АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.12.07
Справа  № 9/154-3694

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                               Городечної М.І.

суддів                                                    Юркевича
М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши
апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 від 18.10.2007 року (вх. № 633
від 06.11.2007 року) на рішення Господарського суду Тернопільської області від
04.10.2007 року у справі № 9/154-3694

за
позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ,

до
Монастирського районного споживчого товариства, м.Монастирськ, Тернопільська
область,

про
визнання дійсним укладеного між сторонами договору купівлі-продажу універмагу в
смт. Коропець від 02.10.2006 року.

з участю представників:

від позивача -ОСОБА_1., ОСОБА_2.

від відповідача - не з'явився.

Присутнім представникам позивача
роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 04.10.2007 року у справі № 9/154-3694 відмовлено в
задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ, до
Монастирського районного споживчого товариства, м.Монастирськ, Тернопільська
область, про визнання дійсним укладеного між сторонами договору купівлі-продажу
універмагу в смт. Коропець від 02.10.2006 року.

Не погоджуючись з даним рішенням
місцевого суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Зокрема, скаржник вважає, що
висновки суду, зроблені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам
справи, та судом неправильно застосовано норми матеріального права. При цьому,
в обгрунтування зазначених підстав для скасування рішення суду першої інстанції,
посилається на те, що предметом договору купівлі-продажу від 02.10.2006 року
був об'єкт незавершеного будівництва -універмаг в смт. Коропець, і такий
договір  в силу ч. 3 ст. 331 ЦК України
підлягає нотаріальному посвідченню. Наводить апелянт і інші підстави для
скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідач відзиву на апеляційну
скаргу суду не подав, явку представника в судове засідання повторно не
забезпечив.

Однак, апеляційний суд, враховуючи,
що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,
що стверджується поштовими повідомленнями про вручення йому під розписку ухвал
суду від 12.11.2007 року та 05.12.2007 року, виходячи з положень ст. 101 ГПК
України, вважає, що ним забезпечено право відповідача на судовий захист, та за
можливе здійснити апеляційний перегляд оскаржуваного рішення в даному судовому
засіданні за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами
справи.

Заслухавши доводи представників
позивача, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної
скарги. При цьому, суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Постановою правління Монастирського районного
споживчого товариства від 28.09.2005 року № 52 вирішено продати підприємцю
ОСОБА_1 об'єкт незавершеного будівництва -універмаг в смт. Коропець.

02.10.2006 року між сторонами
справи було укладено договір купівлі-продажу (надалі Договір), за яким
відповідачем продано позивачу за 55000 грн. універмаг в смт.Коропець з метою
розбору на будівельні матеріали.

Даний договір, як вбачається з його
змісту підписаний позивачем та
уповноваженою особою відповідача та скріплений його печаткою, містить
всі передбачені ст.ст. 655-656 ЦК України істотні умови, необхідні для
договорів купівлі-продажу, а отже, відсутні правові підстави вважати його
неукладеним.

Як вбачається зі змісту даного
договору, позивачем сплачено відповідачу аванс в розмірі 9000 грн., тобто
позивачем вчинено дії, спрямовані на часткове виконання умов даного договору
від 02.10.2006 року.

Підприємцем ОСОБА_1. подано на
розгляд господарського суду позов про визнання дійсним укладеного між сторонами
договору купівлі-продажу універмагу в смт. Коропець від 02.10.2006 року, в
зв'язку з відмовою відповідача нотаріально посвічити даний договір.

Правове регулювання спірних
правовідносин здійснюється наступним законодавством.

Так, згідно з ч. 1 ст. 209
Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю
сторін.

Частиною 3 ст. 331 ЦК України
передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці
першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного
будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують
право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта
нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що
містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За наведеного, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні передбачені
законом вимоги щодо обов'язковості нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва, а отже, в даному випадку,
для визнання в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України договору купівлі-продажу
універмагу в смт. Коропець від 02.10.2006 року дійсним.

З огляду на викладене,  рішення Господарського суду Тернопільської
області від 04.10.2007 року у справі № 9/154-3694 слід залишити без змін.

Судові витрати по розгляду справи
відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 104,
105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И
В  :

1.          Апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 04.10.2007 року у справі № 9/154-3694 залишити без
змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд
Тернопільської області.

Головуючий-суддя                                                                         М.І.Городечна

суддя                                                                                                 М.В.Юркевич

суддя
В.Л.Кузь