ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 25/303

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
Другакова Т.Д. –довіреність від 03.01.2007 р.

відповідача
Живота О.А. –довіреність від 26.09.2007 р.

третьої особи
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Донецьккокс”

на рішення
від 11.01.2007 господарського суду Донецької області

у справі
№ 25/303 господарського суду Донецької області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Донецьккокс”

до
Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” - металургійний завод

третя особа
Корпорація “Міжрегіональний Промисловий Союз”

про
стягнення 9729,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Донецьккокс” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Корпорації “Міжрегіональний Промисловий Союз” (далі Корпорація “МПС”) про стягнення збитків у сумі 9729,84 грн., на підставі статей 611, 623 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань з перевезення вантажів та обліку часу користування вагонами Корпорації “МПС” у вересні 2005 р. (з урахуванням уточнення позовних вимог том 3 а.с. 40).

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.01.2007 р. позов було задоволено, стягнуто з ЗАТ “Донецьксталь” на користь ВАТ “Донецьккокс” збитки у сумі 9729,84 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2007 р. вказане рішення від 11.01.2007 р. скасовано, справа направлена на новий розгляд на підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи.

Під час нового розгляду справи, рішенням господарського суду Донецької області від 25.09.2007 р. (суддя Богатир К.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи рішення господарський суд дійшов висновку щодо відсутності повного складу цивільного правопорушення для стягнення збитків з ЗАТ "Донецьксталь - металургійний завод" .

ВАТ "Донецьккокс" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2007 р. скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з ЗАТ "Донецьксталь - металургійний завод" збитки в сумі 9729,84 грн., обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник, зокрема, зазначає, що висновки суду не відповідають змісту пункту 3.1.4 договору, укладеного між сторонами, яким передбачено обов'язок ЗАТ "Донецьксталь - металургійний завод" здійснювати обіг часу користування вагонами позивачем та перевезення вантажів протягом 10 годин від станції Донецьк –Передача до  станції Сортувальна та назад. У випадку перевезення вагонів більш 10 годин, плата за користування вагонами відноситься на відповідача за його взаєморозрахунками з дорогою чи з другим власником вагонів.

ЗАТ "Донецьксталь - металургійний завод" у відзиві на касаційну скаргу просило залишити рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2007 р. без змін, а касаційну скаргу без задоволення, вказуючи на недоведеність факту порушення відповідачем господарського зобов'язання.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено господарським судом під час розгляду справи, 01.12.2004 р. між ЗАТ “Донецьксталь” (Завод) та ВАТ “Донецьккокс” (Клієнт) було укладено договір № 5882дс/329ЖДЦ, за умовами якого відповідач зобов’язувався надавати ВАТ “Донецьккокс” послуги пов’язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом, а також вести облік часу знаходження вагонів, що належать Укрзалізниці, СНД, Балтії або іншої власності в користуванні ВАТ “Донецьккокс”, згідно Правил користування вагонами та контейнерами.

Умовами договору сторони передбачили, що повний час користування вагонами визначається додаванням до часу знаходження вагонів у Клієнта –позивача десяти годин на перевезення вагонів відповідачем від станції Передача –Донецьк до станції Сортувальна (Ливенський парк) і назад.

Крім того, 31.08.2005 р. між Корпорацією “МПС” (Експедитор) та ВАТ “Донецьккокс” (Замовник) було укладено договір № 123/558-ждц про організацію перевезення вантажів у власному (орендованому) рухомому складі, яким регулюються взаємовідносини між Замовником та Експедитором, пов’язані з наданням послуг Замовнику з організації перевезення вантажів, зазначених в узгоджених сторонами заявках, у власному (орендованому) рухомому залізничному складі Експедитора або інших підприємств, та відносини з оплати користування власним (орендованим) рухомим складом та його схоронності як у випадках організації перевезення вантажів за заявками Замовника, так і у випадках організації перевезення за заявками інших юридичних осіб, де Замовник є вантажоодержувачем або вантажовідправником.

На виконання умов договору № 5882дс/329ЖДЦ від 01.12.2004 р. на послуги, пов’язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом  у вересні 2005 р. відповідачем - ЗАТ “Донецьксталь –металургійний завод” були надані послуги з перевезення вантажів ВАТ “Донецьккокс” у вагонах власності Корпорації “МПС”.

За надані послуги з організації перевезень вантажів у власному рухомому складі в вересні 2005 р., позивачем були здійснені розрахунки з Корпорацією “МПС” в повному обсязі на підставі звітів експедитора про обсяг виконаних робіт за договором № 123/558-ждц від 31.08.2005 р., відомостей № 130905, № 14, № 16, № 180905, № 2009205, № 951762, акта виконаних робіт (послуг) та виставлених рахунків на оплату № Э0206296 від 31.01.2006 р., № Э0206295 від 31.01.2006 р.

Відповідно до пункту 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 623 вказаного кодексу передбачено, що боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

За приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 1 статті 225 цього кодексу передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного зобов’язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як - то:

-          протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи;

-          шкідливий результат такої поведінки (збитки);

-          причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками;

-          вина правопорушника.

Під час здійснення судового провадження господарський суд Донецької області встановив, що правовідносини між позивачем, відповідачем та третьою особою засновані на двох різних договорах перевезення, укладення вказаних договорів та виконання сторонами у цих договорах своїх зобов’язань не знаходяться у безпосередньому зв’язку між собою.

Позивач обгрунтовуючи позовну заяву вважав протиправною поведінкою відповідача його дії, пов’язані з перевезенням вагонів з вантажем від станції Передача–Донецьк до станції Сортировочна Ливенський парк у строк понад 10 годин у порушення пункту 3.1.4  підпункту 2 договору № 5882дс/329ждц від 01.12.2004 р.

Шкідливим результатом такої поведінки відповідача, тобто збитками для позивача, останній вважає збільшення плати позивача за користування власними вагонами третьої особи, яка здійснювалась позивачем згідно договору № 123/558-ждц від 31.08.2005 р. Вказане збільшення плати позивач виразив у грошовій сумі 9729,84 грн., яку вважає для себе збитками, пов’язаними з невиконанням відповідачем умов договору № 5882дс/329ждц від 01.12.2004 р.

Але в даному випадку суд дійшов висновку щодо відсутності причинно-наслідкового зв’язку між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для позивача, оскільки умовами договору між ВАТ “Донецьккокс” та ЗАТ “Донецьксталь –металургійний завод” передбачено перевезення відповідачем вантажів позивача залізничним транспортом та внесення ним плати відповідачу за перевезення цих вантажів.

Внесення плати позивачем відповідачу за користування вагонами інших власників (крім вагонів Укрзалізниці, іноземних країн, власності відповідача та орендованих ним) умовами цього договору не передбачено.

Правовідносини позивача щодо внесення плати за користування вагонами третьої особи передбачені зовсім іншим договором між ВАТ “Донецьккокс” та третьою особою.

Відповідач згідно п. 3.1.4 договору з позивачем зобов’язаний здійснювати тільки облік часу знаходження вагонів іншої власності в користуванні позивача згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами. Вказаний облік часу потім використовується при здійсненні розрахунків між позивачем та третьою особою згідно іншого договору.

Будь-якого зв’язку між діями відповідача щодо обліку часу користування вагонами позивача за договором між позивачем та відповідачем та здійсненням розрахунків позивача з третьою особою за іншим договором суд не вбачає за винятком того, що вказаний облік часу використовується третьою особою як фактичні дані, на підставі яких проводяться розрахунки плати за користування вагонами між третьою особою та позивачем.

А тому, беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час здійснення судового провадження обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду Донецької області стосовного відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної  інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Донецької області від 25.09.2007 р. у справі № 25/303 господарського суду Донецької області залишити без змін, а касаційну скаргу ВАТ “Донецьккокс” –без задоволення.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді                                                                                              Н. Волковицька

Л. Рогач