ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-7/444
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"10" грудня 2007 р.  15:28                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді -  Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          –Юренковій І.В.

за участю представників:

від позивача                    –Чернова Ю.М., головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 7967 від 10.10.2007,

від відповідача                    –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За          Управління Пенсійного фонду України

адміністративним          у Ленінському районі м. Севастополя

позовом           (99008, м. Севастополь, вул. Карантинна, 16-56)

до відповідача          Приватного підприємства „Фірма „Адіантум”

(99029, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 1-57)

про          стягнення заборгованості по рішенню про застосування фінансових санкцій  в сумі 727,21 грн. -

Суть спору:

23.11.2007 (вх.№3962) Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя звернулось до господарського суду м. Севастополя з адміністративним позовом до Приватного підприємства „Фірма „Адіантум” про стягнення заборгованості по рішенню про застосування фінансових санкцій  в сумі 727,21 грн., з посиланням на статті 14, 17, 21, 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Ухвалою суду від 26.11.2007 відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду в порядку статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (арк. с. 1-2).

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно по юридичній адресі, зазначеній в позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення  ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач викликався в судове засідання, зобов’язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з’явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Фірма „Адіантум” зареєстровано в якості юридичної особи Ленінською районною державною адміністрацією в м. Севастополі 03.02.1995 за № 4001658, та є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного Фонду Україні у Ленінському районі м. Севастополя (арк.с.7).

Платник внесків Приватне підприємство „Фірма „Адіантум” зобов'язано самостійно сплатити страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за червень 2006 року –до 20.07.2006, за липень 2006 року –до 21.08.2006, за серпень 2006 року –до 20.09.2006, за вересень 2006 року –до 20.10.2006, за жовтень 2006 року –до 20.11.2006, за листопад 2006 року –до 20.12.2006, за грудень 2006 року –до 22.01.2007, за січень 2007 року –до 20.02.2007, за лютий 2006 року –до 20.03.2007, про що винесені рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування № 1011 від 04.09.2007 на суму 709,92 грн. (530,66 грн. - штраф, 179,26 грн. - пеня) та № 1012 від 04.09.2007 на суму 17,29 грн. (13,70 грн. –штраф, 3,59 грн. - пеня) (арк.с.8, 9).

Зазначені рішення  направлені на адресу відповідача та повернені поштовим відділенням у зв’язку  з закінченням терміну зберігання та неявкою адресату (арк.с.10).

В рахунок сплати зазначених вище фінансової санкції від відповідача кошти не надходили.

Сума боргу Приватного підприємства „Фірма „Адіантум” перед бюджетом управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя складає 727,21 грн.

Спір виник в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань по своєчасній сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки відповідно до статей 14, 15, 17, 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Правовідносини сторін регулюються статтями 14, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі –Закон № 1058), „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі –Інструкція № 21-1).

Згідно пункту 1 статті 14, частини першої статті 15, Закону № 1058, пункту 2.1 Інструкції № 21-1,  страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 17 Закону № 1058, страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною десятою статті 20 Закону України „1058 встановлено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 2 частини дев’ятої статті 106 Закону № 1058, підпунктом  9.4.1 пункту 9.4 частини дев’ятої  Інструкції № 21-1 встановлено, що Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції, зокрема:

-          за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу;

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, статтями 70, 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Фірма „Адіантум” (99029, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 1-57,  ідентифікаційний код 23012247, п/р № 0001 в АКБ «Иммєксбанк», МФО 328384) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя (99008, м. Севастополь, вул. Карантинна, 16, кв.56-58, ідентифікаційний код 22274991) заборгованість за рішенням про застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за червень-грудень 2006 року, січень-лютий 2007 року:

на п/р № 0012 в СМВ № 4548 ВАТ „Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027 в сумі 709,92грн.,

на п/р № 0113 в СМВ № 4548 ВАТ „Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027 –17,29 грн.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                          Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини 3 статті 160 КАС України

17.12.2007 о 10 год. 08 хв.