ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/455

11.10.07

За позовом                     Дочірньої компанії «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

До                               Дочірнього підприємства «Виробничо-збутове підприємство «Нафтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Про                              стягнення 967706,37 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача                    Атаманчук Д.І. (за дов. № 2-40д від 09.01.2007)

від відповідача           Лупич К.Ю. (за дов. № 6 від 12.07.2007)

Коломієць В.М. (за дов. № 1 від 29.01.2007)

Обставини справи:

Рішення приймається 11.10.2007, скільки у судовому засіданні 11.09.2007 оголошувалась перерва в порядку ст. 77 ГПК України.

До господарського суду міста Києва звернулася з позовом дочірня компанія «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»до дочірнього підприємства «Виробничо-збутове підприємство «Нафтогаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»про стягнення 967706,37 грн. за договором № 128/ДП-06 від 18.08.2006, а саме: 934075,8 грн. основного боргу, 14599,09 грн. інфляційних, трьох процентів річних в розмірі 2877,08 грн., 16154,4 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання, щодо повноти та своєчасності внесення оплати за поставлені нафтопродукти.

Ухвалою суду від 18.06.2007 було порушено провадження у справі № 6/455.

Відповідач на виконання вимог суду письмово відзиву не подав. Представник відповідача у судових засіданнях не заперечив проти існування основного боргу та правомірності нарахування інфляційних та трьох процентів річних. У той же час, представник відповідача зазначив, що нарахування пені є неправомірним, оскільки діє мораторій на нарахування штрафних санкцій у зв’язку з порушенням справи № 23/553 про банкрутство дочірнього підприємства «Нафтогаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Строк вирішення спору було продовжено за спільним клопотанням сторін в порядку ст. 69 ГПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

16.08.2007 між дочірньою компанією «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(постачальником) та дочірнім підприємством «Виробничо-збутове підприємство «Нафтогаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(покупцем) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 128/ДП-06 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) предметом останнього є поставка дизельного пального (нафтопродуктів).

Згідно з п. 1.2 Договору постачальник зобов’язується поставити покупцю в 2006 році, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити на умовах Договору нафтопродукти.

Приймання-передача нафтопродуктів, поставлених постачальником покупцеві ,оформлюється щомісяця атами приймання-передачі або/та накладними до 10 числа місяця наступного за звітнім, на підставі транспортних накладних, наданих постачальнику покупцем. У разі відвантаження нафтопродуктів за договором автотранспортом, фактичний обсяг відвантажених нафтопродуктів визначається на підставі накладних без складання актів приймання-передачі (п. 3.6 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що ціна за одну тонну нафтопродуктів, що постачається в кожному конкретному місяці поставки, визначається в доповненні до даного Договору, що підписане повноважними представниками сторін та є невід’ємною частиною даного Договору.

Загальна вартість Договору визначається як сумарна вартість нафтопродуктів, зазначених у всіх щомісячних доповненнях до даного Договору, що укладені сторонами за весь період дії Договору (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1 покупець проводить 100% попередню оплату шляхом перерахування коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 5.2. Договору остаточний розрахунок за нафтопродукти, отримані в звітному місяці, покупець проводить до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі актів приймання-передачі або/та накладних.

Позивач умови Договору виконав належним чином, поставивши відповідачу нафтопродукти на загальну суму 934075,8 грн., що підтверджується актами прийому-передача від 30 вересня 2006 року та від 11 жовтня 2006 року (копії знаходяться в матеріалах справи).

Нафтопродукти було отримано, що підтверджується відтиском печатки відповідача на вказаних актах приймання-передачі.

Відповідач вартість нафтопродуктів в розмірі 934075,8 грн. не оплатив, стосовно чого не заперечує.

Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Отже, вимоги про стягнення з відповідача  934075,8 грн. є законними та обґрунтованими.

Вимоги про стягнення з відповідача 16154,4 грн. пені також є правомірними. Відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну оплату отриманих нафтопродуктів у строки, зазначені у п. 5.2 Договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,5 відсотка із суми простроченого

платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, а також відшкодовує понесені постачальником збитки.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти нарахування пені, виходячи з наступного. Справу № 23/553 про банкрутство відповідача було порушено 21.08.2003, тобто після укладення Договору, умовами якого передбачено сплату пені у випадку порушення договірних зобов’язань, у зв’язку з чим мораторій на задоволення вимоги кредитора про сплату пені не діє. Крім того, відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суду доказів визнання недійсним пункту 6.2 Договору не подано.

Крім того, боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, що передбачено ст.  625 ЦК України. Борг з урахуванням індексу інфляції становить 948674,89 грн., а три проценти річних – 2877,08 грн.

Суд приймає розрахунок боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних та пені, наданий позивачем, як вірний.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 9677,06 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства «Виробничо-збутове підприємство «Нафтогаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(м. Київ, вул. Кулібіна, 4/2а, м. Київ, вул. Гонти, 3-а, рахунок 2001 в АТ «Індустріально-експортний банк», МФО 300614, код 30467936) на користь дочірньої компанії «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна»(м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, рахунок 260052256 в ВАТ «Кредитпромбанк», МФО 300863, код 30019775) 948674,89 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 16154,4 грн. пені, три проценти річних в розмірі 2877,08 грн., 9677,06 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                            С.А. Ковтун

Рішення підписано 27 грудня 2007 року