ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  47/328

20.12.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Дахмонтажрембуд"

до                     Відкритого акціонерного товариства "Свемон - Інвест"

про                    стягнення 49 647,00 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Гнатюк В.М. –дир. (особу встановлено); Кочан Ю.М. –предст. (дов. №14/11 від 28.11.2007р.)

Від відповідача: Соучек Б.Й. –предст. (дов.№92 від 16.03.2006р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з останнього 39 000,00 грн. основного боргу, 6 747,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 3 900,00 грн., а також відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2007р. порушено провадження в справі № 47/328 та призначено її до розгляду на 28.11.2007р.

В судовому засіданні 28.11.2007р. представники позивача повідомили суд про повну оплату відповідачем суми боргу у розмірі 39 000,00 грн. та просили суд стягнути з відповідача 6 747,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 3 900,00 грн.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив в повному обсязі.

28.11.2007р. у судовому засіданні у відповідності до вимог ст.77 ГПК України оголошено перерву до 20.12.2007р.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2005р. між позивачем –ТОВ "Дахмонтажрембуд", в якості замовника, та відповідачем –ВАТ "Свемон - Інвест", в якості підрядника, було укладено договір підряду №06 - 07 на виконання будівельних та електромонтажних робіт в НРП ЦЕЗ ВОЛЗ „Артемівськ-Дебальцеве”, відповідно до умов якого замовник (позивач) доручив, а підрядник (відповідач) прийняв на себе виконання будівельних та електромонтажних робіт по об”єкту НРП ЦЕЗ ВОЛЗ „Артемівськ-Дебальцеве”, передбачених проектно - кошторисною документацією, зобов”язався здати об”єкт в обумовлені строки замовнику (позивачу) ліквідувати недоробки та дефекти, що виникли з вини підрядника та виявлені в ході прийняття робіт і в гарантійні строки експлуатації об”єкта.

Згідно пункту 1.3. цього ж договору замовник (позивач) зобов”язався надати підряднику проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об”єкт, сплатити вартість виконаних робіт та використаних матеріалів підрядника (відповідача).

Відповідно до п. 3.1. даного договору замовник (позивач) протягом 2-х робочих днів після підписання цього договору передає підряднику (відповідачу) проектно –кошторисну документацію у двох примірниках.

Пунктом 3.2. цього ж договору визначено, що підрядник (відповідач) протягом двох робочих днів з моменту отримання документації приступає до виконання своїх обов”язків за договором.

Пунктом 4.1. даного договору передбачено, що договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику (відповідачу) складає 45 383,00, ПДВ 20% - 9 076,60 грн., всього 54 459,60 грн. Договірна ціна може переглядатися сторонами при наступних умовах:

-          зміна об”єму та складу робіт;

-          зупинка робіт за рішенням замовника (позивача).

В пункті 4.3. вищезазначеного договору сторони дійшли згоди про те, що замовник (позивач) за 10 днів до початку робіт перераховує підряднику (відповідачу) аванс у розмірі 40 000,00 грн.

Пунктом 4.4. цього ж договору передбачено, що аванс використовується підрядником (відповідачем) для придбання матеріалів, згідно із специфікаціями, попередньо узгодивши перелік та ціну з замовником (позивачем), а також на оплату відряджень, придбання ПММ та інші витрати необхідні для початку будівництва.

Пунктом 4.6. договіру підряду №06 - 07 на виконання будівельних та електромонтажних робіт в НРП ЦЕЗ ВОЛЗ „Артемівськ-Дебальцеве” від 20.05.2005р. визначено, що остаточний розрахунок здійснюється протягом 2-х місяців після підписання акту прийняття об”єкта в експлуатацію Державною комісією на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін : акту виконаних робіт (форма КБ-2в) з наданням відповідної виконавчої документації (акти на змонтоване обладнання, протоколи вимірювання і випробування та інше) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3).

Згідно платіжного доручення №122 від 20.05.2005 року, на виконання вищенаведених умов договору, замовником (позивачем) було перераховано відповідачу (підряднику) аванс для виконання договіру підряду №06 - 07 на виконання будівельних та електромонтажних робіт в НРП ЦЕЗ ВОЛЗ „Артемівськ-Дебальцеве” від 20.05.2005р. у розмірі –40 000,00 грн.

Позивачем було надіслано відповідачу претензію за вих. №4/07 від 15.05.2007р, згідно якої ТОВ "Дахмонтажрембуд" вимагало від ВАТ "Свемон - Інвест" повернути перераховані останньому кошти у розмірі –39 000 грн. (всього позивачем було перераховано відповідачу 40 000 грн., однак відповідач платіжним дорученням №44 від 31.03.2006р. перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості –1 000 грн.).

В судовому засіданні 28.11.2007р. представники позивача повідомили суд про повну оплату відповідачем суми боргу у розмірі 39 000,00 грн. та просили суд стягнути з відповідача 6 747,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 3 900,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 173 Господарський кодекс України визнає господарським зобов'язання, таке що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено де під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Пунктом 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов’язання у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає зі договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно статті 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Стаття 858 ЦК України встановлює, що якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач, відповідно до умов договору підряду №06 - 07 на виконання будівельних та електромонтажних робіт в НРП ЦЕЗ ВОЛЗ „Артемівськ - Дебальцеве” від 20.05.2005р. перерахував відповідачу 40 000 грн, що підтверджується платіжним дорученям №122 від 20.05.2005р., а відповідач, роботи за вищевказаним договором не виконав та не повернув зазначені кошти позивачу вчасно, адже відповідно до умов п.2 ст.530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був повернути зазначені кошти в повному обсязі у строк до 23.05.2007р., оскільки претензію позивача за вих.№4/07 від 15.05.2007р. (яку суд визнає за лист-вимогу у відповідності до п.2 ст.530 Цивільного кодексу України) ним було отримано 16.05.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №62503/0.

