ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.

№ 2-1086/07

Вищий  господарський
суд  України  у
складі  колегії  суддів:

головуючого

Козир Т.П.

суддів :

Мележик Н.І., Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу

від 16.01.2007 р. апеляційного
суду  Запорізької області

у справі

№
2-1086/07

за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1; ЗАТ “Азарія”

про

визнання договорів недійсними

за участю представників:

від позивача

-
не з'явились

від відповідача-1

-
не з'явились

від відповідача-2

-
Гладкий В.К.

В С Т А Н О В
И В:

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 29.09.2006 р. (суддя Мухін А.В.) в позові про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу акцій відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 16.01.2007 р. (судді: Савченко О.В., Спас О.В., Бондар
М.С.) рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2006 р.
скасовано та направлено справу на новий роз гляд до місцевого суду.

Звертаючись до суду з касаційною
скаргою, ОСОБА_1 просить ска сувати ухвалу апеляційного суду, як таку, що
винесена з порушенням і неправильним за стосуванням норм матеріального та
процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування суда ми норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Вищого господар ського суду України
прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задово ленню, виходячи із
наступного.

Відповідно до пунктів 5, 6
Прикінцевих положень Закону України від 15.12.2006 р. № 483-У "Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та корпоративних спо рів" касаційні скарги
(подання) на судові рішення у справах, передбачених пунк том 2 Прикінцевих
положень цього Закону, підлягають розгляду за правилами Го сподарського
процесуального кодексу України. Касаційні скарги (подання) на рі шення судів у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього За кону, що подані
до набрання чинності цим Законом, по яких провадження не по рушено (не
відкрито) Верховним Судом України чи Вищим адміністративним су дом України,
передаються для розгляду Вищому господарському суду України.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами, між ЗАТ "Азарія" та Сафоновою М.Г. були
укладені договори купівлі-продажу акцій №16 від 06.09.1999 р., №17 від
23.09.1999 р., №18 від 06.10.1999 р., №19 від 03.12.1999 р., відповідно до умов
яких ОСОБА_1 придбала 250 простих імен них акцій ЗАТ "Азарія".

Приймаючи рішення місцевий суд
виходив з того, що на час звернення з позовом до суду у травні 2002 р. ОСОБА_2
акціонером ЗАТ "Аза рія" не являлась, стороною в оспорюваних
договорах не є, інших вимог не заявляла, порушення свого права не довела, а
правових підстав для визнання договорів купівлі-продажу акцій недійсними немає.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
1963 р., який діяв на момент звернення позивача до суду, заінтересована особа
вправі в порядку, встановленому законом, зверну тись до суду за захистом
порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу, а також
для вжиття передбачених цим Кодексом заходів.

Суд першої інстанції належним чином
перевірив і вірно встановив, що оспорювані договори купівлі-продажу акцій
ніяким чином не порушують пра ва та інтереси позивача.

За таких обставин суд правомірно
відмовив в позові про визнання договорів недійсними.

Виносячи оскаржувану ухвалу суд
апеляційної інстанції керувався ст. 9 Зако ну України "Про Національну
депозитарну систему та особливості електронно го обігу цінних паперів в
Україні" положення якої передбачють, що діяльність щодо ведення реєстру
власників іменних цінних паперів здійснює реєстратор, а договір на ведення
реєстру емітент може укласти лише з одним реєстратором. Рішення про передачу
ведення реєстру власників іменних цінних паперів приймається виключно на
загальних зборах акціонерів, де затверджуються умови договору в порядку,
визначеному статутом товариства.

Враховуючи положень даної статті,
проаналізувавши рішення місцевого суду про відмову в позові про визнання
договорів купівлі-продажу акцій недійсними, колегія суддів вважає, що дане
рішення не вирішує питання про права та обов'язки ТОВ "Світ реєстр",
в тому числі відносно ведення реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ
"Азарія", а протилежні висновки суду не можна визнати обґрунтованими.

Тому, виносячи ухвалу апеляційний
суд дійшов помилкового висновку щодо необхідності залучення до участі у справі
ТОВ "Світ реєстр" та безпідс тавно застосував п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК
України.

Відповідно до роз'яснень, що
викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11
“Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є законним  тоді,
коли  суд,  виконавши
всі  вимоги процесуального  законодавства
і  всебічно перевіривши
обставини,  вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені
судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також
оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та
інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це
обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на
закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено
права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах. Обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та
безумовні висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин
викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних
відносин нормам права.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 29.09.2006 р. вказаним вимогам відповідає, є законним та
обґрунтованим, а тому у апеляційного суду Запорізької області не бу ло
правомірних підстав для його скасування.

Враховуючи викладене, ухвала
апеляційного суду Запорізької області від 16.01.2007 р. підлягає скасуванню, а
безпідставно скасоване рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від
29.09.2006 р. -залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11110, 11111 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 16.01.2007 р. у справі № 2-1086/07 скасувати.

Рішення  Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від
29.09.2006 р. у  даній справі залишити
без змін.

Головуючий, суддя
Т. Козир

С у д д і:
Н. Мележик

О. Подоляк