ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 4/123-пн-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М. Остапенка,
Є. Борденюк, В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)
“Енергопостачальна компанія (ЕК) “Херсонобленерго”

на постанову
від 12.10.2006 року

Запорізького апеляційного господарського суду

у справі
№ 4/123-пн-06

за позовом
ВАТ “ЕК “Херсонобленерго”

до
Підприємство Дніпровський ринок Херсонської обласної
спілки споживчих товариств (ОССТ)

третя особа
Державна інспекція з електронагляду в Херсонській області

про
спонукання до вчинення дій

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Шандрук О.Т. (дов. Від 20.12.2006 року)

відповідача
Кучерявий О.С. (до. Від 11.01.2007 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “ЕК “Херсонобленерго” звернулося до господарського суду з позовом про спонукання підприємства Дніпровський ринок Херсонської ОССТ до виконання актів-приписів енергопостачальника (позивача) № 2637 від 18.02.2003 року, № 2547 від 15.02.2003 року, № 4247 від 19.03.2003 року, № 193 від 12.01.2004 року, № 7241 від 13.10.2004 року, № 5297 від 30.09.2005 року щодо усунення порушень енергетичного законодавства та створення належних умов експлуатації електричних мереж шляхом перенесення торгівельних місць Дніпровського ринку, що знаходяться в охоронній зоні на відстань 15 метрів від крайнього проводу ПЛ-35 КВ, посилаючись в обґрунтування позову на порушення відповідачем положень п. "е" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України щодо обов'язку землекористувачів дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон, які відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України створюються уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти, а також недотримання вимог ч. 6 ст. 19 Закону України "Про електроенергетику" про обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель, які діють в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктах електроенергетики.

Крім того, позивач зауважує, що будівництво торгових об'єктів в охоронній зоні повітряної лінії суперечить вимогам, що викладені в п. 10. 8. Технічних умовах на проектування електропостачання Дніпровського ринку № 15180-899 від 11.06.2002 року щодо виконання споживачем умов, а саме, звільнення шляху для під'їзду до КП-2 і дотримання норм охоронних зон електроустановок на території Дніпровського ринку, а також п. п. 5, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, відповідно до яких охоронні зони електричних мереж встановлюються увздовж повітряних ліній електропередачі –у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 15 метрів –для повітряних ліній напругою 35 Кв; в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв забороняється виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити пошкодження або нещасні випадки, зокрема, влаштування ринків; також в вищевказаних зонах без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також присутності їх представника забороняється будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд.

Проте, будівництво торгових об'єктів в охоронній зоні повітряної лінії розпочато було без письмової згоди ВАТ “ЕК “Херсонобленерго”, у власності якого знаходиться дана повітряна лінія, і порушення вищевказаних законодавчих та нормативних положень створює небезпеку ураження електричним струмом людей, та значно ускладнює проведення енергопідприємством у разі необхідності аварійно-відновлювальних робіт на даній лінії, оскільки розміщені під нею споруди заважають доступу до опор та проводів.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 25.04.2006 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Державну інспекцію з електронагляду в Херсонській області.

У судовому засіданні господарського суду Херсонської області 06.07.2006 року відхилено клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Херсонської міської ради.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.07.2006 року у справі № 4/123-пн-06 (суддя З. Ємленінова) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення у справі господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, необґрунтовано дійшов висновку про належність відповідачу на праві власності, володіння чи користування торгівельних місць, що знаходяться в охоронній зоні на відстані до 15 метрів від крайнього проводу ПЛ-35 КВ.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що підприємство Дніпровський ринок Херсонської ОССТ користується земельною ділянкою для здійснення торгівельної діяльності, площею 0,1368 га по вул. Кримській, яка знаходиться під охоронною зоною, на підставі договору оренди земельної ділянки від 22.03.2005 року, що укладений з власником –Херсонською міською радою на виконання її рішення № 709 від 28.12.2004 року та договору оренди на час розгляду спору .

За наведених обставин, господарський суд Херсонської області зазначає, що посилання ВАТ “ЕК “Херсонобленерго” в обґрунтування позовних вимог на порушення земельного законодавства є необґрунтованими, а враховуючи чинність рішення Херсонської міської ради № 1011 від 23.12.2005 року та договору оренди земельної ділянки від 22.03.2005 року, користування відповідачем зазначеною земельною ділянкою є правомірним.

Також, господарський суд першої інстанції зазначає, що ВАТ “ЕК “Херсонобленерго” не надано доказів того, що підприємство Дніпровський ринок Херсонської ОССТ чинить перешкоди позивачу в зоні ПЛ-35 КВ по вул. Кримській в розумінні п. "е" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, а також перешкоджає при користуванні земельною ділянкою нормальним умовам експлуатації лінії електропередач ПЛ-35 КВ і т.і. в порушення п. "б" ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, а також, позивачем не надано докумального підтверження будівництва чи розміщення відповідачем об'єктів на вищезазначеній земельній ділянці.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 12.10.2006 року (Т. Шевченко, В. Кричмаржевський, В. Хуторной) рішення господарського суду Херсонської області від 12.07.2006 року у справі № 4/123-пн-06 залишено без зміни.

