ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  25/428

13.12.07

За позовом     Закритого акціонерного товариства Страхова компанія "Каштан"

до                     Закритого акціонерного товариства "Таврійські ігри"

про                    стягнення 104296,21 грн., -

Суддя  Морозов С.М.

Представники:

від позивача:       Брус А.М. (довіреність №12 від 09.01.2007р.)

від відповідача:   Гуть В.В. (довіреність від 18.09.2007р.)

13.12.2007р. відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України за згоди представників позивача та відповідача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Каштан» (далі по тексту –ЗАТ СК «Каштан», позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача  про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо –транспортної пригоди в розмірі 104296,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо –транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу, що належить відповідачу.

Відповідач  надав відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що вина водія відповідного транспортного засобу є недоведеною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2005 між позивачем та громадянином Тисовським В.І. було укладено Договір №46-2005 Каско про добровільне страхування автотранспортних засобів (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи, далі по тексту –Договір №46-2005 Каско).

Об’єктом договору №46-2005 Каско є транспортний засіб Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак номер АА5025АР, кузов №JSAHTX92V00208851.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок пошкодження внаслідок страхових подій, зокрема –пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо –транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок  настав 29.01.2006р. на 35-му кілометрі автодороги Житомир –Чернівці, а саме: водій автомобіля Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак номер АА5025АР Тисовський В.І. здійснив зіткнення з мікроавтобусом Mersedes-Benz 208, державний номерний знак 013-16ВА.

За наслідками вказаної дорожньо –транспортної пригоди позивачем було перераховано на користь громадянина Тисовського В.І.   страхове відшкодування в розмірі 103946,21 грн. згідно звіту №45 від 20.02.2006р.. Викладене підтверджується платіжними дорученнями (містяться в матеріалах справи).

Відповідно до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України „Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач вказує, що винуватцем вказаної вище дорожньо –транспортної пригоди є водій автомобіля Toyota Camry, д.н.з. АА2854АС (належить відповідачу), - Павленко В.В.

На підтвердження викладеного позивач посилається на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.02.2006р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.02.2006р., складеної співробітником ДПС при УМВС України в Житомирській області, встановлено, що дії водія автомобіля Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак номер АА5025АР Тисовського В.І. не відповідали вимогам пп. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об’єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об’їзду перешкоди.

Також, вказаною постановою від 24.02.2006р. встановлено, що дії водія автомобіля Toyota Camry, д.н.з. АА2854АС Павленка В.В. не відповідали вимогам пп. 10.1, 1.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь –якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, постановою від 24.02.2006р. застосовано міри адміністративного впливу:

- до водія Тисовського В.І. згідно статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху,  що спричинили пошкодження транспортних засобів;

- до водія Павленка В.В. згідно статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення, передбачені частинами першою або другою чи третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, тобто примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Постановою Оболонського районного суду від 24.03.2006р. у справі №3-8947/2006 встановлено, що громадянин Тисовський В.І., керуючи т/з Suzuki Grand Vitara, д.н.з. АА5025АР по автодорозі Житомир –Чернівці, не врахував дорожню обстановку, не зміг контролювати постійно рух автомобіля під час виникнення небезпеки для руху, яку він об’єктивно спроможний виявити, не вчинив заходів для зменшення швидкості навіть до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з мікроавтобусом Mersedes-Benz 208, д.н.з. 013-16ВА. Вина Тисовського В.І. в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України підтверджується всіма матеріалами адміністративної справи.

Таким чином, постановою від 24.02.2006р., на яку посилається позивач як на підтвердження своїх вимог, та постановою Оболонського районного суду від 24.03.2006р. у справі №3-8947/2006, встановлено, що пошкодження відповідного транспортного засобу було спричинено внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак номер АА5025АР Тисовським В.І..

Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки позивачем не доведено наявності вини Павленка В.В. в заподіянні шкоди, у позивача відсутнє право зворотної вимоги до ЗАТ «Таврійські ігри».

Крім того, суд звертає увагу позивача на положення частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, відповідно до якої юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що громадянин Павленко В.В. під час вказаної вище дорожньо –транспортної пригоди виконував свої трудові (службові) обов’язки, як посадова особа ЗАТ «Таврійські ігри».

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня виготовлення рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                        Морозов С.М.

дата підписання повного тексту рішення 17.12.2007р.