ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/462

22.11.07

За позовом:          ВАТ „Банк „Фінанси та кредит” в особі Філії „Центральне регіональне

управління” ВАТ „Банк „Фінанси та кредит”;

До:                    ПП „Белур”;

Про:                     стягнення 77 474,17 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Шиманський В.О., представник, довіреність б/н від 25.07.2007 р.;

Від відповідача:            не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн. заборгованості за кредит, 20 203,76 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 7 270,41 грн. пені, 774,74 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Приватне підприємство „Белур”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 27.12.2005 р. укладений кредитний договір №97-12/05, за умовами якого позивач зобов’язався надати відповідачеві кредит на суму 50 000,00 грн. з терміном погашення до 27.12.2006 р. зі сплатою 21% річних за його користування, а у випадку порушення відповідачем строків погашення кредиту, встановлених графіком –42% річних від суми невиконаного своєчасно зобов’язання по кредиту.

Згідно з умовами додатковою угоди №1 від 06.12.2006 р. нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно.

Пунктом 3.4. додаткової угоди №1 передбачено, що відповідач сплачує проценти в строк з 1 по 10 числа кожного місяця. В цей строк сплачуються проценти за користування кредитним коштами з 1-го по останній календарний день попереднього місяця.

Додатком №1 до кредитного договору визначений графік погашення кредиту:

—до 20.08.2006 р. –10 000,00 грн.;

—до 20.09.2006 р. –10 000,00 грн.;

—до 20.10.2006 р. –10 000,00 грн.;

—до 20.11.2006 р. –10 000,00 грн.;

—до 27.12.2006 р. –10 000,00 грн.

На виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 50 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1281321 від 27.12.2005 р.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за кредитним договором, наданий позивачем кредит та відсотки за його користування не сплатив. Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем за кредит складає 50 000,00 грн. та 20 203,76 грн. за відсотками по користуванню кредитом.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 7 270,41 грн., передбачена п. 7.1. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В забезпечення виконання зобов’язань між сторонами 27.12.2006 р. був укладений договір застави основних засобів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу –Слободяном В.М. та зареєстрований в реєстрі за №1995, відповідно до умов якого позивачеві передано в заставу наступне майно: форми пінобетонні ПБ-16 в кількості 45 штук, 2005 року випуску, інвентарний номер 21-66, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, заставною вартістю 102 090,00 грн., які належать на праві приватної власності відповідачу, що підтверджується на підставі балансової довідки про наявність основних засобів №23/12 станом на 25.12.2005 р.

Відповідно до частини 2 статті 590 Цивільного кодексу України та статті 20 Закону України „Про заставу” заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Пунктом 8 договору застави передбачено, що в разі неналежного виконання заставодавцем умов кредитного договору (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата комісійної винагороди, процентів та інших зобов’язань), заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, в тому числі відшкодування збитки.

Згідно зі статтею 19 Закону України „Про заставу” за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на майно відповідача, що є предметом договору застави, у зв”язку з невиконанням останнім умов кредитного договору.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Белур” (юридична адреса: інд. 01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, 28/02, н/п 43; фактична адреса: інд. 03022, м. Київ, вул. В.Васильківська, 30, оф. 2.404; ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит” в особі Філії „Центрального регіональне управління” Відкритого акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит” (інд. 01133, м. Київ, вул. Щорса, 31, ) 50 000 (п’ятдесят тисяч) грн. заборгованості за кредит, 20 203 (двадцять тисяч двісті три) грн. 76 коп. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 7 270 (сім тисяч двісті сімдесят) грн. 41 коп. пені, 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 74 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, звернувши стягнення на майно відповідача, що є предметом договору застави від 27.12.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу –Слободяном В.М. та зареєстрований в реєстрі за №1995, а саме: форми пінобетонні ПБ-16 в кількості 45 штук, 2005 року випуску, інвентарний номер 21-66, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1, заставною вартістю 102 090 (сто дві тисячі дев’яносто) грн. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко