ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"24" грудня 2007 р.

справа № 20-5/483

За позовом: суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (99703, м. Севастополь, АДРЕСА_1)

до Фонду комунального майна
Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5);

Севастопольської міської Ради
(99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

про спонукання виконати певні дії

Суддя: І.В.
Євдокимов

Представники сторін:

Позивач - ОСОБА_2, представник,
довіреність ВЕХ № 005277 від 03.11.07,
,  СПД ОСОБА_1;

Відповідач - Сарахман Сергій
Олександрович, начальник відділу правового забезпечення та аналізу використання
комунальної власності, довіреність № б/н від 12.12.07,       Фонд комунального майна Севастопольської
міської Ради;

Відповідач
- Сарахман Сергій Олександрович, представник, довіреність № б/н від
04.12.07,     Севастопольська міська
рада;

Суть спору:

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1,  звернувся до суду з
позовом до відповідача - Фонду комунального майна Севастопольської міської
Ради, про визнання незаконними дій Фонду комунального майна Севастопольської
міської Ради по розгляду заяви про включення об'єкту нерухомого майна
-вбудованого приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення
V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47,
№89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.
Севастополь, АДРЕСА_2, до переліку об'єктів, які підлягають приватизації.
Визнати за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 право на проведення
приватизації об'єкту -вбудованого приміщення, на першому поверсі житлового
будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з № 89-39 по № 89-41,
з № 89-43 по № 89-45, № 89-47, № 89-49, № 89-64, загальною площею 393,50м.кв.,
що знаходяться за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2 шляхом викупу.

Ухвалою суду від 19.11.2007 до
участі у справі в якості другого відповідача залучено Севастопольську міську
Раду.

У процесі розгляду справи позивач
доповнив позовні вимоги, та просить зобов'язати Севастопольську міську Раду
розглянути та прийняти рішення про включення об'єкту комунальної власності -
вбудованого приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі
приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45,
№89-47, №89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за
адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2 до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації.

Також, позивач просить визнати
незаконним рішення сесії Севастопольської міської Ради № 359 від 11.12.2002
«Про затвердження Переліку об'єктів культурної спадщини, соціально значущих для
міста (у тому числі не житлових приміщень, займаних ними), які відносяться до
комунальної власності, приватизація яких не допускається», а також рішення  Севастопольської міської Ради № 1926 від
15.05.2007 «Про внесення доповнень та змін до рішення Севастопольської міської
Ради № 359 від 11.12.2002 «Про затвердження Переліку об'єктів культурної спадщини,
соціально значущих для міста (у тому числі не житлових приміщень, займаних
ними), які відносяться до комунальної власності, приватизація яких не
допускається»в частині включення до переліку об'єктів, які не підлягають
приватизації, вбудованого приміщення, на першому поверсі житлового будинку
літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43
по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться
за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2.

Відповідачі позовні вимоги не
визнали, мотивуючі свої заперечення тим, що рішенням сесії Севастопольської
міської Ради № 359 від 11.12.2002 «Про затвердження Переліку об'єктів
культурної спадщини, соціально значущих для міста (у тому числі не житлових
приміщень, займаних ними), які відносяться до комунальної власності,
приватизація яких не допускається, а також рішенням Севастопольської міської
Ради № 1926 від 15.05.2007 «Про внесення доповнень та змін до рішення
Севастопольської міської Ради № 359 від 11.12.2002 «Про затвердження Переліку
об'єктів культурної спадщини, соціально значущих для міста (у тому числі не
житлових приміщень, займаних ними), які відносяться до комунальної власності,
приватизація яких не допускається»Севастопольська міська Раді визнала спірний
об'єкт, таким, що не підлягає приватизації.

Крім того, відповідачі вказують на
те, що визнання нечинними рішень Севастопольської міської Ради повинне
розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки справою
адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного
суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча
б один суб'єкт законодавче уповноважений владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єкту, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та
приписи такого владного суб'єкта.

Згідно ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін
роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представників сторін,
суд

в с т а н о в
и в:

09 серпня 2004 року між суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (орендар) та Управлінням з питань майна
комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації,
правонаступник якого відповідно до рішення Севастопольської міської Ради №4657
від 31.01.2006р. є Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради,
(орендодавець) був укладений договір № 84-04 оренди нерухомого майна
-вбудованого приміщення, загальної площею 462,0м.кв., що знаходиться на першому
та підвальному поверхах та розташоване в м.Севастополі за адресою: АДРЕСА_2.

