ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" березня 2007 р.
справа № 20-12/064

За позовом: Дочірнього підприємства “Севастопольський Упрдор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”  (99029, м. Севастополь, вул. Хрусталева, 22)

до: Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 5)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Служба автомобільних доріг в м. Севастополі (99029, м. Севастополь, вул. Хрусталева, 22)

про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача  – Скарбенчук М.А., довіреність №1-3/832 від 07.12.2006, представник;

Від відповідача   - Сарахман С.О., довіреність б/н від 26.02.2007, завідуючій юридичного відділу;

Від третій особи –Михайлова Н.В., довіреність №6 від 05.01.2007, юрисконсульт;

Суть спору:

Дочірнє підприємство “Севастопольський Упрдор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради  про визнання права власності на Ѕ частку (квартиру №1) житлового будинку, розташованого в м. Севастополі, с. Резервне, 139 км автодороги “Сімферополь-Ялта-Севастополь” загальної площею 46,0 кв.м, жилої площею 25,5 кв.м.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що вважає неможливим застосування вимог статті 344 Цивільного кодексу України у даному випадку, позивач не має належних доказів щодо наявності підстав для визнання права власності на спірний об’єкт.

Третя особа письмово пояснила (вх. №6653 від 01.03.2007), що не претендує на спірне нерухоме майно враховуючі той факт, що державний акт на право користування землею оформлений на позивача.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представникам сторін та третій особи роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін та третій особи,  суд,

в с т а н о в и в :

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Дочірнє підприємство “Севастопольський Упрдор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” створене згідно наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 №156 на власності Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”  шляхом реорганізації державного підприємства (Севастопольський упрдор), яке було створено постановою Президії Українського державного концерну по будівництву та утриманню автомобільних доріг №66 від 25.12.1992 в результаті реорганізації ДЕУ-591 Першого Упрдора та Севастопольського ДРСУ Кримського Автодора. При створенні цього підприємства йому на баланс було передано все нерухоме майно підприємства, у тому числі і лінійні будинки, які призначені для мешкання дорожніх робочих. Лінійні будинки 1950-1960 років побудови розміщені уздовж автомобільних доріг, які знаходяться у веденні підприємства.

Одним з таких будинків є житлової будинок 1951 року побудови, який складається з двох квартир, розташований в м. Севастополі, 139 км автомобільної дороги “Сімферополь-Ялта-Севастополь”. В 2004 році квартира №2 була приватизована робітниками підприємства. Квартира №1 знаходиться на балансі підприємства, як лінійний будинок в с. Резервне.

На цей час будинок знаходиться в аварійному стані, у зв’язку з чім Державної службою автомобільних доріг України, яка є уповноваженим органом центральної виконавчої влади, в веденні якого знаходиться Ват “ДАК “Автомобільні дороги України” та його дочірнє підприємство, враховуючі, що в державному бюджеті  та ДП “Севупрдор” не мається коштів на проведення відселення мешканців та надання їм житлового приміщення, було прийнято рішення про продаж цього нерухомого майна на конкурсної основі з направленням виручених коштів на забезпечення громадян житловим приміщенням, яке відповідає санітарним нормам.

Позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частку (квартиру №1) житлового будинку, розташованого в м. Севастополі, с. Резервне, 139 км автодороги “Сімферополь-Ялта-Севастополь” загальної площею 46,0 кв.м, жилої площею 25,5 кв.м, посилаючись на те, що в результаті кількох реорганізацій, давності будівництва будинку, яких-небудь документів, крім бухгалтерських, які підтверджують будівництво та право власності позивача на спірне нерухоме майно відсутні, що перешкоджає як його реалізації, так і виключенню з житлового фонду.

Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України особа,  яка   добросовісно   заволоділа  чужим  майном  і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти  років  або рухомим майном - протягом п'яти років,  набуває право власності на це майно (набувальна давність),  якщо  інше  не встановлено цим Кодексом.

Згідно статті 144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати внаслідок   створення  та  придбання  майна  з  підстав,  не заборонених законом.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. 344 Цивільного кодексу України,  ст. 144 Господарського кодексу України,  ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,  суд –

В и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Дочірнім підприємством “Севастопольський Упрдор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” право власності на Ѕ частку (квартиру №1) житлового будинку, розташованого в м. Севастополі, с. Резервне, 139 км автодороги “Сімферополь-Ялта-Севастополь” загальної площею 46,0 кв.м, жилої площею 25,5 кв.м.

Примірники рішення надіслати на адресу сторін  рекомендованою кореспонденцією.

Суддя                                                                                                                              І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

02.03.2007.