ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.12.07                                                                                           Справа№ 5/320А

за позовом Державного територіально-галузевого об”єднання „Львівська залізниця”, м.Львів

до відповідача1: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів

до  відповідача2:   Департаменту економічної політики Львівської міської ради,

м.Львів

до  відповідача3:   Виконавчого комітету Львівської міської ради, м.Львів

про визнання протиправною бездіяльністю Залізничної адміністрації Львівської міської ради

Суддя Петрик І.Й.

При секретарі С.Печеному

За участю представників:

від позивача: О.Вітрук - представник

від відповідача1: Р.Шуп”яна –представник

від відповідача2: не з”явився

від відповідача3: не з”явився

Суть спору: Позов заявлено Державним територіально-галузевим об”єднанням „Львівська залізниця” до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів про визнання протиправною бездіяльністю Залізничної адміністрації Львівської міської ради.

Представник позивача та відповідач - 1 в судове засідання 25.12.07р. з”явились, заперечень щодо розгляду справи у відсутності відповідача 2 та  3 суду не надали.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, оцінивши зібрані  у справі докази суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними у справі матеріалами та у задоволенні позову відмовити.

Суд виходить із наступного:

Позивачем в судовому засіданні 27.11.2007 року змінено позовні вимоги: позивач просить зобов”язати Залізничну райдержадміністрацію прийняти рішення щодо оформлення права власності  по 7-ми нежитлових будівлях, що знаходяться у господарському віданні Державного територіально-галузевого об”єднання  „Львівська залізниця”. Із Статуту Державного територіально-галузевого об”єднання „Львівська залізниця” слідує, що останнє створене згідно із ст. 1,4 Закону України „Про залізничний транспорт”, засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв”язку України (Орган управління майном). Згідно пункту 4.2 Статуту майно залізниці є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання. Здійснює право повного господарського відання, залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту.

Відповідно до ст.326 ЦКУ у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, які належать державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб”єктами.

Згідно до ч.1 ст. 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання, зокрема, належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств. Управління об”єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб”єкти.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського  відання є речовим правом суб”єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із клопотання залізничної Райдержадміністрації 06.11.07 року, слідує, що відповідно до розділу 7 п. 58 Ухвали Львівської міської ради 19.10.06 року №219 „Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради „ - оформлення права власності належить до повноважень департаменту економічної політики Львівської міської ради. За таких обставин зважаючи, що позивач відповідно до ст. 52  КАС  не надав згоди на заміну відповідача 1, іншим відповідачем суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, оскільки згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Проте позивач в обґрунтування своїх позовних вимог належних і допустимих доказів, згідно ст.70 КАС України суду не представив, незважаючи на неодноразові  відкладання справи. Своїх позовних вимог належним чином не уточнив до  відповідача 1 так і до відповідача 2 та 3.

Керуючись ст.326 ЦКУ, ч. 1 ст.141, 136 ГКУ, ст.ст. 7, ч.1 ст.9 ,70 , 52 , 17, 69-71, 86, 158-163,167, п.п. 3,6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя