ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 р.
№ 8/42

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді
Кравчука Г.А.,

суддів:
Волковицької Н.О.

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача
Миронюк К.Г. дов. №1682 від 26.09.2006 р.

відповідача
Гаврилюка В.М. дов. №23-03/94 від 05.11.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду  від 12.09.2007 р.

у справі
№8/42 господарського суду м. Києва

за позовом
Державного підприємства "Дельта –лоцман"

до
Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

про
стягнення 14 961 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Державна морська лоцманська служба" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерної судноплавної компанії (надалі АСК) "Укррічфлот" з позовом про стягнення 14 961 грн., у тому числі 12 967,61 грн. основного боргу, 1 086,24 грн. пені, 907,76 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 03.05.2006 року по 21.09.2006 року відповідачу були надані лоцманські послуги, за які останній розрахувався лише частково, в результаті чого утворилася заборгованість у вказаному розмірі.

На підставі ст. 25 Господарського процесуального кодексу України господарський суд м. Києва замінив позивача у справі -  Державне підприємство "Державна морська лоцманська служба" на його правонаступника Державне підприємство (надалі ДП) "Дельта –лоцман" відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку №945 від 18.09.2006 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.03.2007 року (суддя Євдокимов О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 року (судді: Кондес Л.О., Куровський С.В., Михальська Ю.Б.), позов задоволений частково, з АСК "Укррічфлот" на користь ДП "Дельта –лоцман" стягнуто 12 967,61 грн. основного боргу, 968,74 грн. пені, 907,73 грн. штрафу.

Судове рішення мотивоване тим, що підприємство виконало для відповідача лоцманські послуги, за які останній в повній мірі не розрахувався;  оскільки в

даному випадку правовідносини між сторонами виникли відповідно до норм Доповідач: Шаргало В.І.

ст. 181 Господарського кодексу України і позивач є державним підприємством, при визначенні штрафних санкцій слід керуватися нормами ст. 231 названого Кодексу.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, АСК "Укррічфлот" звернулась до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 29, 180, 181 Господарського кодексу України, ст. с. 91, 104 Цивільного кодексу України, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що у виставлених позивачем рахунках плата за надані послуги є явно завищеною, у порівнянні з визначеною умовами договору.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Дельта – лоцман" просить оскаржену постанову залишити без змін як законну та обґрунтовану, а касаційну скаргу –без задоволення як безпідставну.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін,  розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга   не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі поданих відповідачем заявок позивачем в період з  03.05.2006 року по 21.09.2006 року надані лоцманські послуги, оплату яких замовник зобов'язався провести відповідно до наданих виконавцем рахунків. Виконання зазначених послуг підтверджене  лоцманськими квитанціями, що підписані  державними лоцманами та капітанами суден АСК "Укррічфлот". Рахунки  на загальну суму 14 187,39 грн. були виставлені  ДП "Державна морська лоцманська служба"., однак, не були оплачені відповідачем, в результаті чого утворилася заборгованість у вказаному розмірі. В подальшому в рахунок погашення боргу відповідач перерахував 1 219,78 грн.

Статтею 207 Цивільного кодексу України встановлені вимоги до письмової форми правочину, згідно з якою правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Поряд з цим, відповідно до статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення договорів у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.  Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є, зокрема, дії осіб, які породжують цивільні права та обов’язки.

Господарськими судами встановлено, що між сторонами на підставі вищезазначених документів (заявок та квитанцій) виникли правовідносини характерні для договору про надання послуг. При цьому вид цих документів встановлений спеціальним законодавством, що регулює порядок надання  цих послуг та розрахунків за них.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) за завданням другої сторони (замовника зобов'язується надати послугу,… а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу…

Відповідно до глави 3 Кодексу торгівельного мореплавства України та пункту 4  Положення про державну морську лоцманську службу, затв. наказом Міністерства транспорту України від 11 вересня 2000 року N 498, якими встановлений порядок надання та розрахунків, лоцманські послуги надаються,зокрема,  на підставі заявки судновласника, а  розмір збору за ці послуги встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України. Підтвердженням виконання лоцманських робіт є лоцманська квитанція, оформлена згідно з вимогами ст. 101 Кодексу торгівельного мореплавства України.

Виходячи вищенаведених вимог законодавства та з урахуванням встановлених господарськими судами обставин справи щодо фактичного надання  позивачем вказаних послуг на підставі поданих заявок та лоцманських квитанцій, виставлення рахунків в оплату послуг, розмір збору за які встановлюється відповідними державними органами, а також відсутності повної оплати з боку відповідача, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та про відповідне їх задоволення у визначеному судом розмірі.

В силу вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних  доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.  Тому  перевірка правомірності чи неправомірності  прийняття до уваги господарськими судами попередніх інстанцій  того чи іншого доказу або їх відхилення при ухваленні оскаржуваних рішень не входить до повноважень касаційної інстанції.

З   огляду на викладене  колегія   суддів   вважає, що під   час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду  від 12.09.2007 р. у справі № 8/42 залишити без змін.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Волковицька Н.О.

Суддя

Шаргало В.І.