ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р.
№ 45/209-06

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Дроботової Т. Б.–головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л. І.

за участю представників:

позивача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача
Проценко Н.Б. –голова правління Селянського фермерського господарства “Золотий колос”

третіх осіб
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України”

на постанову
від 21.12.2006 Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 45/209-06 господарського суду Харківської області

за позовом
Підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України”

до
- Селянського фермерського господарства “Золотий колос”;
- Спільного закритого акціонерного товариства “Шевченківське Ремонтно транспортне підприємство”

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору
- Колективне сільськогосподарське підприємство “Нова Зоря”;
- Шевченківська районна державна адміністрація Харківської області;
- Волоськобалаклійська сільська рада Шевченківського району Харківської області;

- Куп’янська об’єднана податкова інспекція  Харківської області;
- Бюро технічної інвентаризації Шевченківського району Харківської області;
- Державна інспекція технічного нагляду Шевченківського району м. Харківської області;
-  Куп’янське МРЕВ ДАЇ УМВС Харківської області;
- Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського району Харківської області;
- Прокуратура Шевченківського району Харківської області;

про
визнання правонаступництва, права власності та витребування майна, а також про спонукання до вчинення дій та відшкодування збитків

та за зустрічним позовом
Селянського фермерського господарства “Золотий колос”

до
Підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України”

про
визнання договору про відступлення права вимоги недійсним

В С Т А Н О В И В :

У травні 2006 р. підприємство об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до СФГ “Золотий колос” та  спільного ЗАТ “Шевченківське ремонтно транспортне підприємство” на підставі, зокрема,  статей 316-321, 328, 329 Цивільного кодексу України та статей 133-140, 144 Господарського кодексу України, просив суд, витребувати на його користь майно, визначене у актах загальних зборів КСП “Нова Зоря” в СФГ Золотий Колос” та визнати право власності підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” на майно визначене в актах загальних зборів КСП “Нова Зоря”.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що ПСП „Агро Зоря”, виступаючи правонаступником КСП „Нова Зоря” набуло права власності щодо майна та майнових прав останнього.

Факт правонаступництва підтверджений витягом із протоколу загальних зборів колгоспу „Нова Зоря”, листом до Шевченківської райдержадміністрації, статутом ПСП та листом про правонаступництво.

На загальних зборах КСП було прийняте рішення про правонаступництво майна, майнових прав і зобов’язань реорганізованого сільгосппідприємства „Нова Зоря” у частині майна на погашення заборгованості КСП „Нова Зоря”.

Згідно до переліку № 6, затвердженого протоколом № 2 загальних зборів колишніх членів КСП „Нова Зоря”, під погашення  кредиторської заборгованості на загальних зборах було виділено майно на загальну суму 2028350,60 грн.

Крім  того, позивач посилався на те, що СФГ “Золотий Колос” та ЗАТ “Шевченківське РТП” здійснила безпідставний збір врожаю позивача, чим завдали останньому збитки, які дорівнюють більш 3000000 грн.

Таким чином, загальна вартість заподіяної позивачу за первісним позовом шкоди становить 5028350,60.

У липні 2006 р. СФГ „Золотий колос” подало зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати договір про відступку права вимоги № 08 від 03.05.2006р. недійсним, посилаючись при цьому на те, що вказаний договір було укладено особою, яка на час його укладення не мала відповідних повноважень, що порушує вимоги частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст укладеної угоди суперечить статтям 512, 514 цього кодексу, що є порушенням частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України.

Підприємством об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” подало до суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову та клопотання про витребування доказів щодо  зобов’язання сторони та третіх осіб надати суду документи, що підтверджують факт правонаступництва СФГ „Золотий колос” прав та обов’язків КСП „Нова Зоря”, а саме: протоколи про розпаювання, акти прийому–передачі майна; факт участі СФГ „Золотий колос” в Спільному ЗАТ „Шевченківське РТП” в якості засновника та перелік майна, яким було зроблено внесок; документи про майно, яке обліковується на балансі першого та другого відповідачів, яке знаходиться в заставі та перелік кредиторської заборгованості і кредиторів; довідку з БТІ про перелік майна, зареєстрованого за СФГ „Золотий колос”;  матеріали з кримінальної справи, що містять суму збитку, спричиненого позивачу; пояснення та документи, щодо виплати першим відповідачем заборгованості по заробітній платі працівникам КСП „Нова Зоря”.

