ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.01.07                                                                                           Справа  № 2/64-2А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Скочко Ю.,

з участю представників:

від скаржника (позивача) –   з»явився,

відповідача  –   з»явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс  «Губин», с.Губин Локачинського району Волинської області

на постанову господарського суду Волинської області від 13.09.2006 року, суддя Л.О.Черняк, в справі №2/64-2А,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс  «Губин», с.Губин Локачинського району

до відповідача  Володимир-Волинської об"єднаної державної податкової інспекції, м.Володимир-Волинський

про    визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/1 від 09.08.2006 року,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Волинської області від 13.09.2006 року відмовлено в позові  товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс  «Губин»до Володимир-Волинської об"єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/1 від 09.08.2006 року, яким позивачу зменшене від»ємне значенняз ПДВ в сумі 162885 грн. за квітень 2006 року.

Суд своє рішення мотивував тим, що позивач як сільськогосподарський товаровиробник безпідставно скористався приписами п.п.6.2.6. п.6.2 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість», коли застосував нульову ставку ПДВ до операції  купівлі-продажу добових курчат для відгодівлі.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства  на період 2001-2004 р.»процес вирощування розпочинається з моменту початку догодівлі отриманих курчат. Отриманий приріст є вирощеною товариством часткою і тільки реалізація цієї частки може оподатковуватися за нульовою ставкою.

Окрім того, позивач в порушення вимог п.п.7.7.1. та п.п.7.7.2. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», задекларував суму податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 Декларації) в розмірі 796263 грн.( по рахунку 2 розрахунок бюджетного відшкодування), де сума податкового кредиту попереднього податкового періоду фактично сплачена отримувачем товарів  (послуг) у попередньому податковому періоді  постачальником таких товарів, чим завищив бюджетне відшкодування на суму 146730 грн.

В апеляційній скарзі  скаржник (позивач) просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником та займається розведенням птиці та реалізацією її у живій вазі переробному підприємству, а тому у відповідності до вимог підпункту 6.2.6 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” ним правомірно застосовано нульову ставку ПДВ при оподаткуванні операцій з продажу переробним підприємствам м’яса птиці живою вагою і відповідно застосовані податковим органом санкції є неправомірними.

У запереченнях на апеляційну скаргу  відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що  в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.З, п.п.6.2.6 п.6.2 ст.6, п.11.21 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»підприємством завищено від'ємне значення по податку на додану вартість в результаті застосування нульової ставки по ПДВ в розмірі вартості одноденних курчат, які підприємством придбані з метою дорощування, що вплинуло на завищення значення р. 24 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2006 року на суму 309570 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі,  вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Володимир-Волинською ОДПІ проведено позапланову документальну перевірку ТзОВ «Птахокомплекс»«Губин»з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого за квітень 2006 року. За розглядом матеріалів перевірки Володимир-Волинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.07.2006 року № /0, яким згідно з п. «б»п.п. 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3, п.п. 6.2.6. ст. 6, п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7, п.11.21 ст. 11 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97ВР «Про податок на додану вартість»зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  у розмірі 162885 грн.

Відповідно до розрахунку поданого відповідачем, до суду апеляційної інстанції, проти якого не заперечує і позивач,  із суми податкового повідомлення-рішення (162885,00 грн.) 146730, 00 грн. припадає на порушення позивачем п.п. 7.7.2. п. .7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану варітсть»(питання відшкодування сум ПДВ сплачених у попередніх звітніх періодах), решта  суми 16155,00 грн. донараховано за порушення п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 та п.п. 6.2. п. 6.2. ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість»(питання оподаткування за «0»ставкою ПДВ операцій з відгодівлі одноденних курчат).

Щодо порушення п.п. 7.7.2. п. .7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(питання відшкодування сум ПДВ сплачених у попередніх звітніх періодах) апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки в акті Володимир-Волинської ОДПІ від 20.07.2006 р. № 642/23-31603002 , який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, зазначено, що “по р. 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток № 3 до податкової декларації з податку на додану вартість) відображається сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Підприємством по даному рядку Розрахунку включено проплату ПДВ постачальникам за отримані товари (послуги) в попередніх звітних періодах (ПДВ по податкових накладних включено  до реєстру податкових накладних теж у попередніх звітних періодах)…” чим позивачем зайво включено до бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2006 року.

Відповідно до  п.п. 7.7.2. п. 7.2. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1. цього пункту, має від’ємне значення, то:

а)  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, в даному випадку мова йде про можливість відшкодування сум сплаченого (нарахованого) ПДВ у попередньому (перед звітним) періоді, а не у попередніх періодах як стверджує позивач.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що сума бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2006 р. завищена на 146730,00 грн., а тому в цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Щодо питання застосування «0»ставки ПДВ по операціях з відгодівлі одноденних курчат, яка проводиться позивачем, апеляційний суд виходить з наступного.

