ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

24.12.2007                                                                Справа №  2/239-05

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Кримський содовий завод", м.Красноперекопськ

до Приватного  підприємства   "Галекс", м.Херсон

третя особа: ПП "Новагро", м.Херсон

про   стягнення 72940,15 грн.

за участю представників сторін:

від  позивача - Москаленко О.А., довіреність від 14.02.2007р. № 22

від  відповідача - Геращенко О.В., керівник

3-тя особа: не прибув

в с т а н о в и в:

У липні 2005 року відкрите акціонерне товариство "Кримський содовий завод" звернулось до суду з позовом до приватного підприємства "Галекс" про стягнення 72940,15 грн. заборгованості та штрафних санкцій  по розрахункам  між сторонами на умовах  договірних зобов'язань.

Позовні вимоги  ВАТ "Кримський содовий завод" ґрунтуються на  ствердженні про наступне.

Відповідно до умов укладеного договору № 21/502 від 06.08.2003 року і  додатків № 1, 2, 3, приватне підприємство "Новагро" були взяті на себе зобов'язання з постачання  позивачу - ВАТ "Кримський содовий завод" продуктів харчування та товарів промислово-споживчого  призначення на загальну суму 21504,00 грн. У подальшому, додатковою угодою № 1 від 27.08.2003 року загальна сума договору була збільшена  до 321504,00 грн., а додатковою угодою № 3 від 24.12.2003 року встановлена  у розмірі 200000,00 грн. з продовженням строку дії договору № 21/502 від 06.08.2003 року на 2004 рік (т.1 а.с.2-4, 11-12, 13, 14, 15).

ВАТ "Кримський содовий завод" за умовами договору (п.3.1.) повинен був  оплачувати  отриманий ним від ПП  "Новагро" товар у розмірі 100% його вартості, з відстрочкою  платежів не більше 10 банківських  днів, з моменту  доставки товару продавцем з супровідними документами: накладної, товаро-транспортної накладної,  податкової накладної. сертифікатів якості (п.2.2.).

За період з серпня 2003 року до серпня  2004 року ПП "Новагро" на адресу  ВАТ "КСЗ" поставив товаро-матеріальних  цінностей на загальну суму  116 907,42 грн., тоді як ВАТ "КСЗ" за цей же час поставив на  адресу ПП "Новагро" товару на  загальну суму 201 159,71 грн. У результаті проведених взаємних поставок за ПП "Новагро" утворилась заборгованість в  сумі 84 252,29 грн.

Як стверджує позивач, 13.10.2004 року між ВАТ "Кримський содовий завод", Приватним підприємством  "Новагро" та приватним підприємством  "Галекс" був укладений договір переводу боргу № 21/309, відповідно до умов якого ПП "Галекс" ("новий боржник") прийняло на себе зобов'язання по сплаті  боргу "первинного боржника" - ПП "Новагро"  перед кредитором - ВАТ "КЗС" у розмірі 84 252,00 грн., який виник у результаті належного виконання останнім  умов договору № 21/502 від 06.08.2003 року (п.п.1, 2 договору). За умовами тієї ж трьохсторонньої угоди  "первинний  боржник" повинен був передати "новому  боржнику" всю інформацію та документацію, яка  підтверджує його права та обов'язки перед "Кредитором" у момент підписання  цього договору, а новий боржник (ПП "Галекс") брав зобов'язання  погасити борг перед ВАТ "КЗС" в строк до 31.12.2004 року (п.5, 6).

Далі позивач вказує, що з жовтня 2004 року по лютий 2005 року ПП "Галекс" на адресу ВАТ "Кримський содовий завод" здійснило поставку товаро-матеріальних цінностей на загальну суму 14 522,60 грн., в результаті чого, станом на 18.07.2005 року за відповідачем числиться заборгованість в сумі 69 698,69 грн., яку він просить стягнути разом з 802,01 грн. - 3% річних та 2439,45  грн. інфляційних збитків.

У судових засіданнях, які відбулись за час розгляду даної справи в суді, позивач - ВАТ "Кримський содовий завод" в особі свого представника підтримує позовні вимоги викладені  у позовній заяві, посилаючись на наявність  господарських та договірних відносин з приватним підприємством "Галекс" у 2004-2005 роках.

Відповідач - приватне підприємство "Галекс" позов не визнав, про що ним повідомлено  як у відзиві на позов, так і представником  відповідача у судових засіданнях в особі директора підприємства Геращенко А.В.,  з посиланням на надані докази (т.1 а.с.20, 21-45). Відповідач стверджує, що про вимоги ВАТ "КСЗ" дізнався отримавши позовну заяву. Приватне підприємство "Галекс" ніяких договорів  переводу боргу, бартеру, купівлі-продажу та інших з позивачем не укладало, господарських відносин з ВАТ "КСЗ" ніколи не мало, повноважень на здійснення господарської діяльності з позивачем нікому не надавало, втрат печаті фірми та бланків не відбувалось.  У підтвердження  відповідач надав книги обліку продажу та придбання ПП "Галекс" товарів за 2004 рік, журнал обліку довіреностей. З цих підстав відповідач  просить суд відмовити  ВАТ "КЗС" у задоволенні його позовних вимог.

