ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/392-1

25.10.07

За позовом        Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі філії «Утел»

до                        Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія –Форт»

про                     стягнення  12640 грн. 02 коп.

Суддя Дідиченко М.А.

Секретар  Приходько Є.П.

Представники:

від позивача                  Чиківчук В.І. –пред. за довірен. від  10.01.2007 року

від відповідача             не з’явились

Обставини справи:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання останнім зобов’язань у розмірі 12640 грн. 02 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд  справи на 04.10.07року.

Позивач у судовому засідання 04.10.2007 року підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення по справі та довідку ЄДРПОУ відповідача, з якої вбачається інше місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія –Форт», ніж зазначено позивачем в позовній  заяві.

Відповідач у судове засідання 04.10.2007 року  не з`явився,  вимоги ухвали суду від 10.09.2007 року не виконав, витребуваних судом документів не надав. Причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2007 року, відкладено розгляд справи на 25.10.07р., зобов’язано позивача надати суду уточнений розрахунок пені, зроблений відповідно до вимог законодавства з урахуванням вимог Закону  України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», копію позовної заяви з доданим до неї документами направити відповідачу за наступною адресою: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 15, докази направлення надати суду. Відповідача було   зобов’язано виконати вимоги попередньої ухвали Господарського суду міста Києва.

Позивач у судовому засіданні 25.10.2007 року підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення по справі.

Відповідач у судове засідання 25.10.2007 року не з’явився, вимоги попередньої ухвали суду виконав, причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані по справі документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2007р. у справі № 14/646 частково задоволено позовні вимоги ВАТ «Укртелекому»в особі філії «Утел»та стягнуто з ТОВ «Лабораторія –Форт»(ідентифікаційний код 33832657)  на користь позивача 14380 грн. 00 коп. збитків, 143 грн. 80 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.  Припинено провадження у справі в частині вимог про розірвання Договору від 14.09.2005 року № 05082504, а також в частині заявлених позовних вимог до ТОВ «Лабораторія –Форт»(ідентифікаційний код 32155225). Повернуто ВАТ «Укртелекому»в особі філії «Утел»надлишково сплачене державне мито у розмірі 1 грн. 28 коп.

Відповідно до приписів ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Частини 2-4 зазначеної норми права вказує на факти, які містять у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти для суду мають преюдиціальний характер та звільняються від доказування тому, що їх з істинністю вже встановлено у вирішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2007 року у справі № 14/646 набрало законної сили, суд встановив, що факти встановлені рішенням суду першої інстанції не потребують доведенню при вирішення зазначеної справи.

Так, зазначеним вище рішення Господарського суду міста Києва встановлено, що спірні правовідносини між ВАТ «Укртелекому»в особі філії «Утел»та ТОВ «Лабораторія –Форт»(ідентифікаційний код 33832657) виникли у зв’язку з невиконання належним боржником, заміна якого  відбулася шляхом листування з позивачем, своїх зобов’язань за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року.

Окрім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2007 року у справі № 14/646 встановлено, що між ВАТ «Укртелекому»в особі філії «Утел»(надалі –замовник)  та ТОВ «Лабораторія –Форт»(ідентифікаційний код 33832657) (надалі –виконавець) було підписано Додаток № 1 до Договору 05082504 від 14.09.2005 року, яким сторонами було узгоджено строк виконання робіт до 28.08.2006 року без можливості його продовження.

У зв’язку з недоведеністю ТОВ «Лабораторія –Форт»(ідентифікаційний код 33832657) факту виконання своїх зобов’язань за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року у погоджений Додатком № 1 до договору строк, суд стягнув з боржника на користь кредитора 14380 грн. 00 коп. збитків, сплачених останнім у вигляді  авансу за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року

Спір по справі виник внаслідок того, що оскільки відповідач не виконав своїх зобов’язань за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року у передбачений строк, позивач просить суд стягнути з боржника  на свою користь пеню у розмірі 8628 грн. 00 коп.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання в частині не виконання робіт передбачених  за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено саме господарське зобов’язання,  за неналежне виконання якого нараховуються санкції, розмір яких передбачено договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 4 ст. 321 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6.2 Договору за несвоєчасне виконання зобов’язань виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від вартості програмного забезпечення за кожний день прострочки, але не більше 30% від загальної суми договору.

Таким чином, розмір неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх господарських зобов’язань за Договором № 05082504 від 14.09.2005 року складає 8 628 грн. 00 коп. і підлягає задоволенню згідно розрахунку позивача: 28760 грн. (загальна вартість договору) х 30% = 8 628 грн. 00 коп.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7%  штрафу у розмірі 2013 грн. 20 коп..

Нормативно обґрунтовуючи заявлену позовну вимоги, позивач посилається на п. 2 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Проаналізувавши приписи  зазначеної  норми права, суд дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки, по –перше,  штраф у розмірі 7% підлягає застосуванню тільки, якщо інше не передбачено договором або законом, а Договором  № 05082504 від 14.09.2005 року передбачено застосування штрафних санкцій, розмір яких визначено п. 6.2 договору.

Окрім того, відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може  бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% за несвоєчасне виконання господарського зобов’язання суперечить Конституції України та загальним засадам господарського законодавства, а тому заявлена вимога позивача в частині стягнення штрафу в сумі  2013 грн. 20 коп. задоволенню не підлягає.

Крім того, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов’язань по поверненню авансового платежу, позивач просить суд стягнути з останнього суму індексу інфляції у розмірі  1639 грн. 32 коп. та 3% річних у сумі 359 грн. 50 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав суду розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, відповідно до якого періодом  їх нарахування є  вересень 2006 року по липень 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи,  20.11.2006 року відповідач отримав копію позовної заяви про стягнення авансового платежу з доданими до неї документами, направлені на його адресу позивачем. Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 ПК України, суд дійшов висновку, що саме з 28.11.2006 року повинні нараховуватися 3% річних та інфляційні витрати.

Таким чином, розмір  3% річних становить:

14380 грн. 00 коп.  (заборгованість відповідача) х 3% х 231 дні (з 28.11.2006 року по 16.07.2007 року) : 365 днів = 273 грн. 02 коп.

Індекс інфляції за період з листопада 2006 року по липень 2007 року складає 106,9 %, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 15372 грн. 22 коп.

Розмір індексу інфляції становить: 15372 грн. 14380 грн. 00 коп. =  992 грн. 22 коп.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі  992 грн. 22 коп. та 3% річних у сумі 274 грн. 02 коп. підлягають задоволенню згідно розрахунку суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував розміру позовних вимог, то  за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню згідно розрахунку суду.

Згідно ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Укртелекому»в особі філії «Утел»(01033, м. Київ, вул.. Володимирська, 101, код 33501534) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія –Форт»(01042, м. Київ, вул.. Патріна Лумумби, 15, код 33832657) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 8 628 грн. 00 коп. неустойки, 3% річних у сумі 274 грн. 02 коп., 992 грн. 22 коп. інфляційних витрат, 98 грн. 94 коп. витрат по сплаті державного мита та 92 грн. 36 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

05.11.2007р.

Суддя                                                                                            М.А. Діддиченко