ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"13" лютого 2007 р.
Справа № 16/43

„12”
год. „55 ” хв.

Господарський суд Чернігівської
області у складі:

головуючого
-  судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Кезля А.О.,

за
участю представників сторін:

від позивача -Градобик А.Г.;

від
відповідача -ОСОБА_1;

розглянувши в м. Чернігові у
відкритому судовому засіданні справу

За ПОЗОВОМ:                    Ніжинської об'єднаної
державної податкової інспекції

1600
м. Ніжин вул. Поштова,2

До ВІДПОВІДАЧА:           Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про припинення підприємницької
діяльності

Заявлено адміністративний позов про
припинення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи  ОСОБА_1(далі -
Відповідач) у зв'язку з тим, що останній, порушуючи вимоги діючого
законодавства, фактично не подавав до податкового органу податкової звітності
більше року.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечив, посилаючись, по-перше, на те, що оскільки він не
займався підприємницькою діяльністю, тому, на його думку не повинен був
звітувати до органів податкової служби, по-друге, відповідач наголосив на тому,
що має намір в подальшому займатись підприємницькою діяльністю.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ:

В силу п. 17 ст. 11 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” органам державної податкової служби
надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою
(позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Відповідно до п. 15 ст. 85
Господарського кодексу України
скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта господарювання
здійснюється за його особистою заявою, а також на підставі рішення суду у
випадках визнання недійсним або такими, що суперечать законодавству, установчих
документів, або здійснення діяльності, що суперечить закону чи установчим
документам, або в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види
адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування
визначаються цим кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законом.

Згідно зі ст. 239 Господарського
кодексу України до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 Господарського
кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарської
діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути
застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної
реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для
ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього
Кодексу.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
30.08.2005 року Виконкомом Ніжинської міської ради Чернігівської області була
здійснена  державна реєстрація суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1, про що зроблено запис НОМЕР_1. На обліку в Ніжинській об'єднаній
державній податковій інспекції перебуває з НОМЕР_2, про що свідчить копія
довідки про взяття на облік платника податків.

Статтею 9 Закону України “Про
систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ (надалі Закон - 1251)
визначені обов'язки платників податків і
зборів   (обов'язкових   платежів) зобов'язані:

1) вести   бухгалтерський   облік,
складати  звітність  про фінансово-господарську діяльність і
забезпечувати її зберігання  у терміни,
встановлені законами;

2) подавати  до  державних
податкових   органів   та
інших державних органів відповідно до законів декларації,  бухгалтерську звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів);

3) сплачувати належні суми податків
і  зборів  (обов'язкових платежів) у встановлені
законами терміни;

4) допускати посадових осіб державних податкових  органів
до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи
пов'язані  з  утриманням
об'єктів  оподаткування,  а
також   для перевірок   з
питань  обчислення  і
сплати  податків  і
зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається із матеріалів справи,
Відповідач з 06.09.05р. і по час подання позовної заяви не подавав до органів
державної податкової служби декларацій та інших документів, пов'язаних з
обчисленням та сплатою податків і зборів, тобто не виконував передбачених
Законом -1251 покладених на нього обов'язків.

Керуючись п. п. ”в” п. 19.1 ст. 19
Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” №889-IV від 22.05.03,
Ніжинською об'єднаною державною податковою інспекцією на реєстраційну адресу
відповідача надсилались виклики до податкових органів з питання подання декларації
про доходи, одержані Відповідачем у відповідному періоді, (як свідчить наявна в
матеріалах справи копія корінця повідомлення №НОМЕР_3, останній виклик було
надіслано Відповідачу 23.11.2006року та вручено 29.11.06.).  Відповідач за вказаними викликами не з'явився.

Згідно ч. 1 ст. 46 ЗУ „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” № 755-VI від 15.05.2003
р. (зі змінами та доповненнями) державна реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового
рішення про припинення підприємницької діяльності  фізичної особи-підприємця.

Згідно ч. 2 ст. 46 ЗУ „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” № 755-VI від 15.05.2003
р. (зі змінами та доповненнями) однією з підстав для припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця є неподання ним протягом року податкових
декларацій та документів фінансової звітності до органів державної податкової
служби.

Згідно ст. 52 ЗУ „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” № 755-VI від 15.05.2003 р., суд,
який постановив рішення щодо відміни державної реєстрації, припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у день набрання таким
рішенням законної сили направляє його державному реєстратору за місцем
реєстрації фізичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про
відміну державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Викладені Відповідачем в судовому
засіданні заперечення судом до уваги не приймаються з підстав, викладених вище.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов
задовольнити повністю.

2.          Припинити
підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1(код НОМЕР_4).

3.          Зобов'язати
ОСОБА_1здійснити процедуру припинення підприємницької діяльності, передбачену
ч. 5 ст. 49, ч. 9-18 ст. 47 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців”.

4.          Постанова
набирає законної сили після  закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк, встановлений  цим Кодексом,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано,  набирає  законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду
апеляційної  інстанції  через суд
першої  інстанції,  який
ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

5.          В день набрання судовим рішенням
законної сили направити його копію державному реєстратору Виконавчого комітету
Ніжинської міської ради  (м. Ніжин, пл.
Леніна,1).

Постанова складена у повному обсязі
16 лютого 2007 р.

Суддя                                                                                                              М.В.
Фесюра