ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23.11.07р.

Справа № А8/443-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю аграрно –виробничого об'єднання "Новоолександрівське" (м. Дніпродзержинськ)

до               Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська

про                    визнанняи недійсними актів

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Гаценко О.В. - представник (дов. б/№ від 22.11.07 р.)

від відповідача:          не з'явився

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання недійсними наступних рішень відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду: № 1154 від 29.12.06 р.; № 1155 від 29.12.06 р.; № 1156 від 29.12.06 р.; № 1157 від 29.12.06 р.; №1158 від 09.12.06 р.; № 235 від 13.04.07 р.; № 236 від 13.04.07 р.; № 237 від 13.04.07р.; № 260 від 14.06.07 р.; № 264 від 18.05.07 р.; № 265 від 18.05.07 р.; № 332 від 20.07.07 р.; № 333 від 20.07.07 р.; № 426 від 31.08.07 р.; № 427 від 31.08.07 р.; № 428 від 31.08.07 р.; № 429 від 31.08.07 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. При винесенні рішень № 426 від 31.08.07 р., № 427 від 31.08.07 р., № 428 від 31.08.07 р. та № 429 від 31.08.07 р. вказаний строк був порушений, рішення були прийняті лише 31.08.07 р. Відповідно до ч. 17 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», від імені виконавчих органів Пенсійного фонду розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення мають право директор виконавчої дирекції Пенсійного фонду, його заступники, начальники головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники, начальники управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а в разі їх відсутності - заступники начальників цих управлінь, на підставі документів, що свідчать про вчинення правопорушення. У вступній частині рішень № 1154 від 29.12.06 р., № 1155 від 29.12.06 р.. № 1156 від 29.12.06 р., № 1157 від 29.12.06 р., № 1158 від 09.12.06 р., № 332 від 20.07.07 р. та №333 від 20.07.07 р. вказано, що вони прийняті начальником Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м-Дніпродзержинська Неклесою Л.А., проте перед назвою посади зроблено позначку "Заст." і невідомою особою поставлено підпис без належного зазначення її прізвища та посадового становища. У зв'язку з викладеним неможливо перевірити наявність у особи, якою підписані рішення, повноважень на застосування фінансових санкцій та нарахування пені. Рішення № 235 від 13.04.07р., № 236 від 13.04.07 р., № 237 від 13.04.07 р., № 260 від 14.06.07 р., № 264 від 18.05.07 р. та № 265 від 18.05.07 р. підписані заступником начальника Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Васильківською І.Г., проте накладення фінансових санкцій є компетенцією заступника начальника Управління виключно за відсутності керівника, але будь-яких документів про відсутність керівника до вказаних рішень не додано, відповідної інформації в їх тексті не закладено. В рішеннях № 235 від 13.04.07 р., № 236 від 13.04.07 р., № 237 від 13.04.07 р., № 260 від 14.06.07 р., № 264 від 18.05.07 р., № 265 від 18.05.07 р., № 332 від 20.07.07 р., № 333 від 20.07.07 р., № 426 від 31.08.07 р., № 427 від 31.08.07 р., № 428 від 31.08.07 р. та № 429 від 31.08.07 р. не викладено наступну інформацію: повну адресу позивача, найменування банківських установ, в яких відкрито поточні рахунки; не зазначено період, за який здійснено нарахування пені, яка є обов'язковою.

Ухвалою господарського суду від 24.09.07 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 23.11.07 р.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відзиву на позов та відповідача, оскільки останній двічі був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а строк вирішення спору закінчується 23.11.07 р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, господарський суд. -

В С Т А Н О В И В:

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.03 р.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17, ст. 20 названого Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язанi сплачувати страховi внески, нарахованi за вiдповiдний базовий звiтний перiод, не пiзнiше нiж через 20 календарних днiв iз дня закiнчення цього перiоду. При цьому в разi здiйснення протягом базового звiтного перiоду виплат (виплати доходу), на якi вiдповiдно до цього Закону нараховуються страховi внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язанi сплачувати авансовi платежi у виглядi сум страхових внескiв, що пiдлягають нарахуванню на зазначенi виплати (дохiд).

У разi недостатностi у страхувальника коштiв для здiйснення в повному обсязi виплати заробiтної плати (доходу) та одночасної сплати вiдповiдних авансових платежiв виплата  зазначених сум та сплата страхових внескiв здiйснюється в пропорцiйних розмiрах у порядку, визначеному правлiнням Пенсiйного фонду.

У разi несплати авансових платежiв до страхувальникiв застосовуються фiнансовi санкцiї, передбаченi цим Законом.

