ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.07

Справа № 14/716-07.

За
позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

До
відповідачів: Виробничо-комерційного підприємства „Альянс”

Про
визнання права власності

Суддя Миропольський С. О.

Представники
сторін:

Від
позивача: ОСОБА_2

Від
відповідачів: не з'явився

За
участю секретаря судового засідання Міщенко Т.М.

Суть
спору: позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу нежилого приміщення,
загальною площею 70,9 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений між
виробничо-комерційним підприємством «АЛЬЯНС», ідентифікаційний код 23820303 та
фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 дійсним,
визнати за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1  право власності на нежиле
приміщення, загальною площею 70,9 кв.м. розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідач подав в судове засідання письмовий
відзив на позов в якому пояснив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти
задоволення позову.

Позивач надав в судове засідання
клопотання в якому просить суд судові витрати покласти на нього.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного представника позивача та 1-го відповідача та
оцінивши надані докази по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2007
року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу
нежилого приміщення, за умовами якого позивачу у власність було передане нежиле
приміщення, загальною площею 70,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Згідно умов
вищезазначеного договору позивач сплатив вартість нежилого приміщення,
Відповідач передав його згідно акту-прийому передачі, але нотаріально
посвідчувати договір купівлі-продажу нежилого майна, як того вимагає ст. 657 ЦК
України Відповідач відмовляється, мотивуючи тим, що на відчуження нежилого
приміщення повинна бути згода засновника виробничо-комерційного підприємства
«Альянс»колективного сільськогосподарського підприємства „Україна”,
ідентифікаційний код 03780369, яке 18.08.2005 року ліквідовано.

Частина
1 ст.182 ЦК України вимагає обов'язкової державної реєстрації права власності
на нерухоме майно. Така реєстрація здійснюється відповідно до "Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затв.
наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 7.02.2002 року (із змінами),
Указу Президента України № 134 від 17.02.2003 року «Про заходи щодо створення
єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав
на них у складі державного земельного кадастру».

Для
реєстрації виникнення (існування) прав власності на нерухоме майно до БТІ
подаються правовстановлюючі документи, вичерпний перелік яких встановлено
Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.
Але в зв'язку з порушенням вимог закону про форму правочину, позивач не має
можливості зареєструвати  його в КП
СМБТІ.

Згідно
ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків ,
встановлених законом.

Відповідно
до ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору і відбулося повне або часткове його виконання, але одна
із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. В даному випадку, наявність домовленості між сторонами щодо
всіх істотних умов підтверджується фактом підписання договору від 07.11.2007р.
обома його учасниками, та фактом передачі об'єкта, про що було укладено
відповідний акт прийому-передачі, що є повним виконанням цього договору. Крім
того відповідач в своєму відзиві не заперечує та підтверджує дійсність та
виконання цього договору.

Позивач
виконав повністю умови Договору купівлі - продажу, розрахувався з Продавцем,
сплативши кошти на рахунок Продавця. Підтвердженням належного виконання умов
Договору є платіжне доручення №1 від 10.12.2007 року на суму 6000,00 грн.

Статтею
319 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття
328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на
підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим
законно, якщо інше прямо не випливає, із Закону або незаконність набуття права
власності не встановлено.

Таким
чином, враховуючи викладене, а також те, що відповідач проти позову не
заперечує, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 82-85  Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір купівлі-продажу
від 07.11.2007р. укладений між виробничо-комерційним підприємством «АЛЬЯНС»,
ідентифікаційний код 23820303 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3.          Визнати за фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1  право власності на нежиле приміщення,
загальною площею 70,9 кв.м. розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .

4.          Накази видати після набрання рішенням
законної сили.