Термін дії договору встановлений до
08 серпня 2008 року.

В подальшому до договору були внесені
зміни щодо площі об'єкту оренди, а саме: протоколом від 12.09.2005 площа
орендованого об'єкту склала 392,50м.кв., протоколом від 11.07.2007р.
-393,50м.кв. Згідно нотаріально посвідченому договору № 84-04 від 03 серпня
2007 року позивач є орендарем нерухомого майна -на першому поверсі житлового
будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з № 89-39 по № 89-41,
з № 89-43 по № 89-45, № 89-47, № 89-49, № 89-64, загальною площею 393,50м.кв.,
що знаходяться за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2.

Відповідно до п.5.1 Договору №84-04
(п.5.2 згідно Договору від 03.08.2007) Орендар має право за згодою Орендодавця
робити реконструкцію, розширення, технічне переустаткування орендованого майна
та інші зміни, що забезпечать збільшення його вартості.

На теперішній час згідно договору
оренди від 09.08.2004 №84-04 орендоване майно складає із вбудованого
приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1,
V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64,
загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь,
АДРЕСА_2.

В зв'язку з необхідністю проведення
ремонту об'єкту оренди позивач від РЕП №7 отримав довідку, згідно якої
балансова вартість майна складає 413143,0грн., залишкова вартість майна
-104643,0грн. З метою найбільш ефективного використання об'єкту оренди
позивач звернувся до Управління з питань майна комунальної власності
Севастопольської міської державної адміністрації з питанням про отримання згоди
на проведення ремонтно-будівельних робіт на об'єкті, яка збільшить його
вартість.

15.10.2004 наказом № 637 Управління
з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної
адміністрації узгодило проведення ремонтно-будівельних робіт на орендованому
позивачем об'єкті по АДРЕСА_20 за рахунок власних коштів орендаря -суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. згідно смітної документації на суму
602822,0грн.

Після проведення ремонтних робіт
позивач звернувся до Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської
міської державної адміністрації з заявою про узгодження вартості невіддільного
поліпшення у орендованому приміщенні.

10.03.2005 наказом № 198 Управління
з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної
адміністрації узгодило об'єм вартості невіддільних поліпшень у сумі 400496,0грн.,
здійснених у нежитловому приміщені по АДРЕСА_2 за рахунок власних коштів
позивача.

Тобто, вартість здійснених
позивачем поліпшень орендованого майна перевищує 25 % від його залишкової
вартості.

У 2007 році суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звернувся до Фонду комунального майна із заявою про
включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу
вбудованого приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення
V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47,
№89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою:
м.Севастополь, АДРЕСА_2.

Листом від 06.09.2007р. вих. № 3020
Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради повідомив позивача, що
його заява зареєстрована, однак, оскільки відповідно до п.1.1 рішення
Севастопольської міської Ради № 1926 від 15.05.2007 «Про внесення доповнень та
змін до рішення міської Ради № 359 від 11.12.2002 «Про затвердження переліку
об'єктів культурної спадщини та об'єктів соціально значимих для міста (в тому
числі нежитлових приміщень, що займаються ними), яки відносяться до комунальної
власності, приватизація яких не допускаються»введені обмеження та встановлена
заборона на приватизацію об'єктів комунальної власності, в тому числі об'єктів,
розташованих на 1-х поверхах будівель, площа яких перевищує 250м.кв. В зв'язку
з тим, що орендований позивачем об'єкт розташований на першому поверсі та його
площа перевищує 250м.кв., відповідач повідомив, що розгляд питання про
включення зазначеного об'єкту до переліку об'єктів, що підлягають приватизації,
на теперішній час є неможливим.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з
наступного.

