ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-4/402
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"21" грудня 2007 р.  15:45                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Приватного підприємства „Анклав” (вул. Паршіна, 29, місто Севастополь, 99012)

до відповідача: Державної податкової інспекції в Нахімовському районі міста Севастополя (вул. Героїв Севастополя, 74, місто Севастополь, 99001),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна податкова адміністрація в місті Севастополі (вул. Кулакова, 56, місто Севастополь, 99011),

про скасування рішень відповідача №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0 від 23.05.2007,

суддя Остапова К.А.,

при секретарі судового засідання Пірог О.В.,

За участю представників:

Від  позивача: не з`явився,

Від відповідача: Трипус Є. В., довіреність №2902/10-0 від 24.05.2007,

Мацигайло М.Ю., довіреність №8394/10-0 від 09.11.2007,

Форостянова І.В., довіреність №1585/9/10-036 від 30.05.2007,

Суть спору: Приватне підприємство „Анклав” звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Нахімовському районі міста Севастополя про скасування рішень відповідача №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0 від 23.05.2007.

Ухвалою від 03.10.2007 відкрите провадження в адміністративній справі №20-4/402 на підставі зазначеної позовної заяви з призначенням попереднього судового засідання на 31.10.2007.

За наслідками підготовчого провадження ухвалою від 31.10.2007 справа призначена до судового розгляду на 22.11.2007.

Розгляд справи відкладався у зв`язку з нез`явленням представника позивача, в судовому розгляді оголошувалась перерва для надання додаткових доказів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що прийняти відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій винесені без наявних для того підстав.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, визначених в запереченнях проти адміністративного позову.

Позивач потворно явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причину нез`явлення суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання  повідомлений належним чином.

Суд визнав за  можливе вирішити спір по суті по наявним у справі матеріалам у зв`язку з тим, що вони  в достатній мірі характеризують правовідношення сторін.

Згідно  зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні  представникам відповідача та третьої особи роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення учасників процесу,  суд

в с т а н о в и в :

З 04.05.2007 по 14.05.2007 співробітниками Державної податкової адміністрації у місті Севастополі проведено перевірку маршрутних автобусів, що здійснювали перевезення по маршруту №12, а саме транспортних засобів FORD TRANSIT TD державний номер СН 7983 AВ, MERCEDES BENZ 311 CDI державний номер СН 5343 АВ, VOLKSWAGEN LT 35 державний номер СН 3880 АА, MERCEDES BENZ 311 CDI  державний номер СН 6646 АВ, IVEGO 35 S13V державний номер СН 1317 АВ, MERCEDES BENZ 312 D державний номер СН 1164 АВ, які належать позивачеві, з питання контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу.

В ході перевірки були виявлені та зафіксовані в Актах перевірок порушення позивачем вимог пунктів 2, 5 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилось в невикористанні водіями позивача книг обліку розрахункових операцій при здійснені послуг з перевезення пасажирів, невидачі відповідних розрахункових документів пасажирам (Акти перевірок №27030082/2330 від 04.05.2007, №27030083/2330 від 04.05.2007, №27030090 від 14.05.2007, №27030091/2330 від 14.05.2007, №27030092/2330 від 14.05.2007, №27030093/2330 від 14.05.2007).

Оскільки позивачем були допущені порушення, тому відповідач на підставі Актів перевірок прийняв рішення від 23.05.2007 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 340,00 грн. за кожне виявлене порушення, у тому числі рішення №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0.

Позивач просить скасувати вказані рішення відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він припинив свою діяльність з перевезення пасажирів за період з грудня 2006 року по вересень 2007 року та як роботодавець звільнив всіх працівників за даний період.

Але згідно з листом Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі (вхідний номер 52551) ліцензія на здійснення господарської діяльності з внутрішніх перевезень пасажирів автомобільним транспортом  загального користування (крім перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) серії АВ №294941 строком дії з 09.12.2006 по 08.12.2011, видана позивачеві, не відкликалась та була дійсною (а.с.109).

Стосовно ліцензійних карток позивача на транспортні засоби, що перевірялись відповідачем, станом на 14.05.2007 (дата проведення перевірок відповідачем) були дійсними ліцензійні картки на наступні транспортні засобі:

-TRANSIT TD державний номер СН 7983 AВ,

-BENZ 311 CDI державний номер СН 5343 АВ,

-LT 35 державний номер СН 3880 АА,

-BENZ 312 D державний номер СН 1164 АВ,

-35 S13V державний номер СН 1317 АВ (ліцензійна картка була анульована пізніше, а саме 31.07.2007 на підставі заяви позивача).

Пунктами 2 та 5 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про автомобільний транспорт” ліцензійна картка транспортного засобу –це документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Наявність діючих ліцензійних карток на вказані транспортні засоби підтверджує висновки перевіряючих стосовно належності цих транспортних засобів позивачеві та здійснення перевезення на виконання підприємницької діяльності позивача, а тому застосування штрафних санкцій до позивача за порушення, що сталися у цих господарських одиницях, є правомірним.

Як вбачається з матеріалів справи, Акти перевірок були підписані водіями перевіряємих маршрутних автобусів №12. В Акті перевірки №27030083/2330 від 04.05.2007 є відмітка про ознайомлення з Актом керівника –директора підприємства позивача Косачева А.Л.

Посилання позивача на те, що підприємство позивача не було повідомлено про прийняття рішень про застосування штрафних санкцій за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»не приймається судом до увазі у зв`язку з тим, що дані рішення були вручені директору підприємства позивача 31.05.2007 особисто, що підтверджується підписом на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ліцензійна картка згідно з листом Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в місті Севастополі (вхідний номер 52551) на транспортний засіб MERCEDES BENZ 311 CDI  державний номер СН 6646 АВ станом на 14.05.2007 була анульована 17.04.2007 на підставі заяви позивача.

Тобто належних доказів того, що цей транспортний засіб здійснював перевезення пасажирів на виконання підприємницької діяльності позивача, немає.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача за порушення, яке відбулося о господарській одиниці, належність якої позивачеві не доведена, є безпідставними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення №/0 від 23.05.2007 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 340,00 грн. підлягає задоволенню.

В частини позовних вимог про визнання недійсними рішень від 23.05.2007 №№/0, №/0, №/0, №/0, №/0 суд відмовляє, оскільки вказані рішення відповідають вимогам діючого законодавства, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення №/0 від 23.05.2007 Державної податкової інспекції в Нахімовському районі міста Севастополя про застосування до Приватного підприємства „Анклав” штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 340,00 грн.

3.          В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя
К.А. Остапова

Постанова складена та підписана
в порядку частини  третьої
статті  160 КАС України
26.12.2007.