ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"13" лютого 2007 р.
Справа № 11/369а/27

9 год. 40 хвил.

За позовом: Державної
податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса,
28

До: Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про стягнення 863,80 грн.
податкового боргу за рахунок активів

Суддя Ю.М. Бобров

Секретар О.В.Скрипка

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН :

Від Позивача: Ступак С.О.
-держподатінспектор, дов. від 28.12.06 р. № 30819/10/10-010.

Від Відповідача: не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 м. Чернігів про стягнення 863,80 грн. податкового боргу по податку з
доходів фізичних осіб за рахунок активів боржника.

На підставі ст. 150 КАСУ розгляд
справи відкладався.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач у призначене судове
засідання не прибув. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

У призначене на 01.02.07 р. судове
засідання відповідач не прибув, не використавши свого права на  участь в засіданні.

Про дату та час проведення засідання відповідача повідомлено належним
чином у відповідності зі ст. 35 КАСУ. Згідно повідомлення про вручення НОМЕР_1
судову повістку та ухвала суду про призначення справи до розгляду на 01.02.07
р. з позовним матеріалами отримав брат відповідача 20.12.06 р.

Направлена на юридичну адресу
відповідача судова повістка про відкладення розгляду справи на 13.02.07 р.
повернута відділенням зв'язку по закінченню терміну зберігання. Про причину
неприбуття відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його
відсутності до суду не надходило. Про зміну місця проживання відповідач суд не
повідомляв (ст. 40 КАСУ).

Суд вважає за можливе розглянути справу
за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

ОСОБА_1ч 29.09.03 р. зареєстрований
Деснянською райрадою м.Чернігова як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа за адресою: АДРЕСА_1. Відповідача взято на податковий облік в ДПІ у м.
Чернігові як платника податків з 03.10.03 р.

Всупереч вимогам чинного
законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує до
бюджету належні суми податків.

Станом на 07.12.06 р. загальний податковий борг (узгоджене податкове
зобов'язання) відповідача перед бюджетом становить 863,80 грн., а саме:

-          по податку з доходів фізичних осіб
-суб'єктів підприємницької діяльності
-863,80 грн. боргу, в т.ч. 27,55 грн. пені

Вказана сума боргу за період з 14.03.06
р. по 16.11.06 р. є узгодженою та виникла на підставі самостійно визначених та
поданих позивачем до податкового органу декларацій про доходи за 2005 р., 1-3
квартали 2006 р., та податкових повідомлень позивача від 30.01.06 р. НОМЕР_2 та
від 30.01.06 р. НОМЕР_3, якими згідно п.1 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок з громадян” № 13-92 від 26.12.92 р. визначено
податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, податкового
повідомлення -рішення від 05.09.06 р. НОМЕР_4, яким відповідно до акта від
05.09.06 р. НОМЕР_5 відповідачу визначено суму штрафних санкцій згідно
п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від
21.12.00 р. (далі -Закон № 2181) за затримку сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб.

Податкові повідомлення, отримання яких
відповідачем підтверджується копією поштового повідомлення НОМЕР_6, та
податкове повідомлення -рішення від 05.09.06 р. НОМЕР_4, яке повернуто
відділенням зв'язку по закінченню терміну зберігання та вивішено на дошці
оголошень згідно акту від 16.10.06 р. НОМЕР_7, відповідачем в адміністративному
порядку не оскаржувались та недійсним в судовому порядку не визнавались.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України
„Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-XII податок на доходи
фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Відповідно до ст.ст. 9, 11 Закону
України “Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (із змінами і
доповненнями) платник податків зобов'язаний сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, а також
несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків
та дотримання вимог податкового законодавства.

Згідно п.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону
платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку
зазначає у податковій декларації. Відповідно п.п.5.1 ст.5 Закону № 2181
податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону №
2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації.

У
разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання   протягом  граничних
строків, визначених  цим  Законом, такий  платник податку зобов'язаний сплатити штраф у
таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів,  наступних за останнім днем  граничного строку  сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі  десяти  відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім
днем  граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків
погашеної суми податкового боргу; при затримці,
що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у
розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу
(п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

На підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст.17
Закону № 2181 до відповідача застосовані штрафні санкції.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5
Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181, вважається
узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за
винятком  випадків, визначених підпунктом
5.2.2 цього пункту.

Відповідач у визначений законодавством
термін податкове зобов'язання не оскаржив, тому у відповідності з п.п.5.2.2.
п.5.2 ст. 5 Закону воно вважається узгодженим з першого дня, наступного після
закінчення терміну, наданого Законом для оскарження.

Згідно п.п.16.1.1 п.16.1 ст. 16 Закону
після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу відповідачу нарахована пеня в сумі 27,55
грн.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків
у строки, встановлені ст. 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу
платника податків у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону.

Вжиті позивачем, передбачені Законом 2181,
заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату. Направлені
позивачем відповідно до п.п.6.2.1, 6.2.2 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 на юридичну
адресу відповідача перша податкова вимога НОМЕР_8 від 02.02.06 р. та друга
податкова вимога НОМЕР_9 від 20.03.06 р., які отримані відповідачем 16.02.06 та
20.05.06 р. відповідно, залишені СПД ОСОБА_1 без задоволення.

На день розгляду справи податковий
борг в сумі 863,80 грн. відповідачем не сплачений.

Примусове стягнення податкової заборгованості -передбачена
законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника
податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного  платника податків.

Активами платника податків згідно з п.1.7
ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать
юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Зважаючи на те, що вищенаведений
податковий борг підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. п. 3.1.1.
п.3.1. ст.3 Закону № 2181, активи платника податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням
суду.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і  підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд
вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні
відповідача.

Представник позивача проти прийняття рішення по справі без участі
відповідача не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_10 в ЧФ ТОВ
„Укрпромбанк” м. Чернігів, МФО 353661, ідн. НОМЕР_11) за рахунок його активів
до Місцевого бюджету, код 22825965, банк: УДК у Чернігівській області, МФО
853592, на р/р 0002, код 3,80 грн. податкового боргу по податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного господарського суду
через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного господарського суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України,
в судовому засіданні 13.02.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі
виготовлена 19.02.07 р.

Суддя                                                                                      Ю.М.Бобров