ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31.10.2007р.
м.Київ
№ 6/323-А

16.09 год.

За позовом
Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "Осокорки-Київ"

До
Третя особа

Про
Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації
на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Київська міська державна адміністрації
визнання бездіяльності незаконною та стягнення 84823,67 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача           Чернявський В.В. (голова правління)

Стужук П.П. (за дов. б/н від 12.06.2006)

Від відповідача          Біленко А.Б. ( за дов.)

Від третьої особи          не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку "Осокорки-Київ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом в порядку адміністративного судочинства до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності відповідача щодо відшкодування тарифної різниці позивачу незаконною, а також зобов’язання відповідача відшкодувати тарифну різницю позивачу на суму 84823,67 грн. відповідно до трьохсторонніх актів.

За твердженням позивача, відповідач, згідно з вимогами ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 9 Закону України "Про ціни та ціноутворення", повинен відшкодувати позивачеві тарифну різницю у вказаному вище розмірі.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на те, що до його компетенції не віднесено затвердження цін на житлово-комунальні послуги, у зв’язку з чим відсутні підстави для відшкодування різниці між затвердженими тарифами та економічно обґрунтованими витратами на їх виробництво.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, визначаються Законом України  від 24.06.2004 "Про житлово-комунальні послуги".

Принципи, на яких базується державна політика у сфері житлово-комунальних послуг, передбачені ст. 2 вказаного Закону, одним з яких є регулювання цін-тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

У зв’язку з цим, ч. 4 ст. 31 Закону встановлено, що у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону до виключних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін-тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Органами місцевого самоврядування, в силу ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є сільські, селищні, міські ради, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не є органом місцевого самоврядування, чинним законодавством на нього не покладено обов’язку щодо відшкодувати різниці між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Доводи позивача щодо наявності можливості здійснення дотацій у зв’язку з виконанням комплексних загальноміських заходів "Твій дім, твоє подвір'я" не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позову, оскільки підставою для визнання неправомірною бездіяльності та зобов’язання вчинити дії є встановлення факту невиконання відповідачем обов’язку, покладеного на нього чинним законодавством України.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 прикінцевих та перехідних Кодексу адміністративне судочинство України, господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

У позові відмовити повністю.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                           С.А. Ковтун

Постанова підписана 20 листопада 2007 року