Відповідачем було здійснено повне повернення авансу позивачу, наступним чином:

-          платіжним дорученням №44 від 31.03.2006р. на суму 1 000,00 грн.;

-          платіжним дорученням №901 від 03.07.2007р. на суму 3 000,00 грн.;

-          платіжним дорученням №280 від 11.10.2007р. на суму 6 000,00 грн.;

-          платіжним дорученням №376 від 19.11.2007р. на суму 30 000,00 грн.

Повне повернення відповідачем суми авансу позивачу підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків станом на 27.11.2007р., в якому сторонами вказано, що заборгованість ВАТ „Свемон-Інвест” перед ТОВ „Дахмонтажрембуд” відсутня.

Також, в своїй заяві про уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 6 747,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 3 900,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання та визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, врахувавши, що відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повному та своєчасному поверненню сплаченого позивачем авансу, оскільки зобов”язання повинно було бути виконано відповідачем в повному обсязі у строк до 23.05.2007р. (семиденний строк з моменту отримання відповідачем претензії позивача за вих.№4/07 від 15.05.2007р (16.05.2007р.), що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №62503/0), у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по поверненню позивачу суми авансу, яка на даний час відповідачем погашена повністю, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові, сума витрат з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення складає 6 747,00 грн., а сума 3% річних складає 3 900,00 грн.

Суд, перевіривши вказаний розрахунок позивача, перерахував належні до сплати суми витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та визначив їх у розмірі, що складають:

- витрати з урахуванням індексу інфляції за період з 23.05.2007р. по 02.07.2007р. включно дорівнюють 961,08 грн. (сума неповернутого авансу у розмірі 39 000,00 грн. * 100,6% (індекс інфляції за травень місяць) - 39000,00 грн./31 (кількість днів у травні) * 9 (кількість днів прострочки у травні) + 39 000,00 грн. * 102,2% (індекс інфляції за червень місяць) + 39 000,00 грн. * 101,4%( індекс інфляції за липень місць) - 39 000,00 грн./31(кількість днів у липні) * 2 (кількість днів прострочки у липні));

- витрати з урахуванням індексу інфляції за період з 03.07.2007р. по 09.10.2007р. дорівнюють 1 782,28 грн. (сума неповернутого авансу у розмірі 36 000,00 грн. * 101,4% (індекс інфляції за липень місяць) –36 000,00 грн./31 (кількість днів у липні) * 29 (кількість днів прострочки у липні) + 36 000,00 грн. * 100,6% (індекс інфляції за серпень місяць) + 36 000,00 грн. * 102,2% (індекс інфляції за вересень місць) + 36 000,00 грн. * 102,9% (індекс інфляції за жовтень місць) - 36 000,00 грн./31(кількість днів у жовтені) * 9(кількість днів прострочки у жовтні));

- всього витрати з урахуванням індексу інфляції за період з 23.05.2007р. по 09.10.2007р. складають 2 743,36 грн.

- 3% річних за період з 23.05.2007р. по 02.07.2007р. включно дорівнюють 479,70 грн. (сума неповернутого авансу у розмірі 39 000,00 грн. * 3%*41 (кількість днів прострочки)/100);

- 3% річних за період з 03.07.2007р. по 09.10.2007р. включно дорівнюють 1 069,20 грн. (сума неповернутого авансу у розмірі 36 000,00 грн. * 3%*99 (кількість днів прострочки)/100);

- всього 3% річних за період з 23.05.2007р. по 09.10.2007р. складають 1 548,90 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 743,36 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1 548,90 грн.

Також, судом встановлено, що станом на день звернення позивача з позовом до відповідача (10.10.2007р. –згідно вхідного штампу канцлярії господарського суду міста Києва) сума неповернутого авансу фактично становила 36 000,00 грн., а оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 39 000,00 грн. неповернутого авансу, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 визнаються судом необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягали, що враховується судом при розрахунку суми держмита, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Свемон - Інвест" (, юридична адреса: 02089, м. Київ, вул. Радистів, 76, фактична адреса: м. Київ, вул. Попова, 5-А, р/р 2274 в Філії „Старокиївське відділення ПІБ в м.Києві”, МФО 322227), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дахмонтажрембуд" (, місцезнаходження: 03087, м. Київ, Чоколівський б-р., 27-Б; р/р 1473/980 в Філії „Залізничне відділення ПІБ в м.Києві”, МФО 322153) 2 743 (дві тисячі сімсот сорок три) грн. 36 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 1 548 (одна тисяча п”ятсот сорок вісім) грн. 90 коп., 402 (чотириста дві) грн. 92 коп. державного мита та 95 (дев”яносто п”ять) грн. 76 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          В задоволенні позовних вимог і іншій частині - відмовити.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                     С.Р. Станік