ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2007                                                                                   Справа № 8/258-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів:  Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 18.12.07 р.:

від позивача:  Ткаченко М.В. (дов. б/н  від 09.07.07р.); Бородій О.В. (дов.б/н  від 09.07.07 р.); Стовбун В.В. голова правління, (дов. б/н  від 01.12.07 р.);

від відповідачів - 1, 2: представники у судове засідання не з’явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином;

від третьої особи-1:  Старченко Т.В. (дов. № 16-293  від 29.08.07 р.);

від третьої особи-2:  Івах Є.В. (дов. № 2198/1  від 17.09.07 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Дніпродзержинського міського споживчого товариства м.Дніпродзержинськ на рішення  господарського суду Дніпропетровської обл.  від  14.11.07 р.   у справі № 8/258-07

за позовом: Дніпродзержинського міського споживчого товариства м.Дніпродзержинськ

до   В-1: Дніпродзержинської міської ради  м.Дніпродзержинськ;

В-2: Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради м.Дніпродзержинськ;

3-ті особи: 1. Дніпропетровська обласна спілка споживчих товариств  м.Дніпропетровськ ;

2. Управління комунальної власності Дніпродзержинської міської ради  м.Дніпродзержинськ

про  скасування акту

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл.  від 14.11.2007 р. у справі № 8/258-07 (суддя Дубінін І.Ю.) відмовлено у позові  Дніпродзержинському міському споживчому товариству до   В-1: Дніпродзержинської міської ради  м.Дніпродзержинськ; В-2: Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради м.Дніпродзержинськ; 3-ті особи: 1. Дніпропетровська обласна спілка споживчих товариств  м.Дніпропетровськ ; 2. Управління комунальної власності Дніпродзержинської міської ради  м.Дніпродзержинськ про скасування рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від  27.05.2003 р. № 299.

Позивач не погодився з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими. Має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровська обласна спілка споживчих товариств “Облспоживспілка” (третя особа-1) вказує, що суд першої інстанції в повному обсязі з’ясував обставини даної справи, надав належну оцінку діям органів виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно та вважає рішення таким, що відповідає діючому законодавству.

Третя особа зазначає у відзиві, що  позивачем не доведено того, що його права порушені у зв’язку із прийняттям спірного рішення виконкому та  стверджує, що позивач жодним чином не довів на якій підставі йому було передано об’єкти нерухомого майна (будівлі та споруди по вул. Маршовій,10).

Позивачем не надано доказів того в чому саме полягає невідповідність рішення  виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо вимог чинного законодавства, стосовно реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Зважаючи на викладене Дніпропетровська обласна спілка споживчих товариств вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі з’ясовані обставини даної справи, дана належна оцінка діям органів виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

20.12.2007 р. позивач подав заяву, в якій просив суд врахувати те, що фактичної будь-якої передачі майна від Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств до Дніпродзержинського міського споживчого товариства у оперативне управління взагалі не проводилось, акти прийому-передачі основних засобів від 25.03.1992 р., якими нібито Дніпропетровською обласною спілкою споживчих товариств передано в оперативне управління Дніпродзержинському міському споживчому товариству, взагалі не проводились і що зазначені акти були оформлені формально і фактично складені більш ніж на 10 років пізніше від дати, вказаної на них.

Також позивач подав заяву про додаткове подання доказів до матеріалів справи, які  перелічені в додатку заяви, і просив прийняти додаткові докази до матеріалів справи з метою повного та всебічного розгляду справи.

Подаючи додаткові докази до матеріалів справи, заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, а саме, що у нього на момент розгляду справи у суді першої інстанції не було доданих до цієї заяви документів. Вони були отримані представником  позивача лише 19.12.2007 р. у госпрозрахунково-виробничій землевпорядковій групі при  Дніпродзержинському міськвиконкомі.

Позивач стверджує в заяві, що додані до заяви документи підтверджують той факт, що Дніпродзержинським міськвиконкомом неодноразово виділялