СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03.10.07
Справа №  7/233/07-9/386/07

позивач: Комунальне  підприємство “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №8 , м. Запоріжжя.

відповідач: Приватний підприємиць ОСОБА_1,                              м. Запоріжжя

про
стягнення боргу в сумі   2 245,51
грн.

Суддя    О.
М. Нечипуренко

Представники:

від позивача:  Підгайний О.П., доручення №1150/05-05 від
15.05.2007 р.; Пасова Т.Ф., доручення №47/05-05 від 17.01.2007 р.

від відповідача:  ОСОБА_2, доручення
б/н від03.10.2007 р.

Комунальне підприємство “Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №8 (надалі позивач або
балансоутримувач). Звернулось до господарського суду Запорізької області з
позовом про про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 (надалі відповідач
або співвласник) 2 245,51 грн. боргу у вигляді експлуатаційних витрат на
утримання дому та придомової території за угодою №59 від 23.12.2004 р.

Представник відповідача проти
позову заперечує, вважає вимоги позивача безпідставними на тих підставах,
що   послуги позивачем за вказаний у
позові період часу не надавались.

За клопотанням сторін суд не
застосовував технічні засоби фіксації судового процесу.

Ухвалою суду від 03.09.2007 р.
термін розгляду справи продовжений д на один місяць.

Резолютивна частина рішення за
згодою сторін оголошена в судовому засіданні 03.10.2007 р.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін, наданих ними для огляду оригіналів
документів, суд встановив наступне:

Відповідач відповідно до договору
купівлі-продажу обєкту права комунальної власності від 20.12.2004 р. №135 є
власником нежитлового приміщення площею 181,9 м2, що розташоване в житловому
будинку АДРЕСА_1.

23.12.2004 р. позивач уклав з
відповідачем договір №59 про спільне володіння будинкової території, термін
якої закінчився 31.12.2005 р.

01.01.2006 р. сторони уклали між
собою Угоду №59/1 про спільне володіння та дольову участь в утриманні будинків
та при будинкової території(надалі Договір).

Згідно п.2.1
Договору, балансоутримувач зобовязується забеспечити виконання комплексу робіт
по утриманню будинку, інженерних комунікацій та прибудинкової ретиторії по
створенню необхідних умов мешканців будинку, в тому числі співвласника,
передбачиними діючими правилами.

Пункт 2.2.4 Договору передбачає, що
співвласник здійснює оплату витрат балансоутримувачу по утриманню будинків,
інженерних комунікацій і прибудинкової території по тарифам, які затверджені
рішенням виконкому Запорізької міської ради, а саме: 181,9 х 0,432 = 89,49
грн., в т.ч. ПДВ.

У пункті 4.1 сторони передбачили,
що співвласник перераховує самостійно на розрахунковий рахунок
балансоутримувача щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця, розмір
витрат на утримання будинків, обумовлених п.2.2.4 Договору.

26.01.2006 р. сторони уклали
додаткову угоду до вказаного договору і п.1.2 Розділу №1 договору передбачили:
Здійснювати оплату витрат “КП ВРЕЖО №8” по утриманню будинків та прибудинкових
територій по тарифам, затвердженим рішенням виконкому Запорізької міської ради
від 26.01.2006 р. №23.

Позивач вважає, що з боку
відповідача не виконані умови вказаних договорів, просить суд позов
задовольнити на підставі ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні
послуги”, ст. 360 ЦК України.

Проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права суд знаходить позовну заяву такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та и.мог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та мог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення містить ст. 193 ГК
України.

Представник
позивача вказує на те,  що до витрат на
утримання будинку входять:  прибирання
сходових клітин, обслуговування ліфтів, електроенергія для ліфтів, освітлення
сходових іітин,    підвалів,    прибирання    прибудинкової    території,    обслуговування    внутрішньо-динкових   систем,
водо-,   теплопостачання,   водовідведення,   дератизація,   дезінфекція, обслуговування   димовентиляційних   каналів,
обслуговування   диспетчеризації,   поточний ремонт, підготовка житлового фонду
до експлуатації в зимовий період та інші витрати, передбачені законом.

