ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/132

10.10.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргтехніка"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Цифровий Світ"

про                    стягнення 34 690,76 грн.

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача          Пшенько С.М. –представник по дов. № 02/707-01Д від 02.07.2007

Кобець Н.О. –представник по дов. № 02/707-01Д від 02.07.2007

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оргтехніка»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифровий світ»про стягнення 34 690 грн. 76 коп., з них 29 564,76 грн. –заборгованість за Договором № 2308 від 23.08.2006, 1760,08 грн. – штраф за прострочення оплати товару, 3062,72 грн. –штраф за порушення строків оплати поставленого товару, 303,36 грн. –проценти за прострочення оплати товару.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до умов вищезазначеного договору, не виконує належним чином зобов’язання щодо оплати коштів за поставлений товар.

Ухвалою суду від 19.07.2007 було порушено провадження у справі              № 1/132 та призначений розгляд справи на 12.09.2007.

12.09.2007 представник відповідача в судове засідання не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвали суду від 19.07.2007 не виконав, в зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 10.10.2007.

10.10.2007 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання 10.10.2007 не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвал суду від 19.07.2007 та 12.09.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оргтехніка»(надалі –продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифровий світ»(надалі –покупець) було укладено Договір № 2308 (надалі –Договір), відповідно до умов якого, продавець, здійснюючи оптову торгівлю непродовольчими товарами, передає у власність, а покупець приймає та оплачує товар згідно з умовами цього договору, ціни, кількість, загальна кількість, часткове співвідношення за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами якого вказуються у накладних на товар, які є невід’ємними частинами цього договору і прирівнюються до специфікацій.

Пунктом 13 Договору сторони узгодили, що оплата за проданий товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця протягом 40 календарних днів з моменту фактичного отримання товару покупцем. Оплата, за згодою сторін, може бути здійснена шляхом 100 % попередньої оплати або часткової попередньої оплати.

Факт поставки товару за період з 23 серпня 2006 по 23 лютого 2007 на загальну суму 71 381,00 грн., підтверджується, видатковими накладними         № 1976 від 23 серпня 2006, № 2099 від 26 вересня 2006, № 2602 від 27 листопада 2006, № 2756 від 11 грудня 2006, № 0133 від 01 лютого 2007, № 0420 від 23 лютого 2007, належним чином завірені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 664 ЦК України обов‘язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, в момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов‘язок продавця доставити товар.

Відповідач отримав товар за Довіреностями Серії ЯМЛ № 648884 від 23.08.2006, Серії ЯНБ № 079355 від 26.09.2006, Серії ЯНБ № 079512 від 27.11.2006,Серії ЯНД № 343151 від 11.12.2006,Серії ЯНД № 343277 від 01.02.2007, Серії ЯНД № 343314 від 23.02.2007.

Відповідач в порушення умов Договору за отриманий Товар розрахувався частково, шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів та повернення товарів на загальну суму 41 816,40 грн.

Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача згідно Договору становить 29 564,60 грн.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 29 564,60 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 29 564,60 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що на момент винесення рішення у справі суду не надано доказів оплати відповідачем заборгованості за придбаний у позивача товар, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов’язання, що окрім того тягне можливість стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.536, ч.3 ст.692 ЦК України.

Так у відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Виходячи з того, що, як встановлено судом, відповідачем не виконано зобов’язання стосовно оплати товару, позивач має право вимагати з відповідача сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, що виходячи з їх розміру, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, та розрахунків позивача складає 303,36 грн.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1 760,08 грн. за період прострочення, вказаний в розрахунку.

Пунктом 18 Договору встановлено, що при порушенні умов Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі не отриманий прибуток. Покупець у разі порушення строків оплати за партію продукції, сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % від своєчасно несплаченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно несплаченої суми за кожен день затримки оплати.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дії відповідача є порушенням вимог Договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору (п. 18) та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», тому позовні вимоги в частині стягнення пені за період прострочення, вказаний в розрахунку, підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача в сумі 1 760,08 грн.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 5 % від своєчасно несплаченої суми, яка складає 3 062,72 грн. згідно розрахунку позивача.

Враховуючи те, що п. 18 Договору передбачений штраф у розмірі 5 % від своєчасно несплаченої суми, а також й те, що сторони є вільними в укладанні договору, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 062,72 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем були надані суду належні докази на підтвердження обставин, викладених ним в позові.

Відповідачем, в свою чергу, суду не надано доказів щодо виконання зобов’язань перед позивачем або неможливості їх виконання в повному обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно частини 2 цієї ж статті Закону відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Між тим, всупереч згаданій нормі Закону відповідачем не доведено відсутність своєї вини в порушенні зобов’язання щодо сплати позивачу коштів, за поставлений останнім товар, в розмірі 29 564,60 грн. за Договором № 2308 23.08.2006.

За таких обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва вважає, що вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 29 564,60 грн., пені в сумі 1 760,08 грн., штрафу у розмірі 3 062,72 грн., а також 3% річних в сумі 303,36 грн. є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 346,91 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526,610, 613, 614, 626, 627, 664, Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифровий світ»(04205, м. Київ, пр. Оболонський, 23-А ; рахунок № 7101 в АКБ «ТАС-комерцбанк»м. Київ, МФО 300164, , або з будь–якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оргтехніка»(01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 7; рахунок № 0068 в філії АКІБ «Укрсіббанк» «Київське регіональне управління», МФО 300733, ) 29 564 (двадцять дев’ять тисяч п’ятсот шістдесят чотири)грн.60 коп. основного боргу, 1 760(одна тисяча сімсот шістдесят)грн. 08 коп. пені, 3 062(три тисячі шістдесят дві)грн.72 коп. штрафу, 303(триста три)грн. 36коп. 3% річних, 346(триста сорок шість)грн. 91коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    В.І. Мельник