В ході розгляду даної справи, суд ініціював залучення до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи без самостійних позовних  вимог на стороні відповідача  приватне підприємство "Новагро", зобов'язавши позивача (ВАТ "КСЗ") направити на адресу залученої  юридичної особи копію  позовної заяви, що засвідчено в ухвалі  господарського суду від 16.08.2005 року (т.1 а.с.71).

Позивач за весь  час розгляду справи не надав доказів направлення третій особі - ПП "Новагро" копії  своєї позовної заяви, а ПП "Новагро" в свою чергу, не з'явилось в жодне судове засідання на виклик суду.

Позивач і відповідач вважають можливим розглянути  справу у відсутність третьої особи, якою судом  визнано ПП "Новагро", та наполягають на прийнятті судового рішення на підставі наданих суду доказів, без витребування  додаткових матеріалів або бухгалтерських документів.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності третьої особи та на підставі тих доказів, що  містяться у матеріалах  справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, з'ясувавши  правовідносини сторін, заслухавши  їх представників, суд прийшов до висновку про те,  що позов ВАТ "Кримський содовий завод" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2003 року  у місті  Красноперекопськ Автономної республіки Крим між ВАТ "Кримський содовий завод" та приватним підприємством "Новагро" був укладений договір  № 21/502, за умовами якого продавець - ПП "Новагро" зобов'язувався поставляти на завод  продукти  харчування на умовах. передбачених цією угодою. Позивач (покупець) за даним договором брав  на себе  обов'язок  прийняти у свою власність товар від продавця  та оплатити його 100% вартість не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання  товару на складі ВАТ "КСЗ".

Позивач у позовній заяві  вказує, що з цим договором (з доповненнями) нібито ПП "Новагро" прийняті зобов'язання по  постачанню продуктів харчування і товарів промислово-побутового призначення на  адресу ВАТ "КСЗ". Але  вивченням угоди і додатків 1, 2, 3 до неї, встановлено, що за цим  договором  ПП "Новагро" не брало на себе  зобов'язання поставляти  позивачу  крім продуктів  харчування  будь-що інше, у тому числі й промислові  та побутові  товари.  Цього також не вбачається і з наданих позивачем накладних  за 2003-2004 роки, оскільки у них немає посилання на те, що ці операції стосуються  виконання ПП "Новагро" умов договору № 21/502 від 06.08.2003 року.

Крім того, з умов вищезазначеного договору вбачається, що ПП "Новагро" був постачальником  (продавцем) товару, отримавши який у себе  на заводі, позивач (ВАТ "КСЗ" зобов'язаний  був оплатити його вартість. З цього слідує, що боргові зобов'язання у ПП "Новагро" могли виникнути лише за умови, що позивач здійснив  передоплату вартості товару, а ПП "Новагро" цей товар йому не передав. Про такі  факти у позовній заяві не вказано, представником позивача в судових  засіданнях доказів наявності таких фактів не надано.

Далі позивач вказує, що борг у розмірі 84252,29 грн. фактично враховується як різниця між  сумами 116 907,42 грн. (вартість товару поставленого ПП "Новагро" - ВАТ "КСЗ") та 201 159,71 грн. (вартість товару  поставленого ВАТ "КСЗ" - ПП "Новагро") за 2003-2004 роки. Далі він же вказує, що саме у результаті  проведених взаємних поставок  товару між сторонами, виник борг ПП "Новагро" у сумі 84 252,29 грн. В той же самий час, позивач не надає доказів того, що він передав  ПП "Новагро" матеріальні цінності на загальну суму 201 159,71 грн., отримав від нього товар на загальну суму 116907,42 грн., і у 2004 році ПП "Новагро" станом на 13.10.2004 року мав перед позивачем  борг на загальну суму 84252,29 грн.

Крім того, якщо вважати, що ВАТ "Кримський содовий завод" має докази наявності перед ним боргу зі сторони ПП "Новагро" у розмірі 84 252,29 грн. станом на 13.10.2004 року, то він міг би бути предметом позову лише саме до ПП "Новагро", оскільки господарські стосунки мали місце лише між  вищезазначеними юридичними особами. До того ж слід взяти до уваги й те, що якщо  договір переводу боргу № 21/309 від 13.10.2004 року  вважати укладеним без будь-яких  порушень, то за його умовами на "нового боржника" - ПП "Галекс" переводиться борг ПП "Новагро", який виник у результаті неналежного виконання ним зобов'язань, які спливають з умов Договору № 21/502 від 06.08.2003 року про постачання  продуктів харчування, де воно (підприємство) виступає  лише у ролі продавця (п.1 договору, т.1 а.с.16).

Переходячи до аналізу договору переводу боргу № 21/309 від 13.10.2004 року, суд констатує наступне.