В даному випадку посилання
відповідача -Фонду комунального майна СМР на необхідність розгляду справи за
правилами адміністративного судочинства не відповідає встановленій
законодавству підвідомчості справ. З огляду на зміни і доповнення, внесені до
Господарського процесуального кодексу України згідно з Законом України від
15.12.2006 № 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів»,
зокрема до частини другої статті 1 та статті 12 цього Кодексу, справи у спорах,
пов'язаних з приватизацією державного майна (крім спорів про приватизацію
державного житлового фонду), та справи, що виникають з корпоративних відносин,
підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі
виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідачем у даній справі дійсно
зазначений суб'єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового
характеру, оскільки предметом спору у даній справі є спір пов'язаний із
захистом права на приватизацію.

Тобто, між сторонами існує спір про
право, що в свою чергу, виключає її розгляд в порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від 27.03.2007 по справі № 21-1074-06 про
скасування рішення Київської міської ради та в Рекомендаціях президії Вищого
господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 «Про деякі питання
підвідомчі і підсудності справ господарським судам».

Відповідно до статті 20
Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав;
припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;
присудження до виконання обов'язку в натурі; іншими способами, передбаченими
законом.

Відповідно до положень статті 7
Закону України «Про приватизацію державного майна»№ 2163-ХІІ від 04.03.1992 (з
подальшими змінами і доповненнями) державну політику в сфері приватизації
здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та
представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці
Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

Згідно зі статтею 1 Закону України
«Про приватизацію державного майна»№ 2163-ХІІ від 04.03.1992 (з подальшими
змінами і доповненнями) приватизація державного майна -це відчуження майна, що
перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці
Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями
відповідно до вказаного Закону, з метою підвищення соціально-економічної
ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки
України.

Згідно з частиною 4 статті 3
вказаного Закону, відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється
положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється
органами місцевого самоврядування.

Продаж майна, що є у комунальній
власності, здійснюють органи, створювані відповідними місцевими радами.
Зазначені органи діють у межах повноважень, визначених відповідними місцевими
радами, та є їм підпорядкованими, підзвітними та  підконтрольними.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного майна»покупцями об'єктів приватизації можуть бути:
громадяни України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 7
Закону Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим,
місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів,
які перебувають, відповідно, у загальнодержавній власності, власності
Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають продажу на
аукціоні, за конкурсом, викупу.

Рішенням Севастопольської міської
Ради № 339 від 12.11.2002 затверджено Положення про Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради, пунктами 6.19, 6.20 якого передбачено, що Фонд
комунального майна Севастопольської міської Ради організує програму приватизації,
є органом приватизації по об'єктам права комунальної власності від імені та за
дорученням ради, укладає договори купівлі-продажу, здійснює контроль їх
виконання.

Як свідчать матеріали справи,
позивачу на підставі договору оренди надано у оренду нерухоме майно - вбудовані
приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1,
V-2, V-5, V-6, V-7, з № 89-39 по № 89-41, з № 89-43 по № 89-45, № 89-47, №
89-49, № 89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м. Севастополь,АДРЕСА_1,
від викупу цього приміщення позивач не відмовлявся.

Відповідно до статті 4 Закону
України «Про приватизацію державного майна»державна програма приватизації
визначає цілі, пріоритети та умови приватизації, розробляється Фондом державного
майна України і затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до Державної програми
приватизації на 2000-2002 роки, затвердженої Законом України від 18.05.2000 №
1723-III (в редакції від 27.11.2003, далі - Програма), а саме п. 51,
передбачено, що у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого
державного майна, орендар одержує право на викуп цього майна, якщо він за
згодою орендодавця здійснив за рахунок власних коштів поліпшення орендованого
майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, вартістю не менше ніж 25 % залишкової (відновної за вирахуванням зносу)
вартості майна. Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому разі здійснюється
із застосуванням експертної оцінки. Таке ж право одержує орендар у разі прийняття
рішення про приватизацію відповідно до законодавства України.

Згідно зі ст. 5 Державної програми
приватизації на 2000 - 2002 роки, до об'єктів приватизації групи А відносяться
цілісні майнові комплекси державних, орендних підприємств та структурні
підрозділи підприємств, виділені у самостійні підприємства (далі - цілісні
майнові комплекси підприємств), у тому числі у процесі реструктуризації
державних підприємств із середньообліковою чисельністю працюючих до 100 осіб
включно або понад 100 осіб, але вартість основних фондів яких недостатня для
формування статутних фондів відкритих акціонерних товариств (далі - ВАТ), а
також готелі, об'єкти санаторно-курортних закладів та будинки відпочинку, які
перебувають на самостійних балансах; окреме індивідуально визначене майно (в
тому числі таке, яке не увійшло до статутних фондів ВАТ, будівлі, споруди та
нежилі приміщення, майно підприємств, ліквідованих за рішенням господарського
суду, та майно підприємств, що ліквідуються за рішенням органу, уповноваженого управляти
державним майном); майно підприємств, які не були продані як цілісні майнові
комплекси.

