ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.07 р.
Справа № 21/432

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Донецька митниця,
правонаступником якої є Східна регіональна митниця м. Донецьк

про стягнення 25 019,77грн.

Суддя: Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 - підприємець,
ОСОБА_2 - за дов.

відповідача: Пермінов О.О. - в. о.
гол. спец. - юр.

ОСОБА_1 подано позов до Донецької
митниці, правонаступником якої є Східна регіональна митниця, про стягнення 25
019,77грн. на відшкодування збитків, завданих неправомірними діями. Сума
збитків складається з:

- 20 772,17грн. вартість рослин і

- 4 247,60грн. транспортні видатки
з доставки рослин в Україну.

В обґрунтування позову позивач
посилається на:

- порушення митницею Європейської
конвенції з захисту прав і свобод громадян, згідно якої дізнання має бути
проведене у розумні строки;

- вину митниці у не висадці рослин
у землю, що призвело до їх загибелі внаслідок недотримання умов
зберігання.

У зв'язку з тим, що наказом
Державної митної служби від 15.09.06р. № 785 зі змінами, внесеними наказом
Державної митної служби від 03.10.06р. № 838, діяльність Донецької митниці припинена
шляхом приєднання її до Східної регіональної митниці (п.3.1), Східна
регіональна митниця є правонаступником Донецької митниці (п.3.4 наказу), суд на
підставі ст.25 Господарського процесуального кодексу України здійснив заміну
первісного відповідача його правонаступником - Східною регіональною  митницею.

Східна регіональна митниця,  яка є правонаступником Донецької митниці,
вимоги позивача не визнала з посиланням на те, що митниця діяла у відповідності
до чинних нормативних актів, вимоги позивача є безпідставними і
необґрунтованими, оскільки:

- рослини до моменту їх передачі на
реалізацію як товар, що швидко псується або має обмежений строк зберігання,
знаходились у позивача на відповідальному зберіганні;

- в період з 9.12.04р. по
21.03.05р. позивач мав можливість здійснити митне оформлення товару і отримати
рослини зі складу митниці, але не зробив цього;

- частина товару була реалізована і
кошти від реалізації за виключенням митних платежів і відрахувань у сумі 6
546,13грн. можуть бути отримані позивачем з депозитного рахунку митниці.

Розгляд справи закінчено
24.01.2007р.

Для підготовки і оголошення повного
тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва до         9-40 год. 29.01.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні,
господарський суд встановив:

Декларантом ОСОБА_1 12.10.04р. була
подана вантажна митна декларація (ВМД) НОМЕР_1 для митного оформлення товару -
саджанців хвойно-декоративних рослин для відкритого ґрунту в горшках у
кількості 1567шт та вагою 4215кг. Митна вартість саджанців у ВМД зазначена 21
829,69грн.

При проведенні митного огляду у
присутності позивача митницею було встановлено, що заявлена вага не відповідає
інформації у графі 35 ВМД і у дійсності становить 12 505кг, тобто на 8 290кг
більше, ніж зазначено у ВМД, що підтверджено актом про проведення митного
огляду товарів та інших предметів, що переміщуються за ВМД НОМЕР_1.

13.10.04р. інспектором митниці
складено протокол про порушення митних правил НОМЕР_2 за ст.ст.340, 355 Митного
кодексу України (МКУ), за яким вилучено та передано на склад митниці саджанці
хвойно-декоративних рослин.

В цей же день 13.10.04р. між
сторонами був уведений договір відповідального зберігання НОМЕР_3, предметом
якого є прийняття на відповідальне зберігання майна згідно актів
приймання-передачі.

13.10.04р. митниця передала
позивачеві за актом приймання-передачі на відповідальне зберігання вилучене
майно, у тому числі саджанці хвойно-декоративних рослин для відкритого ґрунту в
горшках у кількості 1567шт. та вагою 12 505кг.

Згідно договору відповідального
зберігання НОМЕР_3 позивач зобов'язувався прийняти всі необхідні заходи для
забезпечення зберігання майна у період дії договору (п.2.1.1), зберігати товар
з виконанням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження товару
(п.2.1.2). Термін дії договору - до 31.12.04р. (п.6.1). Пунктом 6.2 договору
також передбачено, що при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або
зміни договору до закінчення терміну його дії протягом одного місяця він
вважається продовженим на той же термін та на тих же умовах.

Постановою від 10.11.04р. Київський
районний суд м. Донецька визнав декларанта позивача винним у скоєнні порушення
митних правил, передбачених ст.ст.340, 355 МКУ та застосував стягнення у
вигляді конфіскації предметів порушення митних правил.

