ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" грудня 2007 р.

Справа № 21/200-07-6431

Колегія   суддів
Одеського   апеляційного   господарського  суду
у   складі:

Головуючого
Єрмілова Г.А.

Суддів
:
Воронюка О.Л.

Лашина
В.В.

при
секретарі
Толок В.В.

за участю представників сторін та
інших учасників провадження:

арбітражного керуючого -  ОСОБА_1, паспорт серіяНОМЕР_1,  дата видачі : 12.11.07;

заявника -  ОСОБА_2, паспорт серіяНОМЕР_2,  дата видачі : 13.03.98;

представника скаржника
(ОСОБА_2)  -  ОСОБА_3, довіреність  № б/н від 14.12.07;

заявника  -
ОСОБА_4., паспорт серія НОМЕР_3,
дата видачі : 02.12.97;

заявника -  ОСОБА_5., паспорт серіяНОМЕР_4,  дата видачі : 25.07.01;

заявника -  ОСОБА_6., паспорт серія НОМЕР_5,  дата видачі : 15.11.00;

заявника -  ОСОБА_7, паспорт серіяНОМЕР_6,  дата видачі : 17.03.06;

заявника  -
ОСОБА_8, паспорт серія НОМЕР_7,
дата видачі : 01.10.98;

заявника  -
ОСОБА_9, паспорт серія НОМЕР_8,
дата видачі : 22.01.02;

Представники  інших учасників провадження у справі про
банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце його
проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на ухвалу
господарського суду Одеської області від 23.10.2007 р.

по справі №21/200-07-6431

за заявою кредитора: Управління
Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровський

до боржника: Колективного підприємства “Молоко”

ліквідатор боржника -
арбітражний керуючий ОСОБА_1.

про банкрутство

Незважаючи на клопотання
представників сторін та інших учасників провадження у справі про банкрутство
про незастосування технічних засобів звукозапису  здійснювалась фіксація судового процесу
технічними засобами.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.10.2007р. (суддя Зеленов Г.М.) у справі № 21/200-07-6431  про банкрутство КП "Молоко"
відмовлено громадянам  ОСОБА_4.,  ОСОБА_2, ОСОБА_5., ОСОБА_8, ОСОБА_6.,
ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_7 у визнанні кредиторами боржника з грошовими вимогами
щодо їх внесків до статутного фонду підприємства.

Ухвала суду мотивована тим, що
зазначені вимоги не є грошовими зобов'язаннями в розумінні Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом". Ці вимоги виведені законодавством за межі конкурсних грошових
зобов'язань та підлягають погашенню у справі про банкрутство та задовольняються
у ліквідаційній процедурі у п'яту чергу.

Не погоджуючись з ухвалою, фізична
особо ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де просить зазначену ухвалу скасувати,
посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що
мають значення для справи.

До Одеського апеляційного
господарського суду від ліквідатора боржника ОСОБА_1 надійшов відзив на
апеляційну скаргу ОСОБА_2, де він просить оскаржену ухвалу залишити без змін, а
апеляційну скаргу  - без задоволення.

Відзиви на апеляційну скаргу від
інших учасників провадження у справі про банкрутство КП "Молоко" до
Одеського апеляційного господарського суду не надходили.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки  господарським судом Одеської області,
проаналізувавши  застосування норм  процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга  фізичної
особи ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Одеської області від  14.09.2007р. за заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Білгород -Дністровський Одеської області на підставі ст.52
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом" порушено провадження у справі № 21/200-07-6431 про
банкрутство Колективного підприємства "Молоко".

Постановою господарського суду від
04.10.2007р. КП "Молоко" визнано банкрутом, відносно нього відкрита
ліквідаційна процедура та призначено ліквідатором банкрута  -арбітражного керуючого ОСОБА_1, якого було
зобов'язано вжити відносно банкрута ліквідаційні заходи, передбачені ст.ст.
22-26, 29-34, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”.

До господарського суду надійшли
заяви громадян ОСОБА_4.,  ОСОБА_2,
ОСОБА_5., ОСОБА_8, ОСОБА_6., ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визнання їх
кредиторами КП „Молоко”.

Місцевий господарський суд,
відмовляючи у задоволенні зазначених заяв, виходив з того, що заявники,
відповідно до установчого договору КП "Молоко" -  являються співзасновниками підприємства з
часткою у майні. Їх грошові вимоги являються внесками до статутного фонду
підприємства, а  Закон України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не
передбачає як включення вимог із зобов'язань учасників (засновників) юридичної
особи до реєстру вимог кредиторів, так і окремий їх облік у реєстрі. Такі
вимоги задовольняються  ліквідатором у
ліквідаційної процедурі у п'яту чергу
відповідно до  ст. 31цього  Закону.

Дійсно, з матеріалів справи
вбачається, що, здійснивши при приватизації КП "Молоко" у 1993 році
внески у розмірі майнового паю громадяни ОСОБА_4.,  ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10,
ОСОБА_9., ОСОБА_7 набули прав та обов'язків учасника колективного підприємства
в межах свого внеску, що становить частку учасника у статутному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 1  Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” кредитором визнаються
юридична  або   фізична
особа,  яка  має  у
встановленому  порядку  підтверджені
документами   вимоги   щодо грошових  зобов'язань до боржника,  щодо виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника,  а також  органи
державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють
контроль за  правильністю  та
своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове  державне
пенсійне  страхування  та інші види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Грошовим зобов'язанням, відповідно до
названої статті,  є  зобов'язання
боржника  заплатити кредитору
певну  грошову  суму
відповідно  до  цивільно-правового договору   та
на   інших   підставах,
передбачених   цивільним
законодавством  України.  До
складу грошових зобов'язань боржника не
зараховуються  недоїмка  (пеня
та  штраф),  визначена на дату подання заяви до
господарського суду,  а також  зобов'язання,
які виникли  внаслідок  заподіяння
шкоди  життю  і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати
авторської винагороди,  зобов'язання  перед засновниками (учасниками) боржника -
юридичної особи, що виникли з такої
участі.

Відповідно до с.15 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" у реєстрі вимог кредиторів повинні міститись відомості про
кожного кредитора, розмір його грошових вимог за грошовими зобов'язаннями чи
зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів),
черговість задоволення кожної вимоги та окремо про розмір неустойки (штрафу,
пені).

Місцевий господарський суд слушно
зазначив про те, що хоча вимоги заявників мають грошовий вираз, вони не є
грошовими зобов'язаннями в розумінні названого Закону. Ці вимоги виведені
законодавством за межі конкурсних грошових зобов'язань, і закон не передбачає
як включення вимог із зобов'язань учасників (засновників) юридичної особи до
реєстру вимог кредиторів, так і окремий їх облік у реєстрі.

Проте, відповідно до ст. 31 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків
трудового колективу до статутного фонду підприємства.

Постановою господарського сулу від
04.10.07р. ліквідатора КП "Молоко" було зобов'язано  провести дії відповідно до ст.ст. 22-26,
29-34, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, та, після завершення усіх розрахунків із виявленими
кредиторами, надати до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс на
затвердження.

Відповідно до п. 5 ст. 52 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” ліквідатор письмово повідомляє про визнання господарським судом
відсутнього боржника банкрутом усіх відомих йому кредиторів відсутнього
боржника, які в місячний строк з дня одержання повідомлення можуть направити
ліквідатору заяви з вимогами до банкрута.

Судова колегія погоджується із
висновком суду І інстанції про те, що незалежно від того, що Законом України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” не
передбачено визнання та включення вимог учасників (засновників) юридичної особи
до реєстру вимог кредиторів, такі вимоги підлягають погашенню у справі про
банкрутство та задовольняються у ліквідаційній процедурі у п'яту чергу,  а у разі виникнення спірних питань вони
можуть вирішуватись шляхом подання скарги на дії ліквідатора, відповідно до ст.
25 Закону. Тобто, майнові паї співвласників КП "Молоко" можуть бути
повернуті власникам в порядку п.7 ст.31 Законом України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” після задоволення всіх
вимог кредиторів.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних висновків суду І інстанції, підстав для
скасування ухвали господарського суду Одеської області від 23.10.07р. не
вбачається.

Керуючись
ст.ст.85,86,103,106 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів-

П О С Т А Н О
В И Л А :

Апеляційну скаргу  фізичної особи ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 23.10.2007р. у справі №21/200-07-6431 -  без змін.

Головуючий суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя                                                                                          О.Л.
Воронюк

Суддя
В.В. Лашин

Постанова
підписана