СФГ “Золотий Колос” заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання про витребування доказів посилалось на те,  що позовні вимоги позивача за первісним позовом  складаються виключно з вимоги  визнати право власності на майно, а перелічені у клопотанні документи взагалі не стосуються предмету спору і у разі їх витребування будуть засвідчувати  право власності на майно, що належить першому та другому відповідачам, а не встановлювати наявність права власності у позивача за первісним позовом на майно, перелік якого він не зазначив. Окрім цього, матеріали кримінальної справи, які просить витребувати позивач за первісним позовом, в якості доказів розміру понесених збитків та протиправних дій першого відповідача за первісним позовом, на думку СФГ “Золотий Колос” не можуть встановлювати вказані факти в зв’язку з тим, що згідно з ст. 35 ГПК України лише вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, а не матеріали кримінальної справи, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору.

Рішенням господарського суду Харківської області (судді: Калініченко Н.В., Тихий П.В., Светлічний Ю.В.) у задоволенні клопотань позивача за первісним позовом  про вжиття заходів до забезпечення позову від 31.07.2006 р. та від 14.08.2006 р та про витребування доказів відмовлено.

У задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено, а саме визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 08 від 03.05.2006 р. з моменту його вчинення.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд не знайшов підстав для їх задоволення, оскільки згідно з ст. 66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позивачем за первісним позовом не надано суду доказів того, що за час слухання справи майно СФГ “Золотий Колос” може бути знищено або пошкоджено, що зробить неможливим виконання рішення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” від 06.09.2006 р. про витребування доказів щодо зобов’язання сторони та третіх осіб надати суду документи, що підтверджують факт правонаступництва СФГ „Золотий колос” прав та обов’язків КСП „Нова Зоря”, з урахуванням заперечень СФГ „Золотий колос”, дійшла висновку про необґрунтованість вказаного клопотання.

Задовольняючи позовні вимоги СФГ “Золотий Колос” за зустрічним позовом, господарський суд першої інстанції зазначив, що  повноваження директора Журова І.В. яким підписано спірний договір, а також підприємницька діяльність первісного кредитора були припинені з 28 квітня 2006 року, відповідно до постанови господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом у справі № Б-50/25-06, а спірний договір було укладено 03 травня 2006 року, відповідно договір було підписано особою, що не мала повноважень на його підписання. У зв’язку з чим, враховуючи, що договір укладено особою без належних повноважень, зміст укладеного договору суперечить статтям 512, 514 Цивільного кодексу України та згідно зі статтею 215 вказаного кодексу, договір № 08 від 03.05.2006 р. про відступлення права вимоги визнано недійсним.

Враховуючи, що згідно з статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, суд дійшов висновку, що первісний позов підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України”, вимоги якого виникають виключно з  договору про відступлення прав вимоги № 08                 від 03.05.2006 р. задоволенню не підлягає.

За апеляційною скаргою підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” Харківський апеляційний господарський суд (судді: Слюсарева Л.В., Фоміна В.О., Білоконь Н.Д.), переглянувши рішення в апеляційному порядку, постановою від 21.12.2006 р. залишив його без змін з тих же підстав.

Підприємство об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові акти у справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що в постанові суд апеляційної інстанції посилається на те, що позивачем не було надано доказів на спростування зустрічної позовної заяви у суді першої інстанції, а подано ці матеріали тільки до апеляційної інстанції без обґрунтованого клопотання про долучення їх до матеріалів справи.

Проте, як зауважує скаржник, у нього не було можливості надати документи до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні клопотань позивача щодо витребування доказів, його було обмежено в праві довести обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції позовні вимоги позивача за первісним позовом - підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” виникають з договору про відступлення права вимоги № 08 від 03.05.2006 р., укладеного між позивачем за первісним позовом та ПСП “Агро Зоря”.

Предметом зустрічної позовної заяви СФГ „Золотий колос” є визнання вказаного договору про відступлення права вимоги № 08 від 03.05.2006 р. недійсним, у зв’язку з тим, що вказаний договір було укладено з порушенням вимог чинного законодавства, його зміст суперечить нормам Цивільного кодексу України, а саме частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, що згідно статті 215 ГПК України є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України,  якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України особа, що укладає угоду, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з яким повністю погодився суд апеляційної інстанції, від імені первісного кредитора ПСП „Агро Зоря” спірний договір було підписано директором Журовим І.В., який на час укладення договору діяв на підставі статуту.

Однак на час підписання цього договору Журов І.В. не перебував на посаді директора ПСП „Агро зоря” і відповідно не мав повноважень на укладення будь-якого договору.

Факт відсутності повноважень у особи, що підписала договір від імені первісного кредитора, підтверджується постановою господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом від 28 квітня 2006 року у справі № Б-50/25-06, відповідно до якої з дати її прийняття ПСП „Агро зоря” було визнано банкрутом у зв’язку з чим керівник ПСП „Агро зоря” був звільнений з роботи, повноваження органів управління особи, що визнана банкрутом, та повноваження власників майна було припинено.

Враховуючи, що повноваження директора, а також підприємницька діяльність первісного кредитора були припинені з 28 квітня 2006 року, а договір було укладено 03 травня 2006 року, відповідно договір було підписано особою, що не мала повноважень на його підписання.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами договору. Зокрема істотними умовами договору є умови про предмет договору. Предметом договору про відступлення права вимоги є передача кредитором у зобов’язанні своїх прав іншій особі.

Статтею 514 цього кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять  права первісного кредитора у зобов’язанні  в обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення  цих прав. Договір про відступлення права вимог не містить предмету. Виходячи з такого змісту договору неможливо визначити за яким зобов’язанням і в якому обсязі первісний кредитор відступає новому кредиторові право вимоги, що суперечить положенням статей 512, 514 Цивільного кодексу  України, і свідчить про те, що сторонами цього договору не визначено предмет договору.

Таким чином, суди дійшли висновку, що враховуючи укладення договору особою без належних повноважень, зміст укладеного договору суперечить статтям 512, 514 Цивільного кодексу України, а тому, на підставі статті 215 Цивільного кодексу України, спірний договір про відступлення права вимоги № 08 від 03.05.2006 р. є недійсним.

При цьому, суди дійшли висновку, що враховуючи, що за приписами статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, первісний позов, вимоги якого виникають виключно з  договору про відступлення прав вимоги № 08 від 03.05.2006 р. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, з яким погодився апеляційний господарський суд про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” та задоволення зустрічних позовних вимог СФГ “Золотий колос” про визнання договору про відступлення права вимоги № 08 від 03.05.2006 р. недійсним.

Поряд з викладеним, судом першої інстанцій також розглянуті клопотання заявлені позивачем за первісним позовом - підприємством об’єднання громадян ”Українська юридична компанія “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України” про вжиття заходів до забезпечення позову та клопотання про витребування доказів щодо  зобов’язання сторони та третіх осіб надати суду документи, що підтверджують факт правонаступництва СФГ „Золотий колос” прав та обов’язків КСП „Нова Зоря”, а саме: протоколи про розпаювання, акти прийому–передачі майна; факт участі СФГ „Золотий колос” в Спільному ЗАТ „Шевченківське РТП” в якості засновника та перелік майна, яким було зроблено внесок; документи про майно, яке обліковується на балансі першого та другого відповідачів, яке знаходиться в заставі та перелік кредиторської заборгованості і кредиторів; довідку з БТІ про перелік майна, зареєстрованого за СФГ „Золотий колос”;  матеріали з кримінальної справи, що містять суму збитку, спричиненого позивачу; пояснення та документи, щодо виплати першим відповідачем заборгованості по заробітній платі працівникам КСП „Нова Зоря”.

В рішенні суду від 04.10.2006 р. викладені підстави відмови у задоволенні вказаних клопотань.

А тому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної  інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням того, що з’ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги внаслідок правильного застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2006 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2006 р. у справі № 45/209-06 господарського суду Харківської області.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2006 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2006 р. у справі № 45/209-06 господарського суду Харківської області залишити без змін.

Касаційну скаргу підприємства об’єднання громадян ”Українська юридична компанія  “Всеукраїнської організації інвалідів” “Союз організацій інвалідів України”  - без задоволення.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді                                                                                              Н. Волковицька

Л. Рогач