ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.12.07                                                                                           Справа№ 23/231

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк”  в особі Львівської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк”, м. Львів,

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі –ТзОВ) “Львів-груп”, м. Львів,

про стягнення 227929,02 грн.

За участю представників:

від позивача  - Цимбалов С.О. –зав. сектором,

від відповідача  –не з”явився

Суть спору: Акціонерний комерційний банк в особі соціального розвитку “Укрсоцбанк”  в особі Львівської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк” звернувся до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ТзОВ “Львів-груп” 227929,02 грн. заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов”язань. Позовні вимоги мотивовані, зокрема нормами ст.ст. 1, 54 ГПК України.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 25.09.2007 р., 03.10.2007 р., 13.11.2007 р. та 06.12.2007 р.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримано повністю. 10.12.2007 р. позивачем подано уточнення прохальної частини позовної заяви, згідно з яким він просить стягнути з відповідача заборгованість по Договору кредиту № 38 від 05 грудня 1997 р. в розмірі 45102,19 дол. США та 162,96 грн., що в еквіваленті в національній валюті України становить в загальному розмірі 227929,02 грн.

Відповідач вимог ухвал суду не виконав, витребуваних доказів не подав, явки своїх представників в засідання суду не забезпечив.

Справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 549, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов”язання не допускається. У разі порушення зобов”язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов”язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов”язання за кожен день прострочення виконання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 (Кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

05 грудня 1997 р. між сторонами у справі укладено кредитний договір № 38. Згідно з умовами договору банк зобов”язувався відкрити відповідачу кредитну лінію у валюті для закупки розхідних матеріалів для пакування та фасування сипучих харчових продуктів в сумі 50100 доларів США терміном на один рік з 05 грудня 1997 року по 04 грудня 1998 р. із сплатою 28 відсотків річних. Відповідач зобов”язувався використати кредит на зазначені цілі і забезпечити повернення та сплату нарахованих відсотків шляхом конвертації через УМВБ в термін до 4 грудня 1998 р., а також сплачувати додатково до встановленої ставки за кредит пеню за порушення строків повернення кредиту і відсотків за кредит (р. 4 договору). Як вбачається з Договору застави від 05.12.1997 р. та  договору про внесення змін до нього від 14.05.1998 р., з метою забезпечення виконання зобов”язань, передбачених кредитним договором № 38, відповідач передав в заставу позивачу обладнання для фасування сипучих харчових продуктів. Заставлене майно оцінено сторонами в 180000 грн. Факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 50100 доларів США на підставі кредитного договору № 38 від 05.12.1997 р. встановлено рішенням арбітражного суду Львівської області від 27.04.-14.05.99 р. у справі № 1/394-8/99. Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.  З оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи № 1/394-8/99 арбітражного суду Львівської області вбачається, що зобов”язання відповідача станом на 14.05.1999 р. за  кредитними договорами № 38 від 05.12.1997 р. та № 26 від 22.08.1997 р. становили 722086,24 грн. При чому по кредитному договору № 26 відповідач отримав в кредит 120000 доларів США. Як пояснено представником позивача у судових засіданнях, кошти від реалізації майна на суму 180000 грн., на яке звернено стягнення рішенням арбітражного суду Львівської області у справі № 1/394-8/99, у випадку їх поступлення на рахунок позичальника, зараховуватимуться на погашення заборгованості по кредитному договору № 26 від від 22.08.1997 р. Вказане підтверджується протокольним рішенням № 250 кредитного комітету малого та середнього бізнесу Львівської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк”. Проте згадана вище сума (180000 грн.) не у повній мірі погасить заборгованість за кредитним договором № 26 від 22.08.1997 р. Тоді як борг по кредиту, отриманому на підставі договору № 38 станом на 01.08.2007 р. складає 44702,85 доларів США, несплачені відсотки за користування кредитом, нараховані по 30.07.2007 р., становлять 399,34 долари США, що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим позивачем,  та випискою про рух коштів на позичковому рахунку відповідача по кредитному договору № 38. Разом вищезгадана заборгованість по кредитному договору № 38 (44702,85 доларів США) та по несплачених відсотках (399,34 долари США) становить 45102,19 доларів США, що в  національній валюті України по курсу НБУ на день звернення банку з позовом становить 227766,06 грн.  Позивачем також відповідно до п. 4.4. Кредитного договору № 38 від 05 грудня 1997 р. ст.ст. 549, 611 ЦК України та ст. 232 ГК України  обгрунтовано нараховано відповідачу за період з 30.01.2007 р. по 31.07.2007 р. 162,96 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків. Враховуючи наведене, а ткож те, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подані докази, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про погашення заборгованості, відсутність заяв, поданих відповідачем в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України, 227929,02 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Львів-груп” )79070, м. Львів, вул. Хуторівка, 26, ) на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” в особі Львівської обласної філії АКБ “Укрсоцбанк” (79000, м. Львів, пл. Міцкевича, 10, ) заборгованість по кредитному договору № 38 від 05 грудня 1997 року в розмірі 45102,19 доларів США, що в  національній валюті України по курсу НБУ на день звернення банку з позовом становить 227766 грн. 06 коп., 162 грн. 96 коп. пені, 2279,29 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя                                                                                             Бортник О.Ю.