ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/349

21.11.07

За позовом         Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк

«ГАРАНТ»

до                         Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київреконструкція»

про                       стягнення 30 000,00грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача         Панасюк Н.О.- предст. (дов. від 02.07.2007р.)

від відповідача    Євстіфєєв Ю.В.- предст. (дов. від 27.08.2007р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 30000,00грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання по відшкодуванню вартості здійснених орендарем поліпшень об’єкта оренди, які зроблені за згодою орендодавця.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог  заперечив, посилаючись на те, що орендодавець не надавав орендарю попередньої письмової згоди на здійснення робіт з поліпшення об’єкту оренди, технічного переоснащення, встановлення сигналізації та інших охоронних систем. З моменту набрання чинності договором оренди, а саме, 25.03.2005р. позивач жодного разу не звертався до відповідача, з метою одержання зазначеного дозволу. Посилання позивача на лист від 02.02.2005р. №02/055-05, як на такий, яким позивачу було надано дозвіл відповідачем на проведення поточного ремонту об’єкту оренди є безпідставним, виходячи з того, що договір оренди підписаний сторонами та нотаріально посвідчений 25.03.2005р., у той час як лист, на який посилається позивач, датований 02.02.2005р., тобто до моменту підписання сторонами вищезазначеного договору.  Лист від 02.02.2005р. ніяким чином не стосується правовідносин, які виникли між сторонами з приводу об’єкта оренди на підставі договору оренди від 25.03.2005р. Оскільки позивач отримав об’єкт оренди за Актом приймання-передачі від 25.03.2005р., то, відповідно, до моменту такого отримання об’єкта оренди від відповідача позивач взагалі не міг здійснювати на зазначеному об’єкті оренди будь-які роботи.

У судовому засіданні 27.09.2007р. судом оголошено перерву до 22.10.2007р.

Ухвалою від 22.10.2007р. розгляд справи відкладено.

У судовому засіданні 15.11.2007р. представник позивача надав суду заперечення на відзив на позовну заяву, у якому просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.11.2007р. судом оголошено перерву до 21.11.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2005р. між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір оренди приміщення №А-05, відповідно до умов якого орендодавець (відповідач у справі) зобов’язався передати орендарю (позивач у справі) у тимчасове платне користування приміщення, зазначене у договорі, а орендар, у свою чергу, зобов’язався прийняти приміщення у користування для здійснення банківської діяльності та сплачувати орендну плату на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору об’єкт оренди передано орендарю для використання за цільовим призначенням, а саме, для розміщення в ньому відділення №1 АКБ «Гарант».

Договір було укладено строком на три роки, а саме, з 25.03.2005р. по 25.03.2008р., з правом сторін відмови від договору у будь-який час.

Відповідач передав позивачу орендоване приміщення за Актом приймання-передачі від 25.03.2005р.

Листом від 23.05.2005р. відповідач запропонував позивачу в строк до 13.06.2005р. змінити умови договору оренди в частині збільшення розміру орендної плати. У випадку невнесення відповідних змін до договору, відповідач зазначив, що договір буде вважатись розірваним, починаючи з 13.09.2005р.

Листом від 03.10.2005р. відповідач просив позивача  демонтувати обладнання та рекламні пристрої із фірмовою символікою позивача, у зв’язку з припиненням дії договору з 13.09.2005р.

10.10.2005р. сторонами підписано Акт приймання –передачі, відповідно до якого орендар повернув орендодавцю відремонтоване, оснащене охороною та пожежною сигналізацією, телефонним зв’язком орендоване приміщення. П. 4 зазначеного Акту передбачено, що орендодавець компенсує орендарю частину понесених матеріальних втрат у сумі 30000,00грн., які перераховує до 14.10.2005р. за реквізитами позивача.

Проте, у зазначений строк відповідач кошти у розмірі 30000,00грн. позивачу не перерахував.

Позивач посилається на те, що матеріальні витрати позивача полягали у поточному ремонті орендованого приміщення, встановлення охоронної та пожежної сигналізації проведення телефонізації приміщення згідно з кошторисом.

Відповідно до п. 8.1.1 договору орендар має право за попередньою письмовою згодою проводити роботи з поліпшення об’єкта оренди, а також роботи з його технічного переоснащення.

Відповідно до п. 8.1.3 орендар має право встановлювати сигналізації та інші охоронні системи.

Позивач посилається на те, що ним була одержана попередня письмова згода орендодавця на здійснення поточного ремонту, встановлення охоронної та пожежної сигналізації, проведення телефонізації нежилого напівпідвального приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 5 (літера А) для розміщення у ньому Відділення  №1 АКБ «Гарант»згідно з кошторисом. Зазначене погодження було надано відповідачем у листі вих. №02/055-05 від 02.02.2005р.

Проте, су вважає викладену позицію позивача помилковою, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13.2 договору після підписання даного договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди, протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються даного договору, втрачають юридичну силу.

Як вбачається із п. 13.1 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (тобто з 25.03.2005р.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що будь-яке листування, яке мало місце між сторонами, що так чи інакше стосувалось договору оренди приміщення (у тому числі і листування з приводу здійснення поточного ремонту, встановлення охоронної та пожежної сигналізації, проведення телефонізації нежилого напівпідвального приміщення) втратило  юридичну силу після підписання сторонами договору оренди приміщення.

Матеріали справи не містять доказів одержання позивачем письмової згоди на здійснення поточного ремонту об’єкта оренди після підписання сторонами договору оренди від 25.03.2005р. Крім того, матеріали справи також не містять доказів письмового підтвердження відповідачем  того, що згода, яка була надана листом від 02.02.2005р. надавалась у зв’язку з укладенням зазначеного договору оренди і зберігає свою чинність після укладення договору оренди.

Згідно із ч. 3 ст. 778 ЦК України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Матеріали справи не містять доказів того, що на здійснення позивачем поліпшень об’єкта оренди за договором від 25.03.2005р. відповідачем була надана письмова згода. Щодо п. 4 Акту приймання-передачі об’єкта оренди від 10.10.2005р. на який посилається позивач як на підставу для стягнення з відповідача 30000,00грн. понесених матеріальних витрат позивача, то матеріали справи не містять доказів того, що зазначені матеріальні витрати пов’язані саме з поточним ремонтом об’єкта оренди, встановлення охоронної та пожежної сигналізації, проведення телефонізації нежилого напівпідвального приміщення.

Крім того, сам по собі Акт приймання-передачі не несе за собою настання будь-яких  прав та обов’язків для осіб, які його підписали, а лише засвідчує факт передачі та прийняття приміщення,  що було передано орендарем (позивачем) орендодавцю (відповідачу)  відповідно  до  договору оренди приміщення від 25.03.2005р., що  був укладений між  сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що орендар не має права одержати відшкодування вартості поточного ремонту об’єкта оренди, який був здійснений ним без згоди орендодавця.

Позивач також зазначає, що встановлена ним охоронна, пожежна сигналізація, телефонізація може бути відокремлена від об’єкта оренди без його пошкодження, відповідно позивач мав право на їх вилучення, проте, погодився на запропоноване відповідачем відшкодування у розмірі 30000,00грн.

Зазначене посилання суд вважає необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами було досягнуто згоди на здійснення відповідачем грошового відшкодування здійснених позивачем поліпшень речі, які можуть бути відокремлені від об’єкта оренди. Проте, позивач, за наявності відповідних доказів здійснення ним поліпшень, які можуть бути відокремлені від об’єкта оренди та ухилення відповідача від повернення вказаних поліпшень, не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зобов’язання відповідача повернути здійснені позивачем поліпшення, які можуть бути відокремлені від об’єкта оренди.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій