ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2007                                                                                   Справа № 8/625

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Лотоцької Л.О.  (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю прокурора: не з"явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином;

представників сторін:

від позивача: не з"явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача: Бойко О.П, довіреність №1  від 03.01.07,  начальник юр.відділу;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2002 року - 13.01.2003 року у справі № 8/625

за позовом: Прокурора Балаклійського району Харківської області в інтересах держави в особі НАК “Нафтогаз України”в особі Дочірньої компанії “Укргазвидобудування” НАК “Нафтогаз України”в особі Газопромислового управління “Шебелинкагазвидобудування”, смт. Червоний Донець, Харківська область

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз”, м. Дніпропетровськ

про стягнення 18 645 222,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2002 року - 13.01.2003 року (суддя Дубінін І. Ю.) задоволено позовні вимоги Прокурора Балаклійського району Харківської області в інтересах держави в особі НАК “Нафтогаз України” в особі Дочірньої компанії “Укргазвидобудування” НАК “Нафтогаз України” в особі Газопромислового управління “Шебелинкагазвидобудування” - стягнуто з відповідача на користь позивача 18 645 222,73 грн. основного боргу; в доход державного бюджету 1 700,00 грн. витрат на держмито; на користь ДП "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області по даній справі скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Скаржник, посилаючись на статтю 34 Уніфікованого закону, вважає, що його обов’язок по сплаті спірних векселів відсутній, оскільки вказані векселі векселедержателем до платежу пред’явленні не були. Акти про протест векселів, які знаходяться в матеріалах справи, свідчити про факт пред’явлення векселів до платежу не можуть, оскільки самі векселі, в порушення  частини 1 статті 34 Уніфікованого закону, векселедавцю не пред’являлися, а при направленні нотаріусом повідомлення про оплату векселів, самі векселі не пред’являються.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2002 року –13.01.2003 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач зазначає, що спірні векселі були належним чином пред’явлені емітенту в строк шляхом надіслання двох примірників Акту пред’явлення  векселя до оплати листом № 19-2214. Акт про прийняття векселів до оплати платником не був підписаний та векселі не були прийняті до сплати, тому бажання сплатити заборгованість по векселям емітент не висловив та фактично відмовився від їх сплати. Пунктом 176 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України саме на нотаріуса покладено обов’язок направити вимогу до боржника про оплату чи акцепт, тому згідно норм нотаріального законодавства нотаріус не має права вимагати від векселедержателя подання документального підтвердження того, що ним попередньо здійснювалося звернення до боржника. Крім того, позивач є ремітентом векселів, емітованих відповідачем, є законним векселедержателем на підставі статті 16 Уніфікованого закону, у визначений законом термін пред’явив векселі до сплати, згідно чинного законодавства звернувся до органів нотаріату для здійснення протесту в неплатежі зазначених векселів і отримав акти про протести  в неплатежі векселів.

Прокурор відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.02.2003 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 17.02.2003 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2003 року за клопотанням відповідача провадження у даній справі було зупинено до прийняття Бабушкінським  районним судом м. Дніпропетровська рішення у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до приватного нотаріуса Комизи О. Ю. про визнання недійсними актів про протест векселів про неоплату.

Розпорядженням заступника голови суду голови судової палати Неклеси М. П. № 627 від 15.11.2007 року справу було передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Лотоцька Л. О. (доповідач), судді: Бахмат Р. М., Євстигнеєв О. С.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року провадження у справі поновлено, її розгляд призначено у судовому засіданні на 25.12.2007 року на 11:20.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам чинного законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

30.03.2001 року Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровськгаз»на користь позивача було емітовано чотири простих векселя № 4313, 4314, 4315, 4316, номінальною вартістю відповідно 330 000,00 грн., 348 459,75 грн., 8 085 355,18 грн., 9 881 407,80 грн., зі строком платежу за пред’явленням не раніше 15 березня 2002 року.

30.03.2001 року Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровськгаз»в рахунок погашення заборгованості по договору № 1 від 06.12.1996 року передало, а Газопромислове управління “Шебелинкагазвидобудування” прийняло чотири вищевказаних векселя на загальну суму 18 645 222, 73 грн., що підтверджується актом прийому-передачі векселів від 30.03.2001 року, укладеним між позивачем та відповідачем, який підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств (а.с.15).

Зазначені векселі були пред’явлені відповідачу до платежу, але платіж за ними здійснений не був, на підставі чого 19.03.2002 року в зв’язку з неоплатою Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровськгаз»простих векселів № 4313, 4314, 4315, 4316, вони були опротестовані приватним нотаріусом Комиза О. Ю., що підтверджується актами про протест векселів, які зареєстровані в реєстрі за номерами 359, 360, 361, 362, та написами про протестування на звороті векселів.

Згідно із статтею 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу», що був чинним на час емітування спірних векселів та пред’явлення їх до оплати, вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до статті 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (надалі Закон),  положення якої в силу статті 77 Закону застосовуються до простих векселів, переказний вексель строком по пред’явленні підлягає оплаті при його пред’явленні.

В порушення вимог Закону відповідач платіж за спірними векселями не здійснив.

В силу статті 43 Закону держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб: при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений.

Частинами 1, 4 статті 44 Закону встановлено, що відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі). Протест у неакцепті звільняє від пред'явлення для платежу і від протесту у неплатежі.

Статтею 48 Закону встановлено, що держатель  може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу: (1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; (2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; (3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що відповідач свій обов’язок щодо оплати спірних векселів не виконав, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку стосовно задоволення позовних вимог.

21.07.2004 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська виніс ухвалу по справі № 2-323/04 за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” до приватного нотаріуса Комизи О. Ю. про визнання недійсними актів про протест векселів в неплатежі, якою залишив позов Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” без розгляду, на підставі чого Дніпропетровський апеляційний господарський суд  не приймає до уваги посилання скаржника на те, що акти про протест векселів в неоплаті не можуть свідчити про факт пред’явлення спірних векселів до оплати, оскільки вказані акти не визнані недійсними, також не визнані неправомірними дії приватного нотаріуса щодо складання вказаних актів.

З урахуванням вищенаведеного, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення суду першої інстанції вістуні.

З огляду  на викладене та керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2002 року - 13.01.2003 року у справі № 8/625 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                    Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                           Р. М. Бахмат

Суддя                                                                           О. С. Євстигнеєв