ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05 березня 2007 р.                                                             Справа  № 7/7-2007

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Водолій”, с. Ужок Великоберезнянського району

до відповідача (1) Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача (2)  Головного управління державного казначейства України у Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у сумі 13 118,00 грн. та відсотків за несвоєчасне відшкодування ПДВ у сумі 2017,00 грн.,

Суддя С.Швед

За участю представників сторін:

від позивача – Лемак В.Я., представник по довіреності від 20.12.2006р.;

відповідача 1 –Рогач В.М., головний державний податковий інспектор, представник по довіреності від 18.12.2006р. №16527/9/10-0;

відповідача 2 –Васілинець Н.В., представник по довіреності від 16.01.2007р. №12-09/120;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Водолій” (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області (МДПІ) про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у сумі 13118,00 грн. та відсотків за несвоєчасне відшкодування ПДВ у сумі 2017,00 грн.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 22.12.2006р. залучено до участі у справі у якості відповідача Головне управління державного казначейства України у Закарпатській області, м. Ужгород, оскільки на цей орган, який наділений правами юридичної особи, покладено обов’язок відшкодувати платнику податків  суму коштів за рахунок державного бюджету.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що в установленому порядку зареєстрований платником ПДВ. У податкових деклараціях з ПДВ за квітень, травень та червень 2005 року Товариство визначило суму податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню з державного бюджету. Також зазначив, що згідно з п.п. 7.7.4., 7.7.6. п. 7.7. ст. 7 Закону України  „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР з відповідними змінами та доповненнями (далі –Закон №168/97-ВР) такі суми підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок платника податків протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу. Проте, сума 13118 грн. Товариству не відшкодована, тому вважається бюджетною заборгованістю, що дає право на звернення до суду з позовом про її стягнення за рахунок коштів державного бюджету, а також відсотків за несвоєчасне відшкодування ПДВ у сумі 2017,00 грн.

Відповідач 1 позов не визнав з посиланням на те, що заявлена позивачем до відшкодування сума ПДВ за червень 2005 року у зв’язку із внесеними законодавчими змінами щодо порядку проведення органами державної податкової служби та державного казначейства відшкодування сум бюджетної заборгованості з ПДВ  може бути зарахована платнику податків у рахунок зменшення податкових зобов’язань з цього виду податкового платежу в наступних податкових періодах. Відносно заявлених до відшкодування сум ПДВ за квітень –травень 2005 року, представник органу державної податкової служби зазначив, що проведеною перевіркою контрагентів позивача по господарській операції з придбання товарів, які використовувалися в оподатковуваних операціях з ПДВ, встановлено факт відсутності надходження спірних сум ПДВ до бюджету, що, в свою чергу, виключає і можливість їх відшкодування.

Відповідач 2 по суті спору заперечень не подав, однак зазначив, що при наявності висновку органу державної податкової служби або судового рішення про стягнення коштів з бюджету,  такі будуть виконані ним у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, суд констатує такі висновки:

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ „Водолій” є платником податку на додану вартість (свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 20.01.2005р. №10340292).

За результатами своєї господарської діяльності позивач просить відшкодувати йому суму 13118,28 грн. податку на додану вартість, яка відображена ним у податкових деклараціях за квітень (3337,56 грн.),  травень (3661,68 грн.) та червень (6119,04 грн.) 2005р.

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР).

Згідно з п.п. 7.7.4. п. 7.7 ст. 7 Закону  №168/97-ВР платник   податку,   який   має   право  на  одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації (з відміткою податкового органу про її прийняття) для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Не мають  права  на  отримання  бюджетного відшкодування особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на  бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів (п.п. 7.7.11. п. 7.7. ст.. 7 Закону  №168/97-ВР);

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про дотримання платником податків  визначеної Законом №168/97-ВР процедури проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість (п.п. 7.7.1., 7.7.4., 7.7.5., 7.7.11.  п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР).

Крім того, заява від 12.12.2006р. про повернення сум бюджетного відшкодування в порушення  п.п. 7.7.11. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР подана завчасно.

Посилання позивача на акт перевірки Ужгородської МДПІ, якими констатовано факт перевищення податкового кредиту позивача над його податковими  зобов’язаннями по деклараціях за квітень, травень та червень 2005р., по відношенню до фактичних обставин даної справи, може свідчити лише про наявність від’ємного значення спірної суми податку на додану вартість, яка може бути зарахована в погашення майбутніх податкових зобов’язань позивача при здійсненні оподатковуваних ПДВ операцій, однак, з урахуванням вищенаведеного, не може бути підставою для постановлення судового рішення про стягнення зазначеної суми за рахунок коштів державного бюджету.

Приймаються судом до уваги також і аргументи податкового органу відносно непідтвердження фактичного надходження ПДВ до бюджету, заявленого до відшкодування за квітень –травень 2005 року. Так, матеріалами перевірки щодо встановлення підставності вимог позивача про відшкодування ПДВ за вказані податкові періоди,  було встановлено факт несплати ПДВ до бюджету контрагентом постачальника Товариства по господарській операції з придбання товарів, які використовувалися в оподатковуваних операціях з ПДВ, заявленого до відшкодування (повідомлення ДПІ у м. Калуш від 15.12.2005р. №23141, лист ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 25.07.2006р. №16706/23-304/1749 та інформаційна довідка від 07.07.2006р. №1960/7/23-0).

Зазначені обставини свідчать про те, що у спірній по справі ситуації відсутня основна, законодавчо регламентована умова для відшкодування ПДВ, а саме надмірна сплата даного виду податкового платежу до бюджету.

Крім того, формуючи свій податковий кредит шляхом сплати відповідних сум ПДВ у вартості придбаних товарів, позивач здійснював їх експорт за межі митної території України, не сплачуючи при цьому податку за наслідками проведення таких операцій, оскільки останні оподатковувалися за нульовою ставкою.

За такого підходу порушується прямий взаємозв'язок між сплатою (надходженням) до бюджету ПДВ та його відшкодуванням з бюджету, а також сам принцип побудови доходів та видатків бюджету по даному податковому платежу з виникненням дисбалансу між його складовими частинами, оскільки суб’єкт господарювання отримує бюджетне відшкодування з ПДВ без його фактичного надходження до державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю стосовно обох відповідачів.

Суддя                          С. Швед