ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.12.07                                                                                           Справа№ 23/313

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю (надалі –ТзОВ) “Віко-Банзай”, м. Львів,

до відповідача 1  Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) “Тактик”. М. Львів,

третя особа 1 Управління земельних ресурсів у м. Львові, м. Львів,

третя особа 2 ВАТ “Управління механізації № 1”, м. Львів

про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради № 1973 та визнання недійсним договору оренди землі від 10.02.2005 р.

За участю представників:

від позивача  - Бідула Г.Д. –представник, ,

від відповідача 1 –Оліярник Р.І.,

від відповідача 2 –не з”явився,

від третьої особи 1 –Піддубняк О.О.,

від тертьої особи 2 - Бойко С.М.

Суть спору: ТзОВ “Віко-Банзай” звернулось з позовом до Львівської міської ради та ТзОВ “Тактик” про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради № 1973 від 16.12.2004 р. “Про затвердження ТзОВ “Тактик” проекту відведення земельної ділянки на вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові” та про визнання недійсним договору оренди землі від 10.02.2005 р., укладеного між відповідачами у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що ТзОВ “Віко-Банзай” на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.11.2006 р. стало власником прохідної, трансформаторної, дому конторного типу (битовки), розташованих по вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові. У ході підготовки документації на землекористування, ТзОВ “Віко-Банзай” стало відомо, що виготовлення згаданої документації неможливе, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться придбане позивачем нерухоме майно передана в користування ТзОВ “Тактик” на підставі оспорюваних ухвали № 1973 та договору оренди землі. Ухвалу позивач вважає такою, що не відповідає вимогам закону на тій підставі, що відповідач 1 не звернув уваги на те, що на спірній земельній ділянці розміщена будівля, яка не належала відповідачу 2, та не врахував прав тогочасного власника будівлі (ВАТ “Управління механізації № 1”) на цю землю. Крім цього, позивач посилається на  норми ст.ст. 15, 4-6, 11, 17, 19 Закону України “Про оренду землі”, ст.ст. 120, 123, 124, 152, 155 Земельного кодексу України, ст.ст. 216, 377 ЦК України.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 13.12.2007 р.

Позивач 25.12.2007 р. заявив клопотання про відкладення розгляду справи і залучення до участі у справів якості третіх осіб Департаменту містобудування в особі управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити. Посилаючись на те, що оспорювана ухвала № 1973 прийнята 16.12.2004 р., договір оренди укладений 10.02.2005 р., а право власності на будівлі, відтак і право власності чи право користування земельною ділянкою, під нерухомим майном виникло у позивача 28 листопада 2006 р.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Обов”язковою умовою задоволення позову про визнання правового акта чи договору недійсними є встановлення судом того факту, що оспорюваний акт, угода, дії, бездіяльність тощо відповідача порушили права або охоронювані законом інтереси позивача у справі. Позивач просить визнати недійсною ухвалу Львівської міської ради № 1973 від 16.12.2004 р. “Про затвердження ТзОВ “Тактик” проекту відведення земельної ділянки на вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові” з тих підстав, що при її прийнятті не було враховано права тогочасного власника будівлі, розташованої на згаданій земельній ділянці (ВАТ “Управління механізації № 1”), на користування землею.  Внаслідок цього порушено право ТзОВ “Віко-Банзай” на землю.  На думку позивача,  Договір оренди землі від 10.02.2005 р. теж є недійсним в силу ч. 2 ст. 15 Закону України “Про оренду землі”, оскільки ТзОВ “Тактик” набуло право оренди на підставі ухвали, що прийнята Львівською міською радою з порушенням прав особи на користування належною їй ділянкою. Однак, з наведених доводів позивача вбачається, що на момент прийняття оспорюваної ухвали та укладення договору оренди землі відповідачами могло бути порушене лише право на користування землею тогочасного власника будівель по вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові, а саме: ВАТ “Управління механізації № 1” , яке не є позивачем у справі. Коли приймалася ухвала № 1973 від 16.12.2004 р. та укладався договір оренди землі (10.02.2005 р.) ТзОВ “Віко-Банзай” не було власником будівель по вул. Кукурудзяній, 4 у місті Львові.  Відтак, до нього станом на 16.12.2004 р. та на  10.02.2005 р. не переходило в силу ст. 377 ЦК України та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою. Про виникнення у позивача права користування земельною ділянкою під будівлями по вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові може йти мова лише, починаючи з 28.11.2006 р., тобто з дня купівлі у Фізичної особи-підприємця Лабецького М.О. будівель по вул. Кукурудзяній, 4 у м. Львові. Таким чином, ухвала № 1973 від 16.12.2004 р. та договір оренди землі від 10.02.2005 р. у момент їх прийняття/укладення не могли порушувати права ТзОВ “Віко-Банзай” на користування земельною ділянкою, оскільки таке право у позивача виникло лише 28 листопада 2006 р.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя                                                                                             Бортник О.Ю.