ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
№ 21/68-06-2150

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали
касаційної скарги

Садівничого кооперативу “Троянда”

на рішення
Господарського суду Одеської області від 07.04.2006

у справі
№21/68-06-2150

за позовом
Білгород –Дністровської об’єднаної державної податкової інспекції Одеської області

до

Садівничого кооперативу “Троянда”

про
припинення юридичної особи

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Білгород –Дністровська об’єднана державна податкова інспекція Одеської області у березні 2006 року звернулася із заявою про припинення юридичної особи - Садівничого кооперативу “Троянда”, який зареєстрований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район,   с. Вигон, вул. Октябрська.  Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на те, що відповідно до акта Білгород –Дністровської ОДПІ Одеської області за №391/15-01 від 08.02.06, відповідач з 01.01.05 не надає до інспекції податкової звітності. На думку позивача, такими діями відповідач порушує

доповідач: Добролюбова Т.В.

приписи пункту 2 статті 9 Закону України “Про систему оподаткування”, Закон України “Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.04.06, ухваленим суддею Зеленовою Г.М., позовні вимоги задоволено. Суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту неподання відповідачем документів податкової звітності, що є підставою для припинення юридичної особи. Судове рішення обґрунтоване приписами  пункту 2 статті 9 Закону України “Про систему оподаткування”, пунктом 4 частини 2 статті 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців”, статті 104 Цивільного кодексу України, пункту 15 статті 58, статті 59 Господарського кодексу України.

Садівничий кооператив “Троянда” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення у справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги,  заявник наголошує на тому, що місцевим судом порушені приписи статей 64, 77 Господарського процесуального кодексу України. Таке порушення, на думку скаржника, виявилось у розгляді позовної заяви за його відсутності через неповідомлення його про час і місце судового засідання, що  є підставою для скасування рішення  господарського суду першої інстанції.

Від  Білгород –Дністровської об’єднаної державної податкової інспекції Одеської області відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Предметом позову у даній справі є вимога Білгород –Дністровської об’єднаної державної податкової інспекції Одеської області про припинення юридичної особи - Садівничого кооперативу “Троянда”, яка зареєстрована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Вигон, вул. Октябрська.  В даному випадку, Білгород–Дністровська об’єднана державна податкова інспекція Одеської області, звернувшись з позовом про припинення юридичної особи, реалізувала визначені податковим законодавством функції суб’єкта владних повноважень. Це обумовлено тими обставинами, що згідно з пунктом 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з підстав для винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України “Про державну податкову службу в Україні”.  Статтею 2 вказаного Закону унормовано, що завданнями органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів. Відповідно до пункту 17 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Отже, спір стосується реалізації податковим органом своїх повноважень в організаційно-господарських відносинах, що встановлюються між цим органом та суб’єктами підприємницької діяльності, і пов’язані з його компетенцією щодо контролю за дотриманням останніми податкового законодавства. Зазначені контролюючі повноваження органів державної податкової служби України визначають їх статус у відносинах з підприємцями як владного суб’єкта, а останніх –як підпорядкованих суб’єктів.  Відтак, позивач у справі є суб’єктом владних повноважень та здійснює у зазначених правовідносинах владні управлінські функції. Суб’єктний склад та характер правовідносин у цій справі свідчить про те,  що даний спір виник із публічно-правових відносин. Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які  підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,  у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Відповідно до пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Відповідно пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.  Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд першої  інстанцій, залишив поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувався приписами Господарського процесуального кодексу України. Відтак, оскаржене рішення   підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для розгляду спору за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, доводи касаційної скарги про невірне застосування Господарського процесуального кодексу України, незалежно від їх мотивації, підтверджені матеріалами справи.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11110                                       Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 07.04.06 у справі №21/68-06-2150 скасувати. Справу скерувати для нового розгляду до Господарського суду Одеської області.

Касаційну скаргу Садівничого кооперативу “Троянда” задовольнити.

Головуючий, суддя                                                                  Т.Добролюбова

Судді                                                                   Т.Гоголь

В.Швець