ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.12.2007р.                                                                                      Справа  № 17/159

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні справу за участю представників:

позивача – Смерека В.Ю., представник за довіреністю;

відповідача –Тимко В.В., начальник підприємства;

прокуратури –Сливка Я.Б., прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави Закарпатської облпрокуратури

розглянув справу за позовом прокурора Перечинського району в інтересах держави в особі державного управління екології та природних ресурсів в Закарпатській області, м. Ужгород до комунального підприємства „Комунальник”, м. Перечин

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 2687306 грн. за порушення природоохоронного законодавства

Прокурор Перечинського району звернувся до суду, оскільки відповідачем не сплачено зазначену суму, як завдані збитки внаслідок засмічення останнім земельних ресурсів сільськогосподарського призначення на території Сімерської сільської ради.

Судом було зупинено провадження у справі у зв’язку із  здійсненням призначеної у межах кримінальної справи № 9704407 перевірки спеціалістами державної екологічної інспекції в Закарпатській області визначення розміру збитків, завданих внаслідок засмічення відповідачем земель на території Сімерської сільської ради, стягнення яких є предметом даного спору. В результаті перевірки встановлено, що розмір завданої шкоди становить 210157, 47 грн., а з урахуванням коефіцієнту кратності (10) для відшкодування завданої шкоди нараховано суму  2101577,7 грн.

З огляду на наведене, представник позивача у судовому засіданні заявив про зменшення розміру позовних вимог та наполягає на їх задоволенні у сумі 2101577, 7 грн., представник прокуратури у підтримав дане клопотання про зменшення розміру позовних вимог. Наведене, за змістом п.п. 1.1, 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для припинення провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача на суму 585728,3 грн.

Відповідач письмовим відзивом та його представники у ході судового розгляду справи заперечують проти заявленого позову, вважаючи неправомірним подання даного позову прокурором та посилаючись, при цьому, на приписи ст. 23 Закону України „Про відходи” щодо права здійснення контролю у спірних відносинах виключно спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами.  Вважає непідтвердженим факт забруднення земель, нарахування суми збитків за забруднення земель неправильними, оскільки останні не є землями сільськогосподарського призначення. Просить суд прийняти до уваги, що відповідачем сміттєзвалище ліквідовано, земельна ділянка рекультивована та благоустроєна.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури,

суд встановив:

Спірні відносини сторін у даній справі - позивача як спеціально уповноваженого державного органу  управління в галузі охорони навколишнього природного середовища, органу виконавчої влади  з питань екології та природних ресурсів та відповідача як суб’єкта господарювання, що здійснює на договірних засадах збір, вивіз та розміщення твердих побутових відходів, - стосуються питань   збору та зберігання відходів, здійснення державного контролю за дотриманням вимог екологічної безпеки, охороною навколишнього природного середовища,   тому регулюються приписами Законів України „Про відходи”, „Про  охорону навколишнього природного середовища”, „Про прокуратуру” (далі  - відповідно Закони № 187, № 1264, 1789).

За приписами Законів №№ 187, 1264 здійснення державного контролю за використанням, охороною навколишнього природного середовища, зокрема, земель і надр,  додержанням норм екологічної безпеки всіма державними органами, підприємствам, установами та організаціями, незалежного від форм власності і підпорядкування, а також громадянами; здійснення контролю за веденням суб’єктами підприємницької діяльності щодо утворення, збирання, утилізації відходів, встановлення порядку здійснення операцій у сфері поводження з відходами, погодження місць розміщення відходів, проведення державної екологічної експертизи  покладено на спеціально уповноважений державний орган управління в галузі охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади  з питань екології та природних ресурсів –Міністерство охорони навколишнього природного середовища України (далі - Міністерство), територіальним органом якого є позивач у даній справі.

Правове регулювання діяльності, прав та обов’язків Міністерства, його територіальних органів передбачено Положенням про Міністерство охорони навколишнього середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2.11.06. № 1524, Положенням про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства від 19.12.06 № 548 та зареєстрованим Міністерством юстиції України 13.02.07 (далі –відповідно Положення № 1524,  № 548).

За приписами ст. 37 Закону № 1264, ст. 19 Закону № 1789 нагляд за додержанням законодавства про охорону природного середовища  здійснює Генеральний прокурор України та підпорядковані йому органи прокуратури.

До повноважень органів прокуратури та  позивача  наведеними Законами віднесено також подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Законом № 187 визначено обов’язки суб’єктів господарювання у сфері поводження з відходами, з якими кореспондуються вищенаведені повноваження позивача та органів прокуратури. До таких віднесено: недопущення зберігання відходів у несанкціонованих місцях, відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами.

Правопорушеннями у сфері поводження з відходами, за які передбачено цивільну відповідальність  за змістом приписів пп. „б”, „г”, „ї” ст. 42 Закону № 187 є самовільне розміщення  відходів, порушення встановлених правил і режиму експлуатації полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів (сміттєзвалищ, шламосховищ, золовідвалів тощо),  невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення.

За приписами пп. „б”, „ї”, „й” ст. 68 Закону № 1264 правопорушеннями у сфері  охорони навколишнього природного середовища, за які встановлена, зокрема, цивільна відповідальність є  порушення норм екологічної безпеки, порушення природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, захороненні відходів, невиконання розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища

Відповідно до ст. 43 Закону № 187, ст. 68 Закону № 1264, підприємства, установи, організації зобов’язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи та про охорону навколишнього природного середовища, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства розроблена та затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України  від 27.10.97р. № 171, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 5.05.98р. (далі - Методика).

Дана Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування, завданої державі юридичними особами та громадянами в процесі їхньої діяльності через, зокрема, засмічення земель промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі, незалежно від форм їх власності та застосовується при встановленні розмірів шкоди від забруднення земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок неорганізованих (непередбачених проектами, дозволами)  скидів речовин, сполук і матеріалів; внаслідок порушення норм екологічної безпеки при зберіганні, транспортуванні, використанні виробничих і побутових відходів та їх самовільного захоронення (складування).

Відповідно до приписів Методики факти забруднення земель встановлюються інспекторами державної екологічної інспекції Міністерства, розмір шкоди обчислюється відповідними підрозділами державної екологічної інспекції; основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земельних ресурсів є грошова оцінка земель; при обчисленні розміру шкоди, завданої земельним ресурсам в результаті організації несанкціонованих звалищ побутових, промислових та інших відходів уводиться коефіцієнт 10.

Матеріалами справи, зокрема, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.12.06р. № 120, приписом, розрахунками  збитків від 25.01.07 та від 8.10.07, відзивом на позов, та поясненнями представників сторін та прокуратури встановлено наступне.

Державними інспекторами Ужанського відділення екологічного контролю державного управління охорони навколишнього природного середовища в Закарпатській області, старшим помічником прокурора Перечинського району –посадовими особами позивача у даній справі та прокуратури - на виконання своїх повноважень відповідно до приписів вищенаведених Законів у присутності Сімерського сільського голови та начальника комунального підприємства „Комунальник” –відповідача у справі -  проведено перевірку сміттєзвалища у відпрацьованому кар’єрі колишнього цегельного заводу „Райагробуду” станом на 22.12.06.

