ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

21 лютого 2007 р.           Справа 4/55-06

за позовом:ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ",  м.  Запоріжжя

до:ТОВ "Агрос -В" (вул. Тарнагородського,  54, м. Вінниця)

про стягнення 25 212 грн.

Головуючий суддя     Мельник П.А.

При секретарі судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача :   не з"явився

відповідача : Брунь В.А.-виконавчий директор

Поданий позов про стягнення 25212 грн. боргу за запчастини згідно мирової угоди від 24.12.2002р., переданих за накладною №79 від 15.06.2000р. на виконання договору консигнації від 15.06.2000р.

15.01.2007 р. позивач подав заяву без номера від 12.01.2007р., якою  змінює предмет позову та просить зобов’язати відповідача сплатити заборгованість в розмірі 25212, визнану за мировою угодою від 24.12.2002 р.

Розгляд справи з метою надання  сторонами  витребуваних судом додаткових доказів , та враховуючи клопотання відповідача  відкладався.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - ухвалою суду від 15.01.2007 р., яка направлена відповідачу рекомендованим листом, про що свідчить штамп канцелярії суду № 455р.- 456р. від 16.01.2007р. . Конверт з ухвалою в суд підприємством зв’язку не повертався, що розцінюється судом як вручення її позивачу. Отже суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд -

ВСТАНОВИВ :

24.12.2002 р. між  ТОВ   "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ", м. Запоріжжя та ЗАТ " Агрос ", м. Вінниця  укладено мирову угоду, згідно умов якої останнє  зобов'язувалось сплатити    борг відповідно до договору консигнації  від 15.06.2000 р. на користь  ТОВ   "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ"  у розмірі 35712, 00 грн.

Ухвалою  господарського суду Вінницької області від 26.12.2002 р. по справі                  № 347/4-411 затверджено зазначену  мирову угоду  та припинено провадження у справі.

22.11.2005 р. Товариство  з обмеженою відповідальністю  "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ", м. Запоріжжя  звернулося з позовною заявою до господарського суду Вінницької області  про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої 26.12.2002 р.  тим же судом  по справі № 347/4-411,  шляхом стягнення із    Закритого  акціонерного  товариства  "Агрос", м. Вінниця боргу у розмірі 25212,00 грн.

25.11.2005 р.  ухвалою  місцевого господарського  суду  порушено провадження у справі № 4/408-05 та прийнято до розгляду позовну заяву  Товариства  з обмеженою відповідальністю  "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ", м. Запоріжжя .

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.02.2006 р. у справі                      № 4/55-06 залишено без розгляду позов  Товариства  з обмеженою відповідальністю  "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ", м. Запоріжжя до   Закритого  акціонерного  товариства  "Агрос", м. Вінниця про стягнення 25212,00 грн., мотивуючи тим, що по справі № 347/4-411 господарський  суд Вінницької області затвердив мирову угоду  без перевірки обставин, викладених у листі  відповідача № 44 від 18.11.2002 р., без  доказів, що витребовувались ухвалою від 12.12.2002 р.  у зазначеній  справі  та які не були надані  сторонами , без перевірки мирової угоди на її  відповідність вимогам закону, матеріалам справи та чи не порушує угода чиї- небудь права та охоронювані законом інтереси, а також у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 20.12.2005 р. по справі № 4/408-05( 4/55-06 ) щодо надання первинних документів, які стали підставою  для підписання сторонами 24.12.2002 р.  мирової угоди.

Не погоджуючись з даною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю  "Виробничо-комерційна фірма "ПИФ", м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Постановою  Житомирського апеляційного господарського суду від  26.09.06 р. , ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.02.06 р.  по справі № 4/55-06 скасовано, а справу № 4/55-06 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 20.10.2006  р. справу № 4/55-06  прийнято до свого провадження суддею П.Мельником,  та розгляд справи було призначено до слухання на 4.12.2006 р., однак судове засідання не відбулось, в зв’язку з надходженням  касаційної скарги на постанову Житомирського апеляційного господарського суду та направленням справи до касаційної інстанції.

Ухвалою  Вищого господарського суду України  від 24.11.2006 р. касаційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду, а справу повернуто до господарського суду Вінницької області.

В зв’язку з надходженням справи № 4/55-06 з касаційної інстанції, справу призначено  до розгляду.

Так одним із засобів вирішення господарського спору, є мирова угода сторін, яка  може стосуватися  лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову  (ч. 3 ст. 78 ГПК  України ) .

Зазначена мирова угода  затверджена ухвалою суду від 26.12.2002 року по справі № 347/4-411 жодною із сторін не оскаржувалася.

Як свідчить судова практика, зокрема, абзац 9 п. 3.9.6. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02 - 5/289 " Про деякі питання практики  застосування Господарського процесуального кодексу України " зі змінами та доповненнями,  у  разі ухилення  однієї із сторін від виконання мирової угоди інша сторона не позбавлена права звернутися  на загальних підставах з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

14.10.2004 року  відповідачем частково погашена заборгованість, визнана  мировою угодою від 24.12.2002 року, а саме в сумі 10500,00 грн., отже заборгованість відповідача зменшилась до 25212 грн. 00 коп.

Станом на день розгляду справи в суді  погашення заборгованості відповідачем не проводилось.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські зобов"язання належним чином  відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Отже, позов підлягає задоволенню з  покладенням на  відповідача  обов"язку відшкодувати судові витрати, в зв"язку з доведенням ним спору до розгляду в судовому засіданні.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 28, 43, 49, 82, 83, 84, 115, 116  Господарського процесуального кодексу  України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов"язати товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос-В" сплатити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "ПІФ" заборгованість в розмірі 25212 грн. 00 коп. визнану за мировою угодою від 24.12.2002 року.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос-В",  м. Вінниця, вул. Тарногородського,54, (р/р "Райффайзен Банк "Аваль", м. Київ МФО 380805) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "ПІФ", м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 86 б, - 252 грн. 12 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. - за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення направити учасникам процесу - рекомендованим листом.

Суддя                                             Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  26.02.07