При винесенні постанови у справі господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підставі рішення Херсонської міської ради № 709 від 28.12.2004 року між радою та підприємством Дніпровський ринок Херсонської ОССТ укладено договір оренди земельної ділянки від 22.03.2005 року.

Виходячи з умов вищевказаного договору про відсутність недоліків земельної ділянки, яка є об'єктом оренди за даним договором, зокрема, таких, що можуть впливати на ефективність передбаченого договором її використання, передання даної земельної ділянки для здійснення торгівельної діяльності з наданням орендарю права розміщення на ній капітальних будівель та споруд, та відсутність обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки, а також використання орендарем об'єкту оренди за цільовим призначенням, Запорізький апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем умов договору оренди.

Посилання позивача в обґрунтування заявленого позову на положення ч. 3 ст. 375, ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України відхилені, оскільки ВАТ “ЕК “Херсонобленерго” не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, що уповноважений відповідно до законодавства звертатися до суду у зв'язку з порушенням іншими особами вищевказаних норм права.

В решті –господарський суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами відмови у позові, викладеними у рішенні суду.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ “Енергопостачальна компанія “Херсонобленерго” посилається на неправильне застосування господарськими судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень матеріальних норм права та порушення процесуальних норм.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 76 Земельного кодексу України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача; землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності; уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Порушення користувачем земельної ділянки, яка знаходиться під охоронною зоною положень п. "е" ч. 1 ст. 96, п. "б" ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про електроенергетику", п. 10. 8. Технічних умовах на проектування електропостачання Дніпровського ринку № 15180-899 від 11.06.2002 року, п. п. 5, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, стало підставою подання позову у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, підприємство відповідача є ринком, тобто, відповідно до п. 2 Правил торгівлі на ринках, зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України за № 288/6576 від 22.03.2002 року, суб'єктом господарювання, що створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрованій в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту та пропозиції.

Розташування торгівельних місць на ринку, торгівельно –технологічного обладнання має бути зручним для здійснення торгівлі, відповідати вимогам санітарних, протипожежних правил та безпечних умов праці, забезпечувати вільний прохід покупців та належну культуру обслуговування (п. 13 Правил).

Згідно з рішенням Херсонської міської ради № 709 від 28.12.2004 року , за яким вирішено надати в оренду відповідачу земельну ділянку площею 0, 1368 га із земель запасу по вул. Кримській для торгівельної діяльності, та договором оренди від 22.03.2005 року між радою та підприємством Дніпровський ринок Херсонської ОССТ, що укладений на підставі вищевказаного рішення, орендарю рекомендовано не чинити перешкод власникам інженерних мереж, що проходять по ділянках, у доступі до них, з метою експлуатації та ремонту, і крім того, використовувати орендовану земельну ділянку, зокрема, дотримуючись вимог чинного земельного законодавства.

Однак, матеріали справи свідчать, що здійснюючи свою господарську діяльність як ринок відповідач при наданні послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів і визначенні торгівельних місць продавців в порядку п. 20 Правил торгівлі на ринках, допустив розташування даних торгівельних місць в охоронній зоні на відстані до 15 метрів від крайнього проводу ПЛ-35 КВ. Слід зауважити, що знаходження кіосків, лотків підприємців, яким надаються послуги відповідачем щодо надання торгового місця, у вищевказаній охоронній зоні не заперечувалось господарськими судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень.

Проте, господарські суди першої та апеляційної інстанції не оцінювали обставину, що стала підставою позовних вимог, а саме, знаходження торгівельних місць Дніпровського ринку в охоронній зоні на відстані до 15 метрів від крайнього проводу ПЛ-35 КВ, щодо вчинення відповідачем як землекористувачем земельної ділянки, на якій знаходяться дані торгові місця, порушень п. "е" ч. 1 ст. 96, п. "б" ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про електроенергетику", п. 10. 8. Технічних умовах на проектування електропостачання Дніпровського ринку № 15180-899 від 11.06.2002 року, п. п. 5, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, і відповідно застосування до порушника заходів відповідальності.

Так, зокрема, п. 23 Правил охорони електричних мереж передбачено право енергопідприємства припиняти або обмежувати електропостачання споживачів, що порушили Правила.

За наведених обставин, оскаржувані судові рішення підлягають до скасування, а справа –передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Енергопостачальна компанія “Херсонобленерго” задовольнити.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12.10.2006 року, рішення господарського суду Херсонської області від 12.07.2006 року у справі № 4/123-пн-06 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Головуючий, суддя                                                                               М. Остапенко

Судді:                                                                                                Є. Борденюк

В. Харченко