Апеляційний суд Донецької області
постановою від 9.12.04р., зокрема з посиланням
на те, що товар з моменту його завантаження до моменту заїзду в місце
митного оформлення супроводжував власник - підприємець ОСОБА_1,  перевезення товару здійснював митний
перевізник - водій-експедитор ВТО „Інтер-ком”, митний орган і суд 1-ї інстанції
не встановили, хто конкретно прийняв цей вантаж у продавця та ніс відповідальність
за відповідність товару супровідним документам до нього, скасував постанову
Київського районного суду м. Донецька від 10.11.04р. з закриттям провадження
щодо декларанта позивача і матеріали справи направив до митниці для додаткової
перевірки.

3.02.05р. позивач звернувся до
митниці з листом НОМЕР_4, у якому просив надати дозвіл на митне оформлення
товару, у  тому числі саджанців
хвойно-декоративних рослин вагою 12 505кг. Митниця листом НОМЕР_5 повідомила
позивача, що у зв'язку з прийняттям апеляційним судом Донецької області постанови
від 9.12.04р. саджанці хвойно-декоративних рослин у кількості 1567шт підлягають
поверненню за умови сплати необхідних митних зборів та платежів. Ніяких
документів для митного оформлення саджанців позивач митниці в період  лютий-березень 2005р. позивач митниці не
надавав.

21.03.05р. інспектором митниці
складено протокол про порушення митних правил НОМЕР_6 за ст.352 МКУ, у якому
зокрема зазначено: „... отримувач вантажу ОСОБА_1 сам відбирав вантаж у Польщі,
керував його завантаженням в автомобіль, проводив митне оформлення на території
Польщі, надавав документи на митному посту „ІНФОРМАЦІЯ_1” Україна, а також
передавав їх для оформлення ВМД декларанту.... ОСОБА_1 надав в митні органи
документи, що містять неправдиві дані. Зазначені дії мають ознаки порушення
(порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст. 352 Митного кодексу
України. Вантаж вилучено 13.10.04р. по протоколу про ПМП НОМЕР_7”. Копію цього
протоколу позивач отримав 23.03.05р., про що є відповідна відмітка на ньому.

24.03.05р. позивач звернувся до
митниці з листом НОМЕР_8, у якому звертав увагу митниці на те, що саджанці
протягом 6-ти місяців знаходяться під митним контролем,  попереджав, що декоративні рослини вимагають
спеціальних умов зберігання, а саме - висадку до 15 квітня на місце вирощування
і затримка може призвести до пошкодження рослин чи їх загибелі,   а також просив здійснити митне оформлення
вантажу. Проте ніяких документів для митного оформлення саджанців митниці в цей
день не надав, так само як і не надавав документи для митного оформлення товару
протягом періоду з  09.12.04р. (винесення
апеляційним судом Донецької області постанови, якою скасував постанову
Київського районного суду м. Донецька від 10.11.04р.) до 21.03.05р. (складення
протоколу про порушення митних правил НОМЕР_6).

24.03.05р. листом НОМЕР_9 митниця
інформувала позивача про те, що товар, який має обмежений термін зберігання на
складі митниці (початок вегетації рослин), на підставі ст.172 МКУ має бути
реалізований і згідно ст.174 МКУ кошти, одержані від реалізації вантажу, до
рішення суду будуть перераховані до депозитного рахунку митниці.

25.05.05р. позивач повернув митниці
з відповідального зберігання згідно договору НОМЕР_3 саджанці
хвойно-декоративних рослин у кількості 1567шт, вагою 12 205кг на суму 21
829,70грн., про що складено відповідний акт НОМЕР_10. Весь цей час, тобто з
13.10.04р. до 25.05.05р. саджанці знаходились на відповідальному зберіганні у
позивача згідно договору НОМЕР_3, оскільки жодна із сторін заяву про припинення
договору не подавала.

Наказом митниці НОМЕР_11 від
25.05.05р. для передачі на реалізацію у ДП „Броксервіс” саджанців, вилучених як
предмети правопорушення по справі про порушення митних правил НОМЕР_7, була
створена комісія, яка в цей же день зробила їх опис і оцінку. Згідно акту
НОМЕР_10 опису, оцінки та передачі майна до реалізації саджанці
хвойно-декоративних рослин для відкритого ґрунту у горшках у кількості 1567шт
оцінені на загальну суму 45 708,00грн. Згідно цього акту саджанці 25.05.05р.
передані ДП „Броксервіс” для реалізації.