Директор приватного підприємства "Галекс" Геращенко О.В. в судовому засіданні надав особисті пояснення стосовно  того, що його підприємство  взагалі ніколи не мало  господарських стосунків з ВАТ "Кримський содовий  завод", не має будь-яких договірних  чи інших  зобов'язань перед позивачем, повноважень  іншими особами з цих питань за весь час, включаючи  2003-2004 роки не передавало. Втрат печаті  бланків та інших документів строгої звітності  на підприємстві не було. У місті Красноперекопськ  Автономної  республіки Крим 13.10.2004 року не перебував, договір переводу боргу  3 21/309 від 13.10.2004 року  ніколи  раніше не бачив, про його існування  не знав, цей документ ніколи не підписував. Умови, на яких був укладений договір та обов'язки сторін по цій угоді йому відомі не були. Домовленості з ВАТ "КСЗ" та ПП "Новагро" про взяття  підприємством "Галекс" на себе зобов'язань з оплати боргу у розмірі 84252,29 грн. ніколи  не існувало.

Додатково керівник ПП "Галекс" повідомив, що з цього приводу співробітниками міліції здійснювалась перевірка, за результатами якої були встановлені особи, причетні до фальсифікації документів.

За результатами  проведеної по даній справі судово-почеркознавчої  експертизи встановлено, що  відповідно до висновку № 2723 від 31.07.2007 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис у графі "Директор" в строчці "А.В. Геращенко" договору переводу боргу № 21/309 від 13.10.2004 року нанесений  за допомогою технічних засобів, вірогідно електрографічним засобом за допомогою струйного  кольорового  принтеру (т.2 а.с.21-26).

Вищенаведені висновки експертних досліджень дають підстави суду вважати що наданий позивачем у якості доказу договір про перевід боргу № 21/309 від 13.10.2004 року фактично є підробним  документом, який не має  будь-якої  юридичної сили, а тому  не породжує  будь-яких прав  та обов'язків тих сторін, які у ньому зазначені.

До уваги суд також бере й ту обставину,  що згідно висновку тієї ж експертизи було встановлено, що у наданих позивачем на дослідження  накладних № 22/2 від 28.10.2004 року, № 29/1 від 16.10.2004 року, № 26 від 11.11.2004 року, № 30/1 від 18.11.2004 року підписи у графі "відпустив" також нанесені за допомогою технічних засобів, вірогідно  електрографічним засобом за допомогою струйного кольорового принтеру,  з одного того ж комп'ютерного кліше. Оригіналом для нанесення  усіх  вищезазначених  підписів  став будь-який   підпис виконаний Геращенко Олександром Володимировичем.

З огляду та аналізу наданих ПП "Галекс" документів суд встановив те, що у 2004 році між позивачем та відповідачем не існувало будь-яких  господарських відносин, які б свідчили  про те, що сторони у цей період  часу передавали один-одному матеріальні цінності на умовах  купівлі-продажу, товарного кредиту, позички, відповідального  зберігання  або інше.  про це свідчить дані про рух товаро-матеріальних  цінностей, які внесені та містяться у "Книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг)" та у "Книзі обліку  продажу товарі (робіт, послуг)", які належать підприємству відповідача.

Судом також перевірений  журнал видачі довіреностей ПП "Галекс", з якого вбачається, що у ньому ведеться реєстрація довіреностей серії МАИ, починаючи з номера № 339829, які видавались лише на одну особу - керівника  відповідача  Геращенко О.В. у вказаному журналі відсутні  дані про те, що коли-небудь  довіреності видавались  для здійснення  господарських операцій з ВАТ "Кримський содовий завод" або на представництво  ПП "Галекс" у взаємовідносинах з позивачем.

За таких обставин суд  прийшов до висновку про безпідставність вимог ВАТ "КСЗ" оскільки позивач  не довів як факт існування боргу з боку  ПП "Галекс" перед позивачем, так  і факт наявності договірних зобов'язань відповідача по сплаті ним позивачу   боргу іншого боржника - ПП "Новагро". З цих підстав суд не знаходить правового обґрунтування для задоволення вимог ВАТ "Кримський содовий завод", і тому відмовляє позивачу у задоволенні його позову.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача, який не довів законність та обґрунтованість своїх вимог до ПП "Галекс".

При зверненні позивача до суду, ним були заявлені вимоги про забезпечення позовних вимог ВАТ "КСЗ" шляхом накладення арешту на грошові кошти ПП "Галекс", які містяться на розрахунковому рахунку в ХФ АКБ "Херсон-трансбанк". Клопотання  про забезпечення позову було підтримано представником позивача у судому  засіданні.

Розглянувши вимоги ВАТ  "КСЗ" про забезпечення  позову, суд залишає дане клопотання позивача без задоволення з урахуванням встановлених  у судовому засіданні обставин. Крім того, позивач ніяким чином не  мотивує  свої вимоги  щодо накладення арешту на грошові кошти боржника, а також не вказує на те, які саме обставини можуть утруднити чи  зробити  неможливим  виконання рішення господарського суду у разі задоволення вимог ВАТ "КСЗ".

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ВАТ "Кримський содовий завод" відмовити.

2. Рішення направити сторонам по справі.

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України                      15.01.2008 року