ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.12.07                                                                                           Справа  № 26/213

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                                   Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                          Слуки М. Г.

Юрченка Я. О.

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ Науково-виробниче підприємство «Ерго», с. Малехів Жовківського району Львівської області б/н і б/д.

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.08.2007 р.

у справі № 26/213

за позовом ТзОВ Фабрики будівельних сумішей «БудМайстер», м. Павлоград Дніпропетровської області

до відповідача ТзОВ Науково-виробниче підприємство «Ерго», с. Малехів Жовківського району Львівської області

про стягнення в розмірі 153 119, 97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –явка необов’язкова –Лєбєдєва С. В. –юрисконсульт (довіреність б/н від 05.07.2007 р.)

від відповідача (скаржника) –явка необов’язкова –не з’явився

Представнику позивача у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Згідно клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 р. прийнята до свого провадження апеляційна скарга ТзОВ НВП «Ерго», с. Малехів, розгляд справи призначено на 04.12.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.08.2007 р. у справі № 26/213 за позовом ТзОВ Фабрики будівельних сумішей „БудМайстер”, м. Павлоград до ТзОВ Науково-виробничого підприємства «Ерго», с. Малехів про стягнення заборгованості по договору поставки в розмірі 153 119, 97 грн. позов задоволено повністю.

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, а також положеннями укладеного сторонами договору поставки № 13 від 01.01.2006 р. та мотивував його тим, що відповідач не виконав належним чином своїх договірних зобов’язань перед позивачем, оплативши отриманий товар частково в сумі 55 419, 79 грн..

Скаржник, відповідач у справі, не погодився з рішенням господарського суду Львівської області, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення і припинити провадження у справі, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції ст.ст.. 59, 64, 65, 69, 77, 81-1, 84 ГПК України, що, на думку апелянта, є важливим для правильного вирішення спору.

Скаржник не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 2712477.

Позивач, скориставшись правом, наданим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив викладені в апеляційній скарзі мотиви та просив рішення господарського суду Львівської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що підприємством позивача в повному обсязі надано послуги відповідно до умов договору поставки, а саме поставлено товар на загальну суму 203 186, 12 грн., однак відповідачем не надано жодного документа, який би підтверджував факт неотримання товару, а також оплату заборгованості в розмірі 147 766, 33 грн.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав:

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що 01.01.2006 р. між ТзОВ Фабрикою будівельних сумішей «БудМайстер»(постачальник) та ТзОВ НВП «Ерго»(покупець) укладено договір поставки № 13.

Відповідно до п. 1.1 даного договору, позивач зобов'язався поставити відповідачу, а відповідач прийняти і оплатити товар в асортименті і за цінами, зазначеними в специфікаціях, у кількості, терміни, визначених у замовленні.

На виконання умов договору, на підставі довіреностей по накладних, копії яких містяться у матеріалах справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 203 186, 12 грн.

П. 5.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що оплата в повному обсязі здійснюється протягом 90 днів з моменту передачі товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 530 цього ж кодексу передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У зазначений вище строк відповідач оплатив послуги лише частково, в сумі 55 419, 79 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем щодо оплати за поставлений товар становить в розмірі 147 766, 33 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2007 р. від відповідача (скаржника) вимагалося документально обґрунтувати порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, а також подати докази оплати отриманого товару. Однак, вимог даної ухвали суду апелянт не виконав.

За п. 10.2 договору поставки, за прострочення оплати в порядку п. 5.1 цього договору покупець (відповідач) сплачує штраф у розмірі 0, 05 % від суми постачання. Так, позивачем нараховано відповідачу штраф в сумі 101, 59 грн.

За нормами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно, позивачем нараховановідповідачу інфляційні витрати в розмірі 2 577, 41 грн., а також 3 % річних –2 674, 64 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101-105 ГПК України

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 14.08.2007 р. у справі № 26/213 залишити без змін.

2.          Апеляційну скаргу ТзОВ Науково-виробничого підприємства «Ерго», с. Малехів Жовківського району Львівської області залишити без задоволення.

3.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

4.          Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                                П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                                       Я. О. Юрченко

Суддя                                                                                                       М. Г. Слука