У подальшому саджанці на підставі
п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.98р. № 1340 „Про Порядок
обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у
власність держави, і розпорядження ним” були переоцінені:

- згідно акту переоцінки від
12.08.05р. вартість 1433 саджанців з урахуванням митних податків і зборів
визначена у сумі 31 240,80грн.,

- згідно акту переоцінки від
19.09.05р. вартість 1433 саджанців з урахуванням митних податків і зборів
визначена у сумі 21 868,56грн.

Постановою від 16.12.05р. Київський
районний суд м. Донецька провадження по адміністративній справі щодо позивача
про порушення митних правил припинив за відсутністю у його діях складу
правопорушення і зобов'язав саджанці хвойно-декоративних рослин для відкритого
ґрунту у горшках у кількості 1567шт повернути власнику ОСОБА_1.

10.03.06р. за актом
приймання-передачі НОМЕР_12 митниця прийняла від  ДП „Броксервіс” 1433 саджанців вартістю 19
898,72грн., які протоколом НОМЕР_13 вилучались з реалізації і згідно акту
НОМЕР_14 були знищені на ВАТ „ДМЗ” м. Донецьк.

Зважаючи на те, що:

Згідно ст.ст.340, 352, 355 Митного
кодексу України недекларування товарів, транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних
відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари,
транспортні засоби, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі
переміщення через митний кордон України, так само як і заявлення в митній
декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими
відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів або
зменшення їх розміру або несплата податків і зборів у строк, встановлений
законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків і
зборів, за відсутності ознак злочину, а також дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто
з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для
переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або
таких, що містять неправдиві дані, є порушеннями митних правил.

Статтею 377 Митного кодексу України
передбачено: „Товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил,
товари із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися
для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного
контролю, транспортні засоби, що використовувалися для переміщення
безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а
також документи, необхідні для розгляду справи про порушення митних правил,
вилучаються”

Пунктом 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 25.08.98р. № 1340 „Про Порядок обліку, зберігання, оцінки
конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і
розпорядження ним” обумовлено, що майно, зокрема товари з обмеженим терміном
зберігання, вилучені правоохоронними органами або затримані митними органами як
предмети порушення митних правил, зберігається органами (організаціями) у
власних (орендованих) спеціально обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або
передається ними для зберігання іншим організаціям за договорами.

Товари, які швидко псуються або
мають обмежений строк зберігання, у тому числі товари - предмети порушення
митних правил, вилучені відповідно до цього Кодексу, згідно ст.172 МКУ підлягають
реалізації з урахуванням терміну їх придатності.

Майно, передане для продажу в
роздрібну торгівлю і не реалізоване протягом 60 календарних днів, на підставі
п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.98р. № 1340 „Про Порядок
обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у
власність держави, і розпорядження ним” підлягає уцінці, розмір якої
визначається комісією, створеною відповідно до пункту 7 цього Порядку, і не
повинен перевищувати 20 відсотків вартості, зазначеної в акті опису, оцінки та
передачі майна. Якщо товар не реалізовано протягом наступних 30 днів,
провадиться додаткова уцінка або товар передається для реалізації за ціною
остаточної вартості іншій організації. У разі коли на реалізацію передається
майно з обмеженим терміном зберігання або користування і воно не має попиту,
уцінка може провадитись у скорочені терміни.

Пунктом 16 постанови Кабінету
Міністрів України від 25.08.98р. № 1340 „Про Порядок обліку, зберігання, оцінки
конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і
розпорядження ним” передбачено, що майно, якість якого не відповідає вимогам
стандартів, небезпечне в санітарно-епідемічному відношенні або яке не пройшло
відповідного випробування, карантинної обробки чи не придатне для реалізації,
підлягає переробці або знищенню (утилізації) з урахуванням ступеня зносу та
фактичного стану.

Господарський суд вважає дії
митниці такими, що відповідають чинному законодавству України на час їх
здійснення, а вимоги позивача не обґрунтованими і такими що не підлягають
задоволенню.

Посилання позивача на порушення
митницею Європейської конвенції з захисту прав і свобод громадян суд вважає
безпідставним, оскільки у постановах загальних судів не зазначено про порушення
митницею строку  дізнання.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Беручи до уваги вищенаведене, на
підставі ст.ст.172, 340, 352, 355 Митного кодексу України, пп.1, 3, 10, 16
постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.98р. № 1340 „Про Порядок обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним” і керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Відмовити фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позову до Донецької митниці, правонаступником
якої є Східна регіональна митниця, про стягнення 25 019,77грн. на відшкодування
збитків, завданих неправомірними діями.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття,  а у разі подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного
подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя
Матюхін В.І.

Надруковано
примірників:

1
- до справи;

1
- позивачу;

1
- відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18