ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  37/520

19.11.07

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард»

До          Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області

Про                       стягнення 35 906,53 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача    Олійник О.В.- представник за довіреністю № б/н від 01.02.2007 року;

Від відповідача          Костильов В.А. –представник за довіреністю № 410 від 03.10.2007 року;

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард» до Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області про стягнення 35 906,53 грн. заборгованості згідно договору поставки № 42 від 17.05.2006 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2007 року порушено провадження у справі № 37/520, розгляд справи було призначено на 19.11.2007 року о 11-15.

Представник позивача в судовому засіданні 19.11.2007 року зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 35 906,53 грн. основного боргу, а також 360 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що у відповідності до пункту 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України подана заява підлягає поверненню, оскільки підписана Олійником Олексієм Володимировичем, особою, яка не має право її підписувати та представляти інтереси позивача.

Крім того, представники сторін в судовому засіданні 19.11.2007 року надали акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого зазначили, що сальдо на 19.11.2007 року складає 35906,53 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард».

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.11.2007 року за згодою представників сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2006 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард»(продавець) та Верхньодніпровським басейновим управлінням охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства (покупець) був укладений договір поставки № 42 (надалі - договір), відповідно до умов якого позивач протягом строку дії договору зобов'язувався за замовленням покупця, за умови їх підтвердження, поставляти та передавати через мережу АЗС у власність (повне господарське відання) покупця нафтопродукти (надалі –товар) в асортименті : дизельне пальне, неетильований бензин Аі95, належної якості (підтвердженої сертифікатом якості), що відповідає держаним стандартам, в кількості, визначеній відповідно до накладних, які є невід’ємними частинами цього договору, а відповідач зобов’язувався прийняти товар на АЗС та оплачувати його на умовах цього договору.

Позивач згідно накладної  № 12805 від 30.03.2007 р. поставив, а відповідач на підставі довіреності № 729370 ЯЗУ від 30.03.2007 р. отримав товар в наступній кількості: бензин А-76 - 5 000 літрів  та бензин А-95 - 9 500 літрів на загальну суму 56 500 грн. з ПДВ.

Наказом Державного комітету рибного господарства України № 08 від 15 лютого 2007 р. на базі Верхньодніпровського басейнового управління охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства створене Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області.

Відповідно до акту приймання передачі кредиторської заборгованості Верхньодніпровське басейнове управління охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства передало, а Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області, як правонаступник, прийняло кредиторську заборгованість по розрахункам з Товариства з обмеженою відповідальністю  «Гепард» в розмірі  35 906,53 грн.

Згідно п. 7.1. договору покупець зобов'язувався сплатити продавцю вартість поставленого товару, що не оплачена авансом,  в строк три дні з моменту отримання товару на умовах товарного (комерційного) кредиту на кількість, що не може перевищувати 10000 літрів.

Проте відповідач в порушення умов договору, взяті на себе зобов’язання по оплаті товару повністю не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем і неоспореного відповідачем розрахунку, становить 35 906,53 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Гепард» доказів вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що позовна заява підписана неуповноваженою особою.

Вищевказані заперечення відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки до позовної заяви долучений оригінал довіреності № б/н від 01.02.2007 року, відповідно до якої ТОВ «Гепард»(код 31455586), в особі директора Христинченко Алли Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, уповноважує Олійника Олексія Володимировича представляти інтереси позивача в усіх органах судової системи з усіма правами, що надаються законом позивачу, в тому числі з правом підпису позовної заяви та подання позову.

Таким чином, судом встановлено, що  Олійник Олексій Володимирович має право підписувати позовну заяву від імені позивача, а тому твердження відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач позивачу не сплатив грошові кошти за отриманий товар у строк встановлений договором, за таких обставин позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард»щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 35 906,53 грн. з Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області (як правонаступника Верхньодніпровського басейнового управління охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства)  визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України,  покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у м. Києві та Київській області (04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 70,  ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гепард»  (04136,  м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, ) 35 906  (тридцять п’ять тисяч дев’ятсот шість) грн. 53 коп. основного боргу, 360 (триста шістдесят) грн. 00 коп.  витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 19.12.2007 року