та в кількості 16524 тон цукру-піску (з другої партії 17000 тон сирцю), всього в кількості 33512,7 тон, що підтверджено актами приймання передачі (т.1, а.с.167-179).

З представлених в матеріалах справи актів приймання передачі (т.1, а.с. 144-145, 177-178) судами встановлено, що позивач отримав мелясу тростинну в кількості 794 тони.

Таким чином, суди дійшли висновку, що порушення зобов'язання за контрактом № 2107/06 від 01.08.2005 року з боку відповідача - ТОВ "Октябрьський цукровий комбінат" відсутнє та відмовили у задоволенні первісного позову.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки розглядаючи спір суди не звернули увагу на те, що позов було пред'явлено про стягнення 30434763, 85 грн. надмірно сплачених за контрактом, тобто вимоги позивача стосувались вартості отриманої продукції, що судами не досліджувалось, а отже спір фактично не розглянутий по суті.

Стосовно зустрічного позову господарськими судами встановлено, що предметом спору за зустрічним позовом є спонукання до підписання актів приймання виконаних робіт за контрактом № 2107/06 від 01.08.2005 року, укладеним між сторонами.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суди виходили із приписів статті 837 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Крім того, суди визнали, що зобов'язання відповідача на підписання актів є лише формою захисту виконавця, і це не суперечить умовам контракту, укладеного між сторонами у справі.

Проте, під час здійснення судового провадження ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції не було з’ясовано питання з приводу обраного позивачем способу захисту свого порушеного права.

Суди не звернули увагу, що згідно статті 15 Цивільного кодексу України,  закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, які співпадають з приписами Господарського кодексу України з цього приводу.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати  викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне  значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти  обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Полтавської області від 09.02.2007 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.06.2007 року у справі № 10/246 господарського суду Полтавської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Касаційну скаргу Державного підприємства "Укрспецпостач" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач