ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 43/351

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

Добролюбової Т.В. –головуючого,

Гоголь Т.Г.,

Швеця В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Монтажнік"

на рішення

та на постанову
Господарського суду Донецької області
від 01 березня 2007 року
Донецького апеляційного господарського суду
від 03 липня 2007 року

у справі
№ 43/351

господарського суду
Донецької області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Монтажнік"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Дор-2005"

за участю третьої особи

Приватного підприємства виробничо-
комерційної фірми "Бурпромсервіс"

про

стягнення 156 484, 43 грн.,

Сторони  та третя особа були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте їх представники в судове засідання не з’явилися.

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Монтажник" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду  Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДОР-2005" (далі - відповідач), за участю третьої особи Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми „Бурпромсервіс", про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 156484грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.03.2007р. (колегія суддів у складі: Зубченко І.В. - головуючий, Сковородіна О.М., Чернота Л.Ф.) провадження по справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Монтажник" про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 122718, 39 грн. за договором підряду № 08-07/05 від 08.07.05р. - припинено. В задоволенні решти позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 12290, 81 грн., 3% річних в розмірі 1120,76грн., індексації боргу в розмірі 6718, 54 грн. та пені в сумі 13635, 93 грн. - відмовлено за недоведеністю.

Судове рішення мотивоване тим, що внаслідок уступки позивачем права вимоги іншій особі - Приватному підприємству виробничо-комерційної фірми "Бурпромсервіс", провадження по справі щодо стягнення 122718, 39 грн. підлягає припиненню в порядку п. 1-1 статті 80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем сплачено на користь ПП ВФК „Бурпромсервіс" суму боргу у розмірі 122718, 39 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2007 року (колегія суддів у складі: Діброви Г.І. - головуючий, Гези Т.Д., Стойка О.В.) рішення Господарського суду Донецької області від 01.03.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Монтажник" - без задоволення.

Посилаючись на статті 33, 34 ГПК України, апеляційний суд зазначає про недоведеність позивачем наявності боргу.

Не погоджуючись з винесеними судами першої та апеляційної інстанцій судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтажнік" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій   скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Монтажнік" в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 12290, 81 грн., 3 % річних - 1120,76 грн., 6718, 54 грн. індексації боргу та пені - 13635, 93 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржник посилається на те, що судами  першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, винесені ними рішення підлягають скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 08.07.05 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду № 08-07/05 (далі - Договір підряду). Відповідно до пункту  2.1  Договору підряду, відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов'язання виконати власними та залученими силами та засобами, за завданням відповідача в строки, обумовлені договором, з використанням своїх матеріалів або матеріалів відповідача комплекс робіт (Додаток № 1) по будівництву будівлі Торгівельного центру по вул. 250-річчя Донбасу у Центрально-Міському районі м. Макіївки.

Умовами Договору підряду, а саме розділом 10, передбачено право підрядчика залучати субпідрядні організації для виконання спеціальних робіт. На підставі чого, позивачем для виконання підрядних робіт було залучено в якості субпідрядника ПП ВКФ „Бурпромсервіс", з яким укладено договори будівлі підряду № 070206 від 30.01.06 р. на суму 124063 грн., № 15-08/05 від 25.08.05 р. на суму 751263,6 грн., № 16-08/085 від 29.08.05 р. на суму 699138 грн., № 26-09/05 від 14.09.05 р. на суму 4851,6 грн., а всього на загальну суму 782626,17 грн.

Господарськими судами встановлено, що позивачем на виконання умов Договору підряду здійснено роботи на загальну суму 4662311 грн. 82 коп., що підтверджено актами приймання виконаних робіт. Натомість відповідачем здійснено лише часткову оплату виконаних робіт в сумі 4527302, 51 коп., тобто загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 135009, 20 грн.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань не допускається.          і

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ПП ВКФ „Бурпромсервіс" після порушення Господарським судом Донецької області провадження по справі, укладено угоду № 10-02/07 від 14.02.07 р про уступку права вимоги боргу (а.с. 116-117). Відповідно до умов зазначеної угоди (п.1.1), позивач уступає, а ПП ВКФ„Бурпромсервіс" приймає на себе право вимоги виконання частини зобов'язань у сумі 122718, 39 грн. за Договором підряду в рахунок погашення  заборгованості позивача перед ПП  ВКФ „Бурпромсервіс" за договорами № 16-08/05 від 29.08.05 р. та № 070206 від 30.01.06 р. Крім того, господарськими судами встановлено, що платіжним дорученням № 47 від 16.02.07 р. підтверджено сплату відповідачем на користь ПП ВФК „Бурпромсервіс" суми боргу у розмірі 122718, 39 грн. (а.с.119).

Враховуючи викладене, колегія суду вважає що суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до вірного висновку щодо необхідності припинення провадження у даній справі в частині стягнення  боргу у розмірі 122718, 39 грн. на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 12290, 81 грн., 3% річних в розмірі 1120,76 грн., індексації боргу - 6718,54 грн. та пені в розмірі 13635, 93 грн., суди попередніх інстанцій встановили таке.

Пунктом 1 статті 11 та п. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 3.5 Договору підряду, щомісячні платежі за фактично виконані роботи здійснюються відповідачем на протязі 5-ти банківських днів після надання підрядником щомісячного акту приймання-здачі виконаних робіт та у відповідності до рахунку-фактури, що враховує пропорційне погашення наданого авансу обсягу виконаних робіт за звітний місяць.

Позивачем до суду першої інстанції не надано таких рахунків-фактур, з якими умови договору пов'язують момент виникнення боргу.

Підпунктом 4.2 п. 4 Договору підряду передбачено, що однією з умов початку роботи є передача підряднику проектної документації, що згідно з п. 5.2 оформлюється двостороннім актом, підписаним уповноваженими представниками сторін. Як встановлено судами, такий двосторонній акт в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до пунктів 4.3 та 4.4 Договору підряду, про початок робіт складається двосторонній акт. При передачі будівельного майданчику також складається акт прийому-передачі, що підписуються уповноваженими представниками сторін. Позивачем зазначений акт не було надано до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.11.2006 року сторони було зобов'язано провести звірку розрахунків за ініціативою позивача та представити акт звірки до судового засідання, але позивачем вимоги ухвали суду першої інстанції виконано не було.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не подано тих вищезазначених документів, згідно Договору підряду, які б підтвердили наявність боргу відповідача перед позивачем за Договором підряду.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, відповідно до яких, в силу статей 33, 34 ГПК України позивачем не доведено факту виникнення боргу, а, отже, й факту прострочення зобов'язання відповідачем.

З огляду на викладене, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при прийнятті судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим, підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаного висновку суду, та, крім того, пов’язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

За таких обставин та враховуючи вимоги статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

На підставі  викладеного, керуючись статтею 1115, п. 1 статті 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Донецької області від 01 березня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03 липня 2007 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажник" - без задоволення.

2. Справу № 43/351 скерувати до Господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя:                                                          Добролюбова Т.В.

Судді:              Гоголь Т.Г.

Швець В.О.