ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-3/042-4/488
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"13" грудня 2007 р.  10:00                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Приватного підприємства „Еллада-Дринк” (вул. Н. Краєвої, 15, місто Севастополь, 99016)

до відповідача: Державної податкової інспекції в Нахімовському  районі міста Севастополя (вул. Героїв Севастополя, 74, місто Севастополь, 99001)

про визнання недійсним рішення №000122233/0 від 02.09.2005,

суддя Остапова К.А.,

при секретарі судового засідання Пірог О.В.,

За участю представників:

Від позивача: не з`явився,

Від відповідача: Савельєва В.В., довіреність №30708/17-2 від 08.06.2007,

Суть спору: 13.03.2006 Приватне підприємство “Еллада-Дринк” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом про визнання недійсним рішення Державної податкової інспекції в Нахімовському  районі міста Севастополя від 02.09.2005  №000122233/0 про застосування штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 04.04.2006 (суддя Гоголь Ю.М.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 позов задоволено; визнано недійсними рішення Державної податкової інспекції в Нахімовському  районі міста Севастополя від 02.09.2005 №000122233/0 про застосування до ПП “Еллада-Дринк” штрафних санкцій в сумі 55895грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суди розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Державна податкова інспекція в Нахімовському районі міста Севастополя є суб’єктом владних повноважень, постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2007 постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 та рішення господарського суду міста Севастополя від 04.04.2006 у справі №20-3/042 скасовано, а справу передано на розгляд за правилами Кодексу адміністративного судочинства України до господарського суду міста Севастополя.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, письмовим клопотанням (вхідний номер 52941) просить суд відкласти розгляд справи на більш пізній термін, посилаючись на зайнятість свого належного представника в судовому засіданні в Апеляційному суді міста Севастополя.

Суд визнав можливим вирішити спір по суті по наявним в справі матеріалам в зв`язку з тим, що вони  в достатній мірі характеризують правовідношення сторін.

Відповідно до статті  41 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 21 Заключних положень Кодексу адміністративного судочинства України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

За клопотанням представника відповідача, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавались ним російською мовою.

Згідно зі статями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні  представнику відповідача роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представника відповідача, суд

в с т а н о в и в :

19.08.2005 Державною податковою інспекцією у місті Алушта було проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі –Закон) у магазині, розташованому за адресою: вул. Виноградна, 3, місто Алушта, який належить позивачеві.

Перевіркою встановлено порушення пункту 13 статті 3 Закону, що виразилось у невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, сума невідповідності склала 11179,00 грн.

По результатах перевірки Державною податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя було прийнято рішення №/0 від 02.09.2005 року про застосування до Приватного підприємства "Еллада-Дринк" штрафних санкцій у сумі 55895,00грн.

Дане рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової інспекції в Нахімовському районі міста Севастополя та Державної податкової адміністрації у місті Севастополі, та за результатами розгляду податковими органами скарги позивача були залишені без задоволення.

Перевіркою було встановлено, що на місці проведення розрахунків знаходились грошові кошти, які значно перевищили грошові кошти, зазначені у денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума перевищення грошових коштів склала 11179,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.05 позивач та суб’єкт підприємницької діяльності Дацко Олексії Михайлович  уклали договір поставки №38/1.

Відповідно до пункту 1.1 договору суб’єкт підприємницької діяльності зобов’язаний передати товар у власність позивача,  а позивач в порядку та на умовах, визначених договором, приймає та сплачує товар.

Відповідно до пункту 2.1 договору суб’єкт підприємницької діяльності Дацко Олексій Михайлович зобов’язаний поставити товар протягом трьох днів з моменту укладання відповідного  договору.

Таким чином, граничний строк виконання договору –19.08.2005.

Пунктом 2.2. договору було визначено, що товар вважається поставленим з моменту його надходження в повному обсязі у магазин, розташований за адресою: місто Алушта, вул. Виноградна, 3, тобто той самий магазин, який перевірявся співробітниками Державної податкової інспекції у місті Алушта 19.08.2005.

Пунктом 1.4 договору було встановлено, що ціна договору становить 11179,00 грн.

На цю же суму співробітниками податкової служби у місті Алушта виявлене перевищення суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Як встановлено рішенням  господарського суду Автономної Республіки Крим по справі №2-16/4412-2006 від 30.01.2006 по справі за позовом суб’єкта підприємницької діяльності Дацко Олексія Михайловича до Приватного підприємства „Еллада-Дринк”, Приватного виробничого підприємства „Служба Сервісу” про стягнення пені в сумі 558,95 грн., 18.08.2005 суб’єкт підприємницької діяльності Дацко Олексій Михайлович передав у власність Приватного підприємства „Еллада-Дринк” холодильне обладнання та вітрину у кількості та в асортименті, зазначеному у пункті 1.3 договору, а приватне підприємство у свою чергу прийняло товар.

Факт отримання від суб’єкта підприємницької діяльності Дацко Олексія Михайловича товару підтверджується актом прийому-передачі від 18.08.05, який знаходиться у матеріалах справи.

Згідно з розпорядженням директора Приватного підприємства „Еллада-Дринк” №37/4 від 17.08.2005 у зв’язку з виробничою потребою грошові кошти, отримані від реалізації товарів у магазині за адресою: місто Алушта, вул. Виноградна, 3 в сумі 11179,00 грн., використати  для оплати товарів згідно з договором поставки №38/1 від 16.08.2005. Видача грошових коштів в сумі 11179,00 грн. суб’єкту підприємницької діяльності Дацко Олексію Михайловичу здійснювати наступним чином: 9900,00 грн. –18.08.2005; 1279,00 грн. –19.08.2005. Посилання на зазначене розпорядження  також міститься у рішення господарського суду Автономної Республіки Крим, в зв’язку з чим, суд вважає доведеним той факт, що грошові кошти, які знаходились у приміщенні магазину призначались для розрахунків із суб’єктом підприємницької діяльності Дацко Олексієм Михайловичем, та не є грошовими коштами у понятті „грошові кошти на місці проведення розрахунків”, оскільки доказів того, що зазначені грошові кошти були отримані за  продані товари 19.08.2005 відповідачем суду не представлено.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим встановлено, що  19.08.2005 у касі  Приватного підприємства „Еллада-Дринк” знаходилось 11179,00 грн., які призначалися для сплати вартості поставлених товарів  відповідно до договору поставки, укладеного між суб’єктом підприємницької діяльності Дацко Олексієм Михайловичем та Приватним підприємством „Еллада-Дринк”.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як було встановлено в ході розгляду справи, ціна договору поставки, укладеного між суб'єктом підприємницької діяльності Дацко Олексієм Михайловичем і Приватним підприємством „Еллада-Дринк” і сума, на яку була виявлена невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, складає саме 11179,00 грн.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або  в  безготівковій  формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу  товарів   (наданні   послуг)   у   сфері   торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити  розрахункові  операції  на  повну  суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку  та  переведені  у  фіскальний  режим  роботи  реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних  розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,   передбачених   цим   Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати  особі,  яка отримує або повертає товар,  отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 13 статті 3 цього Закону зазначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або  в  безготівковій  формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу  товарів   (наданні   послуг)   у   сфері   торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати  відповідність  сум  готівкових  коштів  на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової  книжки  -  загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за порушення пункту 13 статті 3 передбачена статтею 22 вказаного Закону п'ятикратному розмірі на яку виявлено невідповідність суми готівкових коштів на місці зведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як вбачається з Акту перевірки №03 від 19.08.05 при здійсненні контрольної покупки покупцю продавцем був роздрукований та виданий розрахунковий документ на всю суму покупки.

Згідно зі статтею 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” місце проведення   розрахунків   -   місце,  де  здійснюються розрахунки із покупцем  за  продані  товари  (надані  послуги)  та зберігаються  отримані  за  реалізовані  товари  (надані  послуги) готівкові кошти,  а  також  місце  отримання  покупцем  попередньо оплачених  товарів  (послуг)  із  застосуванням  платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пункту 22 Порядку заняття торговельною діяльністю і правил торговельного обслуговування населення забороняється зберігання  в  касі  (грошовому  ящику,  сейфі) грошей готівкою, які не належать підприємству, а  також  особистих речей касира чи інших працівників підприємства.

Підпунктом 4.5 пункту 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) встановлено, що унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через реєстратори розрахункових операцій з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту. Не проводиться через реєстратори розрахункових операцій видача готівки, не пов'язана з проведенням розрахунків, якщо така видача здійснюється після виконання Z-звіту до реєстрації першої розрахункової операції та (або) до виконання операції "службове внесення".

Згідно з актом про відмову у видачі грошових коштів від 19.08.2005 суб'єкту підприємницької діяльності Дацко Олексію Михайловичу було відмовлено у видачі грошових коштів за договором № 38/1 від 17.08.2005, оскільки на той момент податковою інспекцією проводилася перевірка

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб’єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);  безсторонньо (неупереджено);  добросовісно;  розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;  пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в сумі 3,40 грн. підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати рішення №/0 від 02.09.2005, винесене Державною податковою інспекцією в Нахімовському  районі міста Севастополя (вул. Героїв Севастополя, 74, місто Севастополь, 99001, ідентифікаційний  код 24691463) про застосування до Приватного підприємства „Еллада-Дринк” (вул. Н. Краєвої, 15, місто Севастополь, 99016, ідентифікаційний код 30195093) фінансових санкцій в сумі 55895,00 грн. –недійсним.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства „Еллада-Дринк” (вул. Н. Краєвої, 15, місто Севастополь, 99016,  ідентифікаційний код 30195093) судовій збір в сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяті днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя
К.А. Остапова

Постанова складена та підписана
в порядку частини  третьої
статті  160 КАС України
18.12.2007