ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/257

23.10.07

За позовом    Київської природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської Ради

До                       1) Дніпровської районної в місті Києві ради (надалі -відповідач-1)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва» (надалі - відповідач-2)

Про                  визнання недійсним правочину

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від прокуратури       Суходольський С.М. (посвідчення №  57 від 19.02.07.)

Від позивача              не з’явився

Від відповідача - 1    не з’явився

Від відповідача –2    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до Дніпровської районної в м. Києві ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»про:

- визнання недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 28,8 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-б у Дніпровському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів (зареєстрований у книзі договорів оренди за № 1091 від 21.07.04.), укладений між Дніпровською районною в м. Києві радою з одного боку, та  Товариством з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»- з другого боку;

- зобов’язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»повернути земельну ділянку площею 28,8 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-б у Дніпровському районі міста Києва Київській міській раді, звільнивши її від будівель та споруд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.07. порушено провадження у справі № 30/257, розгляд справи призначено на 23.08.07. о 11-30.

В призначене судове засідання 23.08.07. представники позивача та відповідачів не з’явились, відповідачі вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 08.06.07.  про порушення провадження у справі № 30/257 не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

22.08.07. представником позивача –Київської міської ради через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано письмові пояснення по справі № 30/257, відповідно до яких Київська міська рада підтримує позов Київського природоохоронного прокурора у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.07. розгляд справи    № 30/257 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України  було відкладено на 13.09.07. о 11-20.

В призначеному судовому засіданні 13.09.07. представником відповідача-1 було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Дніпровська районна  м. Києві рада позов не визнає, оскільки договірні відносини між Дніпровською районною у м. Києві радою та ТОВ «Тельбін-Іва»на даний час відсутні.

В призначене судове засідання 13.09.07. представники позивача та відповідача-2  не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час  і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідачем-2 не виконано вимог ухвали суду від 23.08.07. у  справі    № 30/257.

Крім того, відповідачем-1 не надано суду всіх документів, які були витребувані ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.07. у справі     № 30/257.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.07. розгляд справи   № 30/257 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 02.10.07. о 12-20.

Судове засідання, призначене на 02.10.07. не відбулось, про наступне судове засідання сторони були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 23.10.07. представник прокуратури підтримав позовні вимоги та просять суд позов задовольнити.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання 23.10.07. не з’явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників прокуратури та відповідача-1 було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника прокуратури, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.04. між Дніпровською районною в місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»було укладено Договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), відповідно до умов якого  Дніпровська районна рада на підставі рішення від 23.06.04. № 175 надала, а ТОВ «Тельбін Іва»прийняло в короткострокову оренду земельну ділянку загальною площею 28,8 кв. м за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування згідно з планом землекористування.

У відповідності до п. 1.2 Договору, земельна ділянка надається в короткострокову оренду  строком на три роки для експлуатації  та обслуговування  торговельного ряду наметів на вул. Бучми, 2-б у Дніпровському районі м. Києва.

Посилаючись на те, що  в оспорюваному Договорі не визначено наступних істотних умов: строки сплати орендної плати, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об’єкта оренди чи його частини. Також в Договорі не зазначено про такі невід’ємні частини  договору  оренди землі, як акт визначення  меж земельної ділянки в натурі  (на місцевості) та акт приймання-передачі  об’єкта оренди.

Крім того, Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що Договір  по формі не відповідає  Типовому договору оренди землі, затвердженому  Постановою Кабінету Міністрів України  від 03.03.04. № 220, що суперечить п. 1.4 Рішення № 164/885 від 08.06.2000. «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин». В зазначеному Договорі оренди земельної ділянки  всупереч п. 1.1 Рішення           № 164/885 від 08.06.2000. зазначено, що земельна ділянка передається для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів, а не для його тимчасового розміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Київської природоохоронної прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які  встановлені  ст. 203 цього кодексу.  Частиною другою ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що  особа, яка  вчиняє правочин, повинна мати необхідний  обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 1 Земельного кодексу України  визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під  особливою охороною держави. Стаття 2 Земельного кодексу України визначає, що  земельні відносини – це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб’єктами  земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об’єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому  числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі  земельних відносин на їх території, зокрема, віднесено: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Як зазначено п. 5 ст. 83 Земельного кодексу  України, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені  ними органи.

Статтею 11 Земельного кодексу України визначено, що  повноваження районних у місті Києві рад у галузі  земельних відносин визначаються  міськими радами.

Рішенням  Київської міської ради  № 164/885 від 08.06.2000. „Про передачу  окремих повноважень районним у місті Києві радам з питань регулювання  земельних відносин” районним у місті Києві радам було передано  повноваження  щодо надання земельних ділянок  в оренду під розміщення стаціонарних та пересувних малих архітектурних форм площею до 42 кв.м, а для сезонних майданчиків без права будь-якої забудови площею до 100 кв. м біля закладів громадського харчування.

Відповідно до  п. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування  земельними ділянками  із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Прокуратура вказує на те, що в спірному Договорі всупереч п. 1. 1 зазначеного вище рішення  зазначено, що земельна ділянка передається для експлуатації та обслуговування  кіоску, а не його тимчасового розміщення.

Крім того,  Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що в Договорі оренди земельної ділянки від 21.07.04., укладеного між Дніпровською районною в місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»,  не визначено наступні істотні умови: строки сплати орендної плати, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об’єкта оренди чи його частини. Також в Договорі не зазначено про такі невід’ємні частини  договору  оренди землі, як акт визначення  меж земельної ділянки в натурі  (на місцевості) та акт приймання-передачі  об’єкта оренди.

Крім того, Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що Договір  по формі не відповідає  Типовому договору оренди землі, затвердженому  Постановою Кабінету Міністрів України  від 03.03.04. № 220, що суперечить п. 1.4 Рішення № 164/885 від 08.06.2000. «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин».

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», встановлено істотні умови договору оренди землі:

- об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

- умови збереження стану об'єкта оренди;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»невід'ємною частиною договору оренди землі є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку,  що Договір  оренди земельної ділянки, укладений  21.07.04  між  Дніпровською районною в місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва», є недійсним, оскільки при його укладенні були недодержані вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі»та п. 1.1, 1.4 Рішення Київської міської ради  № 164/885 від 08.06.2000., а тому його дія припиняється на майбутнє,  з моменту набрання чинності  рішення суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу  України, державне мито та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується  порівно з відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.       Позовні вимоги задовольнити   повністю.

2.   Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 28,8 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-б у Дніпровському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування торговельного ряду наметів (зареєстрований у книзі договорів оренди за № 1091 від 21.07.04.), укладений між Дніпровською районною в м. Києві радою з одного боку, та  Товариством з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»- з другого боку

3.   Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»(02121, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 7/Д, ) повернути земельну ділянку площею 28,8 кв. м, яка розташована по вул. Бучми, 2-б у Дніпровському районі міста Києва Київській міській раді, звільнивши її від будівель та споруд.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тельбін Іва»(02121, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 7/Д, )  в доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. - державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Стягнути з Дніпровської  районної в м. Києві ради (02094, м. київ, бульвар Праці, 1/1) в доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита, 59 (п’ятдесят дев’ять) грн. 00 коп. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.  Після вступу рішення в законну силу видати накази.

7. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу  України.

Суддя                                                                                                    Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 29.10.2007.