Перерахування страхових внескiв здiйснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштiв на оплату працi (виплати доходу), у тому числi в безготiвковiй чи натуральнiй формi або з виручки вiд реалiзацiї товарiв (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштiв на оплату працi (виплати доходу) вважається одержання вiдповiдних сум готiвкою, зарахування на банкiвський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-якi цiлi, одержання товарiв (послуг) або будь-яких iнших матерiальних цiнностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здiйснення iз цих виплат  (доходу) вiдрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких iнших вiдрахувань.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Страховi внески пiдлягають сплатi незалежно вiд фiнансового стану платника страхових внескiв.

Згідно ч.ч. 2, 13 ст. 106 згаданого Закону, суми страхових внескiв своєчасно не нарахованi та/або не сплаченi страхувальниками у строки, визначенi статтею 20 цього Закону, в тому числi обчисленi територiальними органами Пенсiйного фонду у випадках, передбачених частиною третьою ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованiстю iз сплати страхових внескiв (далi - недоїмка) i стягуються з нарахуванням пенi та застосуванням фiнансових санкцiй. Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Відповідачем були прийняті наступні рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду: № 1154 від 29.12.06 р.; № 1155 від 29.12.06 р.; № 1156 від 29.12.06 р.; № 1157 від 29.12.06 р.; №1158 від 09.12.06 р.; № 235 від 13.04.07 р.; № 236 від 13.04.07 р.; № 237 від 13.04.07р.; № 260 від 14.06.07 р.; № 264 від 18.05.07 р.; № 265 від 18.05.07 р.; № 332 від 20.07.07 р.; № 333 від 20.07.07 р.; № 426 від 31.08.07 р.; № 427 від 31.08.07 р.; № 428 від 31.08.07 р.; № 429 від 31.08.07 р.

Вказані рішення були прийняті на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону, згідно якому виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу;

Відповідно до вимог наведеної норми, відповідачем було застосовано до позивача штраф у розмірі 50% від сум затриманих позивачем платежів, а також пеня в розмірі 0,1% від суми недоїмки і фінансових санкцій.

Згідно ч. 15 ст. 106 названого Закону, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Викладеним спростовується посилання позивача на пропуск відповідачем строку застосування адміністративно-господарських санкцій.

Крім того, ст. 250 ГК України передбачає загальний строк застосування адміністративно-господарських санкцій, крім випадків, передбачених законом, зокрема –вищевказаним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що фінансові санкції були застосовані відповідачем у повній відповідності до вимог чинного законодавства та характеру вчиненого позивачем порушення.

Ствердження позивача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи, а також наступним:

Щодо обставин підписання спірних рішень суд також зазначає, що п. 9.5. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, рішення про застосування штрафу за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник.

У ч. 17 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" також визначено, що від імені виконавчих органів Пенсійного фонду розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення мають право, зокрема начальники управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а в разі їх відсутності - заступники начальників цих управлінь.

При цьому законодавством не конкретизовано та не встановлено будь-яких застережень щодо терміну "відсутність".

Викладене дозволяє зробити висновок про те, що у разі відсутності з будь-яких причин начальника районного управління ПФУ право розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення мають їх заступники.

Що стосується посилання позивача на відсутність в спірних рішеннях повної адреси позивача, найменування банківських установ, в яких відкрито поточні рахунки; періоду, за який здійснено нарахування пені, то суд зазаначає наступне:

З огляду оспорюваних позивачем рішень відповідача вбачається, що вони повністю відповідають додатку № 14 до вищевказаної Інструкції, за винятком графи про період, за який здійснено нарахування пені.

Викладене пояснюється тим, що вказана графа була введена у додаток № 14 змінами, внесеними згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 18.01.07 р. № 2-2, які набрали чинності з 09.02.07 р., а отже - відповідачем було використано бланки рішень старого зразка.

Крім того, враховуючи, що до відповідача було застосовано штраф у розмірі 50% від сум затриманих позивачем платежів, то за приписами п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період прострочки становить понад 90 календарних днів.

У спірних рішеннях вказано адресу позивача: вул. Миру, 25, а враховуючи, що позивач зареєстрований як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, зазначення міста та району є необов'язковим, що також підтверджується розміром графи "адреса", якого достатньо для зазначення тільки вулиці та будинку.

Крім того, додаток № 14 до Інструкції не містить вимог щодо зазначення найменування банківських установ, в яких відкрито поточні рахунки, а містить тільки графи: "рахунки в установах банків №", "МФО", "ЄДРПОУ", тобто –вимагає тільки зазначення номеру рахунку в установах банків.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що дії позивача спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинені ним численні порушення в частині повного і своєчасного нараховування, обчислення і сплати страхових внесків і не знаходить підстав для задоволення позову.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 17, 21, 87, 89, 94, 98, 157, 158, 160-163, 186, 264 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін