ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.11.2007
Справа №2-16/11509-2007А

За позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим – Донбас» (98300, м. Керч, вул. Єременка, 41, кв. 13,   п/р 5001  в  КФ  КРУ  ЗАТ  КБ  «Приватбанк», МФО 384436, ЗКПО 30514729)

До  відповідача – Державної  податкової  інспекції в   м. Керчі  АРК  (98300, м. Керч, вул. Борозенка, 40 , тел. (261) 2-40-17)

Про  скасування   рішень

Суддя  В.А. Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача –  Нестерук  Д.А. – представник, дов.  б/н  від 13.06.2007  року

від відповідача -  не з’явився ( повідомлений  під розписку)

Суть спору - Позивач –    ТОВ «Крим – Донбас», м. Керч   звернувся до господарського   суду АРК з позовною заявою  до  відповідача  Державної податкової  інспекції  в м. Керч  про  скасування  рішення про застосування фінансових санкцій  Державної податкової  інспекції  в м.  Керчі  АРК  від 03.08.207  року №  про сплату  23300,00 грн. фінансових  санкцій, застосованих  за порушення  ст.. 5 Закону України «Про патентування  деяких видів  підприємницької діяльності .

Вимоги мотивовані тим, що  винесене  рішення  про застосування фінансових санкцій  Державної податкової  інспекції  в м.  Керчі  АРК  від 03.08.207  року №  про сплату  23300,00 грн.   суперечить  чинному законодавству та винесено не обґрунтовано,  та вказує, що платник податків надає громадянам у користування спортивний інвентар та інше майно, і при цьому грошовий або майновий виграш не передбачений. Тобто діяльність платника податків з надання у користування спортивного інвентарю не відноситься до визначеного пунктом 2 статті 5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" грального бізнесу.

Відповідач проти позову  заперечує, вважає, що  надання послуг  в сфері  грального бізнесу  поза  відведеними на цілі  приміщеннями або  будівлями, а також  в приміщеннях, що не мають  грального залу  відвідувачів не дозволяються.  Та вказує,  якщо за  використання  кегельбанів ( доріжок)  стягується  почасова  плата    або шляхом  продажу  жетонів, монет  і тому  подібне, то така діяльність буде  здійсненням  операцій за  надання послуг у сфері  грального бізнесу  незалежно від того, надаються  після закінчення гри  виграш  чи ні, і підлягає патентуванню.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої провадження по справі було продовжено.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 01.11.2007 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

19  червня  2007  року  Державною  податковою  інспекцією в м. Керч  була здійснена перевірка  контролю  за здійсненням  розрахункових операцій  в сфері  готівкового  або безготівкового  обороту  суб’єктами підприємницької  діяльності   ТОВ «Крим – Донбас» за результатами перевірки був складений акт № 01060151/2303.

На підставі вказаного акту перевірки  відповідачем  було винесено  рішення  від 05.07.2007 року № 000230233, яке позивач  оскаржував  до ДПІ в м. Керчі.

За результатами оскарження   ДПІ в м. Керчі  скасовує  рішення  від 05.07.2007  року №  та направляє  нове  рішення   на сплату  фінансових санкцій  в  сумі 23 300,00  грн. з посилання м  на статтю  порушення, вказану в акті  перевірки ( ст.. 5   Закону України «Про патентування  деяких  видів  підприємницької діяльності» від 23.03.1996 року  № 98/96-ВР із змінами  та доповненнями)  та скаргу   залишила без задоволення.

За результатами оскарження прийнято нове  рішення про застосування  штрафних              ( фінансових) санкцій   від 03.08.2007  року №   яке і є предметом оскарження.

Суд розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов  підлягає задоволенню  з наступних  підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Під гральним бізнесом у цьому Законі слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

Таким чином, обов'язковою умовою для визначення необхідності у придбанні відповідного патенту є влаштування різноманітних гральних місць та автоматів з грошовим або майновим виграшем. .

Наведена норма Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" встановлює, що надання послуг з у сфері грального бізнесу підлягає патентуванню. При цьому поняття грального бізнесу є ширшим за поняття влаштування азартної гри.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1800 від 20 листопада 2003 затверджений Порядок проведення внутрішнього фінансового моніторингу суб'єктами господарювання, що провадять господарську діяльність з організації та утримання казино, інших гральних закладів, і ломбардами , пунктом 2 якого встановлено, що азартна гра -гра, участь у якій дає змогу набувати гроші, інше майно або майнові права, результат якої визначається діями, цілком або частково залежними від випадку, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки (в тому числі ігри в букмекерських конторах, на іподромах та інших видах тоталізатора).

Гральний заклад - окреме приміщення або будівля з гральним залом (залами) для відвідувачів, у якому (яких) проводяться азартні ігри.

Але ж позивач надавав послуги гри на кегельбані, надаючи доріжки та шари для гри на час за плату, і при цьому грошовий або майновий виграш не передбачався, ані позивач, ані ті особи, яки користувалися доріжками кегельбану ніяких ставок не робили, ніякого майнового виграшу не отримували.

Таким чином, позивачем надавалися послуги, яки не є ігорним бізнесом, тому не потребують патентування.

Отже, діяльність позивача не містить ознак азартної гри, оскільки він має доріжки кегельбану, гра на яких не передбачає грошового або майнового виграшу, оплата приймається за кожну годину користування доріжкою.

Доказів того, що гра на доріжках кегельбану, розташованих у приміщенні позивача, передбачала грошовий або майновий виграш, відповідач  не надав.

Відповідно до  ст.. 17 Закону України „Про фізичну культуру і спорт" №3808-ХП від 24.12.1993, з подальшими змінами та доповненнями, визначено, що в Україні впроваджується та підтримується розвиток більшості видів сучасного спорту, що дістали світове визнання і поширення, а також національних видів спорту.

Так, відповідно до Положення  про порядок визнання в Україні видів спорту , затвердженого Наказом  Міністерства  України у  справах  молоді  та спорту  від 28.04.2005  року  № 76, зареєстрованого в  Міністерстві Юстиції України  01.06.2005 року за № 602/10882  вид спорту - історично сформований у ході його розвитку вид змагальної діяльності, який відрізняється умовами тренування та змагання, складом сформованих дій і способів спортивного протиборства (спортивною технікою, тактикою), правилами (регламентом) змагань.

Крім того, відповідно до Переліку видів  спорту, що  визнані в Україні, затвердженого наказом  Державного комітету  молодіжної  політики, спорту  і туризму України  від 07.02.2001  року № 261, зареєстрованого в Міністерстві  Юстиції  22.02.2001  року за № 155/5346 до видів спорту, що не входять  до програми олімпійських ігор  відноситься  боулінг та кеглі, але це не означає, що гра в кеглі не є видом спорту, а прокат доріжок кегельбану не є прокатом спортивного інвентарю.

Як вбачається з акту перевірки, позивач надає доріжки кегельбану у користування за погодинну плату, з отриманням грошових коштів за кожну доріжку.

Актом перевірки не встановлено отримання при цьому користувачами доріжок кегельбану грошових виграшів у готівковій або безготівковій формі.

Відповідно до ст.787 Цивільного кодексу України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Оскільки відповідачем не встановлено, що позивач надає спортивний інвентар, в тому числі і доріжки кегельбану відвідувачам з метою одержання відвідувачами грошових або майнових виграшів, тому, що висновки відповідача щодо здійснення позивачем діяльності в сфері грального бізнесу безпідставними.

За відсутності продекларованого виграшу, надання у користування на певний проміжок часу доріжки кегельбану, - є прокат спортивного інвентарю, про що й зазначено у приміщенні, де розташовані доріжки кегельбану.

Платник податків надає громадянам у користування спортивний інвентар та інше майно, і при цьому грошовий або майновий виграш не передбачений. Тобто діяльність платника податків з надання у користування спортивного інвентарю не відноситься до визначеного пунктом 2 статті 5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" грального бізнесу.

Відповідно до  ст.19 Конституції України те, що прямо не заборонено законом - дозволяється.

У Законі України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" не передбачено патентування діяльності з надання у користування спортивного інвентарю.

Таким чином, прийняте рішення про застосування фінансових санкцій Державної податкової інспекції в м. Керчі АРК від 03.08.07 № про сплату 23300,00 грн. фінансових санкцій, застосованих за порушення ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", таким, що не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст.94 КАС  України.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні – 01.11.2007р.

Постанова  оформлена  та  підписана  в повному обсязі відповідно  до  ст.160 КАС  України – 08.11.2007 року

На  підставі  викладеного  та  керуючись  ч.1 ст.94, ст. 98,160-163 КАС  України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов  задовольнити

2.          Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій  Державної податкової  інспекції  в м.  Керчі  АРК  від 03.08.207  року №  про сплату  23300,00 грн. фінансових  санкцій.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (рахунок № 0002 в банку платника : Головне Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ЕДРПОУ 34740405) на  користь Товариства  з обмеженою  відповідальністю «Крим – Донбас» (98300, м. Керч, вул. Єременка, 41, кв. 13,   п/р 5001  в  КФ  КРУ  ЗАТ  КБ  «Приватбанк», МФО 384436, ЗКПО 30514729)  3,40 грн. державного  мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного  господарського  суду  через  господарський  суд АР  Крим  шляхом  подачі  заяви  про  апеляційне  оскарження  постанови  в  десятиденний  строк  з  дня  складання постанови в повному обсязі, з подальшим поданням  апеляційної  скарги  на  постанову  протягом  двадцяти  днів  після  подання   заяви  про  апеляційне  оскарження  та  в порядку  передбаченому ч.5 ст.186   КАС  України.

Постанова  набирає  законної  сили  після  закінчення  строку  подання   заяви  про  апеляційне  оскарження, у  разі  не  подання  відповідної  заяви (ст.254  КАС  України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.