Отже, зазначене майно - вбудовані
приміщення, на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1,
V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49,
№89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь,
АДРЕСА_2, віднесене до групи А об'єктів приватизації.

За п. 48 Програми продаж об'єктів
групи А здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)»(далі - Закон) та цієї
Програми.

Крім того, Наказами Фонду
комунального майна Севастопольської міської Ради від 15.10.2004р. та
10.03.2005р. № 637 та № 198 позивачу був наданий дозвіл на проведення
невідокремлених поліпшень нерухомого майна, розташованого за адресою: м.
Севастополь, пр. Ген. Острякова, 80, були узгоджені роботи на суму
400496,0грн., а також було вказано, що компенсація витрат позивачу буде
здійснена в ході здійснення приватизаційних процесів.

Як вбачається із матеріалів справи,
Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради відмовляючи позивачу
посилається на  рішення  Севастопольської міської Ради № 1926 від 15.05.2007
«Про внесення доповнень та змін до рішення Севастопольської міської Ради № 359
від 11.12.2002 «Про затвердження Переліку об'єктів культурної спадщини,
соціально значущих для міста (у тому числі не житлових приміщень, займаних
ними), які відносяться до комунальної власності, приватизація яких не допускається»в
якому Севастопольська міська Раді признала спірний об'єкт, таким, що не
підлягає приватизації.

Проте, вказане рішення прийнято
після того, як Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради узгодив, а
позивач здійснив поліпшення орендованого майна більш ніж на 25%, тобто придбав
право на приватизацію шляхом викупу.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що таки дії Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради
порушують права позивача, а також вимоги діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»
об'єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих державних
підприємств, віднесених Державною програмою приватизації до групи А; окреме
індивідуально визначене майно; об'єкти незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)»не можуть бути об'єктами малої приватизації будівлі (споруди,
приміщення) або їх окремі частини, які становлять національну, культурну та
історичну цінність і перебувають під охороною держави.

Відповідно до п. 5 Закону України
«Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»не
підлягають приватизації визначені в установленому порядку спеціалізовані
підприємства торгівлі, що обслуговують виключно громадян, які мають пільги
згідно з чинним законодавством.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»заклади
культури, приміщення та будівлі соціально-побутового призначення, споруджені за
рахунок коштів державних підприємств, які обслуговують населені пункти, райони
чи мікрорайони у містах, громадські організації або певні професійні (виробничі)
колективи можуть бути у встановленому порядку виключені з переліку об'єктів
малої приватизації за рішенням Фонду державного майна України, його
регіональних відділень та представництв у районах та містах, Фонду майна
Автономної Республіки Крим та його представництв, а також за рішенням Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, місцевих Рад відповідного рівня.

Відповідно до п. 2 ст. 5 закону
України, приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне
значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне
значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних
підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт,
послуг), що мають загальнодержавне значення.

Загальнодержавне значення мають:

а) об'єкти, які забезпечують
виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її
економічну незалежність, та об'єкти права власності Українського народу, майно,
що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема:

майно органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування, майно Збройних Сил України (крім майна, щодо
якого цим Законом встановлено особливості приватизації), Служби безпеки
України, Державної прикордонної служби України, правоохоронних і митних
органів;

надра, корисні копалини
загальнодержавного значення, водні ресурси та інші природні ресурси, які є
об'єктами права власності Українського народу;

майнові комплекси підприємств з
лісовідновлення, лісорозведення та охорони лісу, лісництва, їх підрозділи;

сортовипробувальні станції,
дільниці, інші організації з експертизи сортів рослин;

золотий і валютний фонди та запаси,
державні матеріальні резерви;

емісійна система, майнові комплекси
підприємств і установ, що забезпечують випуск та зберігання грошових знаків і
цінних паперів;

