ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/473

05.10.07

За позовом   відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»

до                  державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

державного підприємства «Ровенькиантрацит»

про                стягнення 601, 92 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача          Підлужняк С.О. –предст. за дов.,

від відповідача I   Костерний Д.О. –предст. за дов.,

від відповідача II  не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного територіально –галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” та державного підприємства „Ровенькиантрацит”  про стягнення з Відповідача ІІ –601,92 грн. збитків від недостачі вугілля, враховуючи провізну плату пропорційно кількості втраченого вантажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.07 порушено провадження у справі № 43/473 та призначено її розгляд на 19.09.07.

13.08.07 від Відповідача ІІ надійшов відзив та позовну заяву з якого вбачається, що державне підприємство „Ровенькиантрацит” позов не визнає.

В судовому засіданні представник Відповідача І надав суду заяву про необхідність застосування позовної давності.

Представники Позивача в судовому засіданні підтвердили викладені в позовній заяві обставини та надали письмові пояснення щодо відсутності підстав для застосування судом строків позовної давності по даному спору.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник Відповідача ІІ в судове засідання не з’явився.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.            № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника Відповідача ІІ та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 05.10.07.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.06 згідно залізничної накладної № 48567609 на виконання умов договору поставки № 207У/1.158-35-171 ГП від 21.12.05 зі станції Лобівські Копальні Дон.501807 був відправлений вантаж –вугілля марки Антрацит АКО в кількості 70 тон. Відправником вантажу є державне підприємство «Ровенькиантрацит»- відповідач 2, одержувач - відкрите акціонерне товариство «Вінницяоблпаливо»(далі позивач).

Згідно п.п.3.2., 3.4. договору поставки №207У/1.158-35-171 ГП від 21.12.05 та на підставі рахунків позивач перерахував на розрахунковий рахунок відправника грошові кошти за поставку вугілля в повному обсязі.

15.11.06 на станції Козятин Південно-Західної залізниці на вимогу одержувача проводилось комісійне переважування напіввагону № 65957352. На 150 тонних залізничних вагах виявлено: вага брутто 90 500 кг., тара з бруса 23 200 кг., вага нетто 67 300 кг., що менше маси, зазначеної в залізничній накладній. Зазначені обставини зафіксовані  актами №1, №1/1, №1/2 від 15.11.06.

При перевірці виявлено, що завантаження рівномірне нижче бортів. В документах значиться вантаж завантажений навалом нижче бортів, розмір завантаження відносно висоти бортів не зазначений. Течі вантажу немає. Люки та двері закрити щільно. Наявне захисне маркування вапном.

Як вбачається з поданих актів поверхня вантажу рівна по всій ширині та довжині вагону. Слідів розкрадання та течі немає. Вантаж прибув в комерційно та технічно справному вагоні.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника. Позивач обраховує нестачу вугілля у розмірі 1,32 т. з врахуванням норми природної втрати вантажу та граничного розходження. Вартість вугілля визначається згідно рахунків відповідача з урахуванням ПДВ.

Загальна сума недостачі з урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить 601, 92 грн.

В позовній заяві Позивач нараховує також, збитки за провізну плату на втрачений вантаж відповідно до Договору поставки, яка з врахуванням вимог ст. 114 Статуту залізниць України з урахуванням ПДВ складає 67, 97 грн., що складає загальну суму збитків за нестачу вугілля з врахуванням провізної плати у розмірі 669, 89 грн. Разом з тим, нараховуючи            67, 97 грн. збитків за провізну плату, Позивач в позовній заяві не вимагає їх стягнення з відповідача, в зв’язку з чим, господарський суд міста Києва не включає вказані кошти до вимог, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов’язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках –продезінфіковані вагони та контейнери.

Придатність вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається вантажовідправником, якщо завантаження здійснюється його засобами.

Пунктом 3.9. Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” від 29.05.02р. № 04-5/601 передбачено, що в разі подання під завантаження несправного за своїм технічним станом вагону або контейнеру, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла в процесі перевезення вантажів. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера.

Згідно п. 5 розділу 15 Правил перевезення вантажів перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов’язаний пересвідчитися, що перевезення у даному вагоні не призведе до втрати вантажу. В даному випадку ніяких додаткових заходів щодо збереження вантажу під час перевезення вантажовідправником прийнято не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, що підтверджується доказами, поданими сторонами.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача-2 лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Судом встановлено, що завантаження вугілля здійснювалось засобами відповідача-2, а на відповідача-1 покладений обов’язок надати вагон у справному технічному та комерційному стані. З доказів по справі встановлено, що вагон був в технічному та комерційному стані справний.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язань, які випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Враховуючи наведене, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення вартості втраченого вантажу та залізничного тарифу з відповідача-2, як відправника.

Враховуючи, що до відповідача –I позовних вимог позивачем не заявлено, провадження у справі до державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»підлягає припиненню з підстав п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Витрати  по  оплаті  держмита   та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача ІІ.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Ровенькиантрацит»(94700, Луганська обл., м.Ровеньки, вул.Комуністична, 6, р/р 0607 в АК ПІБ м.Ровеньки, МФО 304502 , або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»(21100, м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122, р/р у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, код 01880670) збитки у сумі 601,92 грн., 102, 00 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Провадження у справі до державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»припинити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько