ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 р.
№ 42/146

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт 2000 плюс"

на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2007 року

у справі
№ 42/146

за позовом
комунального підприємства "Фармація"

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт 2000 плюс"

про
стягнення 122 749 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача –Луценко Д.О.

відповідача –Мельник В.О.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Фармація" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт 2000 плюс" про стягнення 122 749 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14 листопада 2006 року (суддя П.Паламар) позов залишено без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України з огляду на повернення без виконання ухвали суду про призначення будівельно-технічної експертизи у зв'язку з несплатою за її проведення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 січня 2007 року (судді В.Зеленін, Л.Рєпіна, О.Синиця) зазначену ухвалу суду від 14.11.2006 року скасовано, а справу передано для розгляду до господарського суду м. Києва.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт 2000 плюс", не погоджуючись з прийнятим по справі судовим актом апеляційної інстанції, просить його скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, а ухвалу господарського суду м. Києва від 14.11.2006 року залишити без змін.   Доповідач: Стратієнко Л.В.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом м. Києва та Київським апеляційним господарським судом норм процесуального права у вирішенні даного спору, і з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України однією з підстав залишення господарським судом позову без розгляду є ненадання без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Застосування цієї норми закону можливе лише за наявності наступних умов: матеріали витребувані шляхом прийняття відповідного процесуального документа, вказані документи дійсно необхідні для вирішення спору, не подані без поважних причин.

За змістом частини 1 та 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 28.04.2006 року зупинено провадження у справі та призначено судову будівельно-технічну експертизу з покладенням витрат для її проведення на позивача у справі.

В силу статті 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті, у тому числі з підстав залишення позову без розгляду, господарський суд виносить ухвалу, яка має містити, зокрема, мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Залишаючи позов без розгляду суд виходив з того, що позивачем не було надано доказів оплати судової експертизи і поважності причин таких дій, у зв’язку з чим судова будівельно-технічна експертиза по справі не була проведена, а тому за наявними у справі документами і матеріалами неможливо вирішити спір по суті.

Колегія суддів вважає, що якщо подані сторонами докази є недостатніми, то суд в силу статті 38 Господарського процесуального кодексу України зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, в даному випадку, докази здійснення оплати за проведення експертизи, які судом не були витребувані.

Також в разі застосування пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України закон зобов’язує суд встановлювати причини, що обумовили не подання позивачем витребуваних судом матеріалів. Як випливає з тексту ухвали, господарський суд м. Києва в порушення вимог цієї статті не з’ясував обставин, за яких позивач не надав доказів здійснення оплати за проведення експертизи.

Отже, в даному випадку місцевим господарським судом всупереч вимогам статей 32, 38 та 43 Господарського процесуального кодексу України не виконано обов’язку щодо створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, не здійснено встановлених процесуальним законодавством процедур для розгляду справи та не надано належної оцінки всім доказам в їх сукупності, і судова колегія дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання їм належної юридичної оцінки, в зв’язку з чим апеляційний господарський суд правомірно скасував ухвалу господарського суду м. Києва від 14.11.2006 року.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24 січня 2007 року у справі № 42/146 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт 2000 плюс" - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.І.Дерепа

Суддя

Б.М.Грек

Суддя

Л.В.Стратієнко