радіотелевізійні передавальні
центри, а також об'єкти, що забезпечують зв'язком органи законодавчої та
виконавчої влади;

державні радіоканали та телевізійні
канали;

засоби урядового, фельд'єгерського
та спеціального зв'язку;

інші об'єкти права державної
власності, які забезпечують виконання державою своїх функцій;

б) об'єкти, діяльність яких
забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового
потенціалу, духовних цінностей, зокрема:

об'єкти Національного космічного
агентства України при Кабінеті Міністрів України;

архіви;

майнові комплекси установ
Національної академії наук України з основних напрямів досліджень;

об'єкти культури, мистецтва,
архітектури, меморіальні комплекси, заповідники, парки тощо
загальнонаціонального значення;

об'єкти освіти, фізичної культури,
спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету;

в) об'єкти, контроль за діяльністю
яких з боку держави гарантує захист громадян від наслідків впливу
неконтрольованого виготовлення, використання або реалізації небезпечної
продукції, послуг або небезпечних виробництв, зокрема:

майнові комплекси підприємств по
виготовленню та ремонту всіх видів зброї, яка є на озброєнні Збройних Сил
України, Служби безпеки України;

майнові комплекси підприємств по
випуску наркотичних, бактеріологічних, біологічних, психотропних, сильнодіючих
хімічних та отруйних засобів (крім аптек);

майнові комплекси підприємств, що
забезпечують діяльність у сфері обігу зброї та радіоактивних речовин;

захисні споруди цивільної оборони;

полігони, будови, споруди та
устаткування для захоронення твердих промислових та побутових відходів,
скотомогильники;

г) об'єкти, які забезпечують
життєдіяльність держави в цілому, зокрема:

структурні підрозділи майнових
комплексів, що забезпечують постійне розміщення і зберігання державних резервів
і мобілізаційних запасів;

пенітенціарні заклади;

майнові комплекси підприємств
геологічної, картографічної, гідрометеорологічної служб, служби контролю за
станом навколишнього природного середовища;

об'єкти державних систем
стандартизації, метрології та сертифікації продукції;

майнові комплекси підприємств
авіаційної промисловості;

автомобільні дороги, крім тих, що
належать підприємствам до першого розгалуження їх за межами території цих
підприємств;

майнові комплекси підприємств, які
здійснюють виробництво основної залізничної техніки (електровози, тепловози,
дизель-поїзди, вагони);

майнові комплекси підприємств
залізничного транспорту з їх інфраструктурою;

метрополітен, міський
електротранспорт;

майно, що забезпечує цілісність
об'єднаної енергетичної системи України та диспетчерське
(оперативно-технологічне) управління, магістральні та міждержавні електричні
мережі;

атомні електростанції,
гідроелектростанції з греблями, що забезпечують водопостачання споживачам та
проведення гідромеліоративних робіт, теплоелектроцентралі;

магістральні нафто - і газопроводи
та магістральний трубопровідний транспорт, що обслуговують потреби держави в
цілому, підземні нафто- та газосховища;

транспортні засоби спеціального
призначення, що забезпечують виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією пожеж,
наслідків стихійних лих;

об'єкти інженерної інфраструктури
та благоустрою міст, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов'язані з
постачанням споживачам води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням
стічних вод;

майнові комплекси структурних
підрозділів хлібоприймальних і хлібозаготівельних підприємств, що забезпечують
розміщення і зберігання мобілізаційних запасів та майно хлібоприймальних і
хлібозаготівельних підприємств, що входить до статутного капіталу Державної
акціонерної компанії "Хліб України";

майнові комплекси підприємств
соляної промисловості;

акваторії портів, причали всіх
категорій і призначень, причальні у портах і гідрографічні споруди, набережні
причалів, захисні споруди та системи сигналізації, портові системи інженерної
інфраструктури та споруди зв'язку, енерговодопостачання та водовідведення,
автомобільні дороги та залізничні колії (до першого розгалуження за межами
території порту), навчальний та гідрографічний флот, майнові комплекси
судноплавних інспекцій;

водосховища і водогосподарські
канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи,
гідротехнічні захисні споруди;

майнові комплекси підприємств, що
виготовляють спирт, вина і лікеро-горілчані вироби;

крематорії, кладовища.