В
судовому засіданні встановлено що, орендоване ПП ОСОБА_1 нежитлове приміщення
(з 23.12.2004р. відповідач є власником нежитлового приміщення) площею 182,4
кв.м., розташоване АДРЕСА_1 є єдиною будівлею з житловим будинком
вбудовано-прибудованим нежитловим приміщенням і знаходиться на обслуговуванні
КП «ВРЕЖО № 8».

Як
вказувалось вище та вбачається з умов договорів № 59/1 від 23.12.2004 р. з
додатками, обов'язками ВРЕЖО за вказаними договорами є забезпечення виконання
всього комплексу робіт по утриманню житлового фонду, прибудинкової території, а
також забезпечення контролю за правильним використанням та технічним утриманням
нежитлового лриійіщення.

Позивачем, всупереч вимогам ст.ст.
33, 34 ГПК України, з урахуванням його позовних имог, не було надано до суду
доказів фактичного виконання комплексу робіт по утриманню житлового фонду,
прибудинкової території, згідно умов вищевказаних договорів та додатків до них.

З   обставин
справи   вбачається,   що
відповідач   самостійними   силами
проводив вибирання прибудинкової території біля нежитлового приміщення,
яке перебувало в нього в орендному користуванні, а згодом - у власності.
Зокрема, це підтверджується наданими суду письмовими доказами: відгуком на
претензію, відгуком на позов, Актом комісії від 31.03.2005 р., затвердженого
начальником КП “ВРЕЖО №8” (на предмет обстеження інженерних мереж і обладнання
нежитлового прибудинкового приміщення АДРЕСА_1) в нежитловому приміщенні є
окремий каналізаційний випуск, який обслуговується вилами відповідача. Прилади
і труби системи опалення демонтіровані, опалення в приміщенні відсутне.

Відповідач
в судовому засіданні надав до суду для огляду оригінали платіжних документів з
яких встановлено, що ним оплачено 7 243,20 грн. власних коштів на благоустрій
території ливневої каналізації АДРЕСА_1.

Фактичні
обставини справи також свідчать про те, що за спірний період позивачем не
здійснювались в орендованому відповідачем приміщенні (яке згодом перейшло у
власність відповідача) прибирання та освітлення сходових клітин, оскільки вони
відсутні у цьому будинку.

В
ньому не здійснювалось обслуговування ліфтів (оскільки таке приміщення і не має
ліфтів, приміщення розташоване на 1 поверсі), не прибиралась прибудинкова
територія біля приміщення (оскільки прибирання здійснювалось відповідачем
власними силами та за власний рахунок), не обслуговувались внутрішньо-будинкові
системи (оскільки в нежитловому приміщенні є окремий каналізаційний випуск,
який обслуговується силами власника нежитлового приміщення ОСОБА_1; прилади і
труби системи опалення демонтовані, опалення в приміщенні відсутні), не
здійснювалося обслуговування систем диспетчеризації (оскільки у відповідача
відсутні відповідні системи), не здійснювалось поточного ремонту (згідно
наданих суду документів, зокрема, локальних кошторисів, ремонтні роботи
здійснювалися відповідачем за власний рахунок). Доказів виконання інших видів
робіт на утримання приміщення т прибудинкової території позивачем також суду не
надано.

Позивач не надав до суду доказів несення ним фактичних
витрат по утриманню прибудованого приміщення і прибудинкової території біля
нього та складання на підставі цього відповідних актів, документальних
доказів   понесених витрат, їх  детальний розрахунок на  2 245,51 грн., саме на суму заявленого
позову.

Таким
чином, позивачем не було доведено у встановленому законом порядку не виконання
з боку відповідача своїх обов'язків щодо оплати експлуатаційних витрат на
утримання будинку і прибудинкової території, оскільки позивач не довів факту
надання таких послуг відповідачу.

З огляду на вищевикладене, у
зв'язку з недоведеністю позивачем своїх позовних вимог,  суд дійшов висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, а тому, і підстав для оплати за ці послуги немає. Позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 33,  49,
82, 84, 85 ГПК України,   суд

ВИРІШИВ:

У
позові відмовити.

Суддя
О. М. Нечипуренко

Рішення підписане 08.10.2007 р.

Суддя