В матеріалах справи міститься відповідь Волинської обласної Торгово-Промислової палати України № 19-22/01-3/273 від 24.07.2006 р., де в пункті 4 зазначено, що відгодівля курчат-бройлерів до кондиційної ваги в групі УКТ ЗЕД (0105) півні і кури класифікуються масою не більше як 2000 г (код 01059200) і понад 2000г (код 01059300) у живому вигляді, відноситься до сільськогосподарського виробництва.

Волинський Державний університет імені Лесі Українки в листі №1/4618 від 21.12.2006 р., надав роз’яснення про те, що біологічний процес вирощування птиці розпочинається по завершенні однієї доби з моменту вилуплення, після вилуплення з яйця курчата протягом однієї доби не живляться, а з належних умов утримання біологічний процес вирощування розпочинається з другої доби життя курчат. Процес вирощування розпочинається з моменту   споживання кормів та води.

Дані листи узгоджуються із даними незалежного аудиторського висновку від 21.12.2006 р., товариства з обмеженою відповідальністю „Алекс –Аудит”, про те, що подвійний об’єкт оподаткування та можливість застосування при реалізації єдиного (неподільного) об’єкта оподаткування –живої птиці двох різних ставок податку на додану вартість є помилковим та не відповідає приписам Закона України «Про податок на додану вартість».

Законом України “Про податок на додану вартість” в п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 та п.п. 6.2.6. п. 6.2. ст. 6 встановлено, що об’єктом оподаткування є операції платників податку з: 3.1.1. поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об’єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об’єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю); 6.2.6.поставки переробним підприємствам молока та м’яса живою вагою сільськогосподарськими товаровиробниками всіх форм власності і господарювання.

Відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (затверджений і введений в дію наказом Держстандарту від 22.10.1996 р. № 441), позивачу згідно довідки з ЄДРПОУ присвоєно вид економічної діяльності 01.23.0 Розведення птиці, який згідно того ж класифікатора є видом сільськогосподарської діяльності та включає відтворювання поголів»я свійської птиці (курей, гусей, індиків, цесарок, перепілок, страусів тощо); вирощування свійської птиці; одержування яєць (цей підклас не включає: розведення іншої птиці; забій свійської птиці, одержування пера та пуху). Класифікатор не містить такого виду діяльності як відгодівля.

Закони України „Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 –2004 р.” та „Про податок на додану вартість”,  які встановлюють право сільськогоподарських товаровиробників на застосування нульової ставки податку на додану вартість щодо операцій з продажу ними переробним підприємствам м’яса живою вагою, не передбачають можливості розподілу ваги цього м’яса, а відповідно і права на застосування нульової ставки вказаного податку між сільськогосподарськими товаровиробниками, які в різних проміжках часу були причетні до біологічного процесу вирощування птиці чи іншої живності, в залежності від розміру участі кожного із них у такому процесі.

З вищевикладеного є неправильним висновок податкового органу, викладений в вищезгаданому акті перевірки про те, що внаслідок неправомірного застосування «0»ставки залишок від’ємного значення попереднього податкового кредиту за квітень 2006 р. за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації звітного податкового періоду) збільшений на 309570 грн. і  складає суму 1068805 грн. Оскільки застосування нульової ставки податку на додану вартість до операцій з продажу сільськогосподарськими виробниками молока та м’яса живою вагою переробним підприємствам всіх форм власності і господарювання передбачено підпунктом 6.2.6 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”, Львівський апеляційний господарський суд  дійшов висновку про відсутність підстав для донарахування позивачеві сум податку на додану вартість та застосування фінансових санкцій визначених у податковому повідомленні-рішенні Володимир-Волинською об’єднаною державною податковою інспекцією Волинської області  за №/1 від 09 серпня 2006 року на суму 16155  грн.

Оскільки судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає  частковому скасуванню, а апеляційна скарга позивача  – частковому задоволенню.

При скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.95 КАСУ та на підставі ст.94 КАСУ з Державного бюджету на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати: 1,7 грн. судового збору за провадження в першій інстанції та 0,85 грн. судового збору за апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207 КАС України, суд,

постановив:

постанову господарського суду Волинської  області від 13.09.2006 року в справі  за номером  2/64-2А частково  скасувати, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю  «Птахокомплекс»Губин»- частково задоволити.

Позов задоволити частково.

Визнати нечинним податкове повідомлення- рішення за №/1 від 09.08.2006 р., яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 16 155 грн., в решті постанову господарського суду Волинської  області від 13.09.2006 року- залишити без змін.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю  «Птахокомплекс»Губин»(Волинська область, Локачинський район, с.Губин, вул.Лісова,1) з Державного бюджету 2,55 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:                                                                      Т.Б.Бонк

Р.І.Марко