КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2007                                                                                           № 1/125

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Мірошниченко Л.Р., довіреність б/н від 07.02.2007р.,

від відповідача -Приходько  О.П., директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне сільськогосподарське товариство "Оберіг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006

у справі № 1/125 (Шестак В.І.)

за позовом                               ТОВ "Агросервіс-ДК"

до                                                   Приватне сільськогосподарське товариство "Оберіг"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення заборгованості 35037,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть рішення і скарги:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агросервіс - ДК” (надалі – ТОВ “Агросервіс - ДК”, Позивач) звернулося в господарський суд Чернігівської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства “Оберіг” (надалі – ПСП “Оберіг”, Відповідач) про стягнення заборгованості 35 037,49 грн.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 13.12.2006р. у справі №1/125 позов ТОВ “Агросервіс - ДК” було задоволено повністю, а саме: стягнуто з Відповідача на користь Позивача 29 320 грн. боргу, 3 321,68 грн. пені, 1 726,34 грн. інфляційних, 669,47 грн. трьох відсотків річних, а також 350,37 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду, Відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Чернігівської області від 13.12.2006р. у справі № 1/125, скасувати.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно з”ясовано та не доведено обставини, які мають значення для справи, що є підставою для його скасування.

Представник Позивача надав суду свої заперечення на апеляційну скаргу, в яких  не погоджувалася з доводами та вимогами, що були викладені Відповідачем в його апеляційній скарзі та вважав, що рішення господарського суду Чернігівської області  від 13.12.2006р. у справі № 1/125 є законним, об”єктивним і таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а тому просив залишити це рішення без змін, а апеляційну скаргу Відповідача – без задоволення.

Заслухавши пояснення представника Позивача та Відповідача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський  суд, -

Як вказувалось вище, ТОВ “Агросервіс - ДК” звернулося в господарський суд Чернігівської області з позовом до ПСП “Оберіг” про стягнення заборгованості в сумі 35 037,49 грн. і рішенням господарського суду Чернігівської області від 13.12.2006р. у справі № 1/125 вказаний позов було задоволено повністю, а саме: стягнуто з Відповідача на користь Позивача 29 320 грн. боргу, 3 321,68 грн. пені, 1 726,34 грн. інфляційних, 669,47 грн. трьох відсотків річних, а також 350,37 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що Відповідачем не було виконано належним чином і в установлений строк взяті на себе зобов”язання по договору, а представлені Позивачем докази по справі свідчать про заборгованість Відповідача в розмірі, що зазначений в позовних вимогах.

У зв”язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з вказаним висновком місцевого господарського про обгрунтованість доводів Позивача та задоволення його позовних вимог, визначених в рішенні суду, з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи, 15.07.2005р. між ТОВ “Агросервіс - ДК” та ПСП “Оберіг” було укладено договір № 2/07 (надалі – Договір), згідно якого Позивач зобов”язався надати послуги по збиранню зернових культур врожаю 2005 року, а Відповідач – надати площу 400 га для збирання цього врожаю та провести оплату за надані послуги з розрахунку: 220 грн. за один зібраний гектар зернових.

Згідно актів здачі-прийняття виконаних робіт, підписаних сторонами, Позивачем було зібрано зернових на загальній площі 406 га, загальною вартістю виконаних робіт 89320 грн.

Разом з тим, згідно платіжних документів, Відповідачем було оплачено тільки 60 000 грн. за надані послуги по збиранню зернових, що відповідає площі 273 га.

В той же час, Відповідачем не було оплачено послуги по збиранню зернових на площі 133 га, незважаючи на те, що такі послуги згідно акту виконаних робіт від 25.08.2005р. Позивачем йому були надані.

При цьому, під час розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач стверджував, що зазначений вище акт виконаних робіт ним не підписувався.

Однак, таке твердження Відповідача спростовується висновком експерта № 236ц судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів за матеріалами господарської справи № 1/125 від 30.10.2006р., згідно якої досліджуваний підпис від імені директора ПСП “Оберіг” Приходька О.П. в акті виконаних робіт по збору зернових від 25.08.2005р. в графі “Від Замовника”, виконаний Приходько О.П.; в досліджуваному акті, який надано на експертизу, будь-яких “поліграфічних” засобів при проставленні відбитку печатки ПСП “Оберіг” та виконанні підпису директора ПСП “Оберіг” та виконанні підпису директора ПСП Приходько О.П. не стосовувалось; досліджуваний відбиток печатки ПСП “Оберіг” проставлений кліше печатки ПСП “Оберіг”, зразки відбитків якої надано у якості порівняння.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов”язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов”язання не допускається.

Разом, з тим, як вказувалось вище, Відповідачем не було виконано належним чином та в установлений строк взяті на себе зобов”язання по Договору і розмір основного боргу в даному випадку становить 29 320 грн., у зв”язку з чим, вимоги Позивача про стягнення цієї суми підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов”язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов”язання.

В той же час, п.п. 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов”язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

В даному випадку, пунктом п.4.4. Договору № 2/07передбачалося, що у разі прострочки оплати робіт, Замовник (Відповідач) сплачує Виконавцеві (Позивачу) пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочки, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Також, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних з простроченої суми.

Оскільки матеріалами справи підтверджується порушення Відповідачем строків оплати заборгованості, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку і про те, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені в розмірі 3 321,68 грн., трьох відсотків річних в сумі 669,47 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 726,34 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, в даному випадку, заявником всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів  та вимог, заявлених  в апеляційній скарзі.

За таких умов, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Чернігівської області  від 13.12.2006р. у справі № 1/125, яке було прийнято по даній справі, у зв”язку з повним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду дійсним обставинам справи, а також у зв”язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим. Підстав, для скасування або зміни вказаного судового рішення та задоволення апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства “Оберіг”, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 91, 92, 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, --

ПОСТАНОВИВ:

. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Оберіг” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 13.12.2006р. у справі № 1/125 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросервіс - ДК” до Приватного сільськогосподарського підприємства “Оберіг” про  стягнення заборгованості 35 037,49 грн. - без змін.

2. Справу № 1/125 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

07.03.07 (відправлено)