ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/480

03.12.07

За позовом
Закритого акціонерного товариства "Чернігівський лікеро-горілчаний завод "Чернігівська горілка"

До
Товариства з обмеженою відповідальністю "Винодєл Молдови Компані"

Про
стягнення 381597,74 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача Семиріч Д.В. -  представник за довіреністю № 86 від 03.07.2007

Від відповідача  не з’явився ;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Чернігівський лікеро-горілчаний завод "Чернігівська горілка"  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Винодєл Молдови Компані" про стягнення 381597,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2007 р. порушено провадження у справі № 37/480, розгляд справи було призначено на 23.10.2007 року о 12-00.

Представник відповідача 23.10.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/480 від 01.10.2007 р. не виконав, але через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2007 року розгляд справи був відкладений на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Призначене судове засідання 05.11.2007 року не відбулось, оскільки відповідач через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про колегіальний розгляд справи, в зв’язку з чим справа № 37/480 була передана Заступнику Голови Господарського суду міста Києва для вирішення вищезазначеного клопотання.

Листом Заступника Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. № 06-26.1/633 від 08.11.2007 року відповідачу було відмовлено в клопотанні щодо колегіального розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2007 року розгляд справи № 37/480 було призначено на 03.12.2007 року, про що відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 03.12.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/480 від 01.10.2007 р. не виконав, але через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача проти поданого клопотання заперечував.

Судом подане клопотання було розглянуто та відхилено, оскільки розгляд справи у відповідності до статті 69 Господарського процесуального кодексу України обмежений двохмісячним строком, який закінчився 01.12.2007 року. Крім того, розгляд справи вже відкладався в зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача. Суд зазначає, що дії відповідача (зокрема необґрунтовані клопотаннями та нез’явлення на виклик суду в судове засідання) націлені на недобросовісне користування належними йому процесуальними правами, чим затягується розгляд даної справи.

А тому справа, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в ній матеріалами, за відсутності представника відповідача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України суд за згодою представника позивача оголосив лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Винодєл Молдови Компані" (Постачальник) та Закритим акціонерним товариством "Чернігівський лікеро-горілчаний завод "Чернігівська горілка" (Покупець), було укладено договір поставки  № 7/2601 (далі - Договір).

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про  купівлю-продаж.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.п. 1,2 Договору, відповідач (постачальник) зобов’язався  продавати позивачеві (покупцю) партіями вину продукцію (товар) у кількості, асортименті, та по ціні згідно супровідних документів (накладних) на кожну з таких партій.

Розділом 5 Договору, сторони обумовили наступний порядок розрахунків: оплата за кожну з відвантажених партій товару має проводитися позивачем на умовах 100 % передоплати грошовими коштами на розрахунковий рахунок відповідача (постачальника).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що постачальник зобов’язується через 60 календарних днів після отримання передплати передати покупцеві зі свого складу партію товару, підписавши супровідні документи (накладну), а в разі неможливості поставити товар в обумовлений строк, - повернути грошові кошти, завчасно оплачені позивачем (покупцем), до 31 березня 2007 року в повному обсязі.

На виконання Договору, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача  передплата у розмірі 500000,00 грн. за період з 30.01.2007 р. по 06.02.2007 р., що підтверджується  наступними платіжними дорученнями :

- 30.01.2007 р. платіжне доручення № 2308  на загальну суму 200000,00 грн.

- 31.01.2007 р. платіжне доручення № 2315  на загальну суму 200000,00грн.

- 06.02.2007 р. платіжне доручення № 2349  на загальну суму 100000,00грн., проте відповідач в порушення вимог договору, товар не позивачеві не поставив, а грошові кошти, які йому були перераховані, повернув невчасно та частково, перерахувавши  лише 138000,000 грн.

Отже, внаслідок неналежного виконання  відповідачем своїх договірних зобов’язань у останнього  виникла заборгованість у розмірі 362000,00грн. Розрахунок суми боргу, знаходяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до  статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Закритим акціонерним товариством "Чернігівський лікеро-горілчаний завод "Чернігівська горілка",  доказів вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання, покладені на нього договором, в повному обсязі.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладений позивачем у позовній заяві.

Відповідно до частин 1, 2  статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, зобов’язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов : по - перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна, по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи, та по-третє, щоб були відсутні правові підстави для зберігання майна.

Крім того, частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (стаття 693 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що грошові кошти у розмірі 362000,00 грн. зберігаються відповідачем безпідставно, оскільки відповідач оплачений товар позивачу не поставив, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 693, 1212 ЦК України підлягає стягненню 362000,00 грн.

Крім того, позивач посилаючись на статтю 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути на свою користь 3% річних з простроченої суми в розмірі 3911,34 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 15686,40грн.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов’язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов’язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього, на підставі статті 625 Цивільного кодексу  України, підлягають стягненню 15686,40 грн. інфляційних витрат за увесь час прострочення платежу та 3911,34 грн. - три проценти річних від простроченої суми,  розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до статті  49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 3815,98 грн. та 118,00 –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 192, 193, 265, Господарського кодексу України, ст. ст. 614, 625, 693, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Винодєл Молдови Компані" (04210м. Київ,  вул. Тимошенка, 19,   ) на користь Закритого акціонерного товариства "Чернігівський лікеро-горілчаний завод "Чернігівська горілка"   (14005,  Чернігів, Деснянський р-н, вул. Котляревського, буд. 38  ) 362000 (триста шістдесят дві тисячі)грн. 00 коп. –основного боргу, 15686(п’ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. - інфляційних витрат, 3911 (три тисячі дев’ятсот одинадцять)  грн.  34 коп. –3 % річних від простроченої суми,   3815 (три тисячі вісімсот п’ятнадцять) грн. 98  коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять)  грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 25.12.2007 р.