Перевіркою встановлено, що з 12.03.03, коли рішенням Сімерської сільської ради скасовано її ж попереднє рішення від 27.12.2000р. про надання Перечинський селищній раді в безоплатне користування терміном на 10 років земельної ділянки площею 0,5 га для влаштування спільного для двох територіальних громад сміттєзвалища у відпрацьованому кар’єрі, це сміттєзвалище експлуатується комунальним підприємством „Комунальник” для розміщення твердих побутових відходів з міста Перечин (договір підряду на виконання робіт по благоустрою території міста Перечин від 03.01.2006р. № 176) всупереч приписів природоохоронного  законодавства, оскільки відсутні висновок щодо погодження місця розташування об’єкту та проектно-технічна документація на будівництво полігону; не проведена паспортизація сміттєзвалища. Внаслідок невиконання природоохоронного режиму використання землі, неправильної експлуатації, порушення встановленого порядку поводження з відходами, безсистемного їх складування - за розрахунковими даними за період 2003-2005рр. та 9 місяців 2006р.–на сміттєзвалище вивезено 6291,05 тонн побутових відходів - засмічено земельну ділянку площею 1,0 га прилеглу до сміттєзвалища та придорожню смугу автодороги „Перечин-Ворочево”. За результатами перевірки складено акт, який  без заперечень та зауважень підписаний керівником відповідача –комунального підприємства „Комунальник”.

Таким чином, позивачем на виконання своїх повноважень встановлено факт засмічення земель сільськогосподарського призначення та здійснено розрахунок збитків, завданих державі внаслідок засмічення земель, що становить суму 268730,6 грн. Відповідно до рекомендацій Методики позивач при обчисленні розміру збитків застосував 10-ти кратний коефіцієнт і пред’явив відповідачеві вимогу про відшкодування збитків у сумі 2687306 грн. Вимога відповідачем не виконана, у зв’язку з чим прокурор Перечинського району звернувся з даним позовом про стягнення зазначеної суми у судовому порядку.

В ході судового розгляду в результаті перевірки визначення розміру збитків, державною екологічною інспекцією в Закарпатській області у межах кримінальної справи № 9704407 встановлено, що реальний розмір завданої шкоди становить 210157,47 грн. Наведене підтверджується матеріалами справи, поясненнями представників позивача та прокуратури, не спростовано відповідачем, тому  за змістом ст.ст. 42, 43, 44 Закону № 187, ст.ст. 67, 68 Закону № 1264 належить задоволити позовні вимоги в частині, що становить реальний розмір завданої шкоди. В іншій частині заявлених вимог - належить відмовити. При цьому суд приймає до уваги, що припис про застосування коефіцієнту кратності у спірних відносинах встановлений Методикою має рекомендаційний характер, станом на час вирішення спору відповідачем проведено благоустрій та рекультивацію землі колишнього стихійного сміттєзвалища.

Заперечення відповідача проти позову щодо повноважень прокуратури у спірних відносинах спростовуються приписами  наведених у мотивувальній частині законодавчих актів, в іншій частині - заперечення не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, тому судом до уваги не приймаються.

Судові витрати за розгляд справи судом за змістом ст.ст. 44–49 Господарського процесуального кодексу України належить покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись Законами України „Про відходи”, „Про охорону навколишнього природного середовища”, „Про прокуратуру”, ст. ст. 43, 44-49, п.п. 1.1, 4 ч. 1 ст. 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд   вирішив:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з КП „Комунальник” (м. Перечин, вул. Жовтнева, 76,  код 30920038):

- в доход місцевого бюджету Закарпатської обласної ради (спеціальний фонд місцевого бюджету Закарпатської обласної ради - р/р 001; ідентифікаційний код одержувача 22115838; назва банку одержувача –УДК в Закарпатській області м. Ужгород; МФО банку одержувача –812016, код платежу 24061600) суму 210150 грн. (двісті десять тисяч сто п’ятдесят грн.);

- в доход державного бюджету України суму  2101, 50 грн. (дві тисячі сто одна грн., 50 коп.) державного мита із зарахуванням по коду бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095. Наказ для виконання надіслати в ДПІ м. Ужгорода;

- в доход Державного бюджету м. Ужгород (р/р 0002 у ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, код ОКПО 22108040, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності 259) суму 118 грн. (сто вісімнадцять гривен) витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

2. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог на суму 585728,3 грн.

3. В іншій частині позовних вимог –відмовити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

9.01.08.

Суддя                                                                                                         Ушак І.Г.