Таким чином, з матеріалів
справи  вбачається, що на той момент,
коли орган приватизації відповідно до закону повинен був вирішити питання про
приватизацію орендованого об'єкту, ніяких обмежень щодо приватизації таких
об'єктів не існувало, позивач мав право на приватизацію шляхом викупу
приміщень, які знаходились у нього в оренді.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист
своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що
суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21
Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам
цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті
державного мита в сумі 85,00 грн. і витрати по інформаційно-технічному
забезпеченню судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі висловленого, керуючись
ст. 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати незаконними дії Фонду
комунального майна Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського,
5, код ЕДРПОУ 25750044) по розгляду заяви про включення об'єкту нерухомого
майна на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2,
V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64,
загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь,
АДРЕСА_2, до переліку об'єктів, які підлягають приватизації.

3.          Визнати за суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (99703, м. Севастополь, АДРЕСА_1)
право на проведення приватизації об'єкту нерухомого майна на першому поверсі
житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по
№89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64, загальною площею
393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2, шляхом викупу.

4.          Визнати недійсним рішення сесії
Севастопольської міської Ради № 359 від 11.12.2002 «Про затвердження Переліку
об'єктів культурної спадщини, соціально значущих для міста (у тому числі не
житлових приміщень, займаних ними), які відносяться до комунальної власності,
приватизація яких не допускається», в частині включення до переліку об'єктів,
які не підлягають приватизації -
нерухомого майна на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі
приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45,
№89-47, №89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за
адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2.

5.          Визнати недійсним рішення
Севастопольської міської Ради № 1926 від 15.05.2007 «Про внесення доповнень та
змін до рішення Севастопольської міської Ради № 359 від 11.12.2002 «Про
затвердження Переліку об'єктів культурної спадщини, соціально значущих для
міста (у тому числі не житлових приміщень, займаних ними), які відносяться до
комунальної власності, приватизація яких не допускається»в частині включення до
переліку об'єктів, які не підлягають приватизації -  нерухомого майна на першому поверсі житлового
будинку літ.«А» нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41,
з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64, загальною площею 393,50м.кв., що
знаходяться за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2.

6.          Зобов'язати Севастопольську міську
Раду (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3, ) розглянути
та прийняти рішення про включення об'єкту комунальної власності нерухомого
майна на першому поверсі житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2,
V-5, V-6, V-7, з №89-39 по №89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64,
загальною площею 393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь,
АДРЕСА_2, до переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

7.          Зобов'язати Фонд комунального
майна Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул.
Луначарського, 5, код ЕДРПОУ 25750044, р/р 0416 в УДК в м.Севастополі,
МФО 824509) здійснити приватизацію об'єкту -нерухомого майна на першому поверсі
житлового будинку літ.«А»нежилі приміщення V-1, V-2, V-5, V-6, V-7, з №89-39 по
№89-41, з №89-43 по №89-45, №89-47, №89-49, №89-64, загальною площею
393,50м.кв., що знаходяться за адресою: м.Севастополь, АДРЕСА_2, шляхом викупу суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (99703, м. Севастополь, АДРЕСА_1).

8.          Стягнути з Фонду комунального
майна Севастопольської міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського,
5, код ЕДРПОУ 25750044, відомостей про наявність поточних  рахунків в установах банків немає) на користь
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (99703, м. Севастополь,
АДРЕСА_1), відомостей про наявність поточних
рахунків в установах банків немає) державне мито у сумі 42,50 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

9.          Стягнути з Севастопольської
міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3, код ЕДРПОУ 24872845,
відомостей про наявність поточних
рахунків в установах банків немає) на користь суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (99703, м. Севастополь, АДРЕСА_1),
відомостей про наявність поточних
рахунків в установах банків немає) державне мито у сумі 42,50 грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя
І.В.  Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

25.12.2007

Розсилка:

1.          СПД ОСОБА_1. (99703, м.  Севастополь, АДРЕСА_1)

2.          Фонд комунального майна Севастопольської
міської Ради (99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 5)

3.          Севастопольська міська Рада (99011 м.
Севастополь, вул. Леніна, 3

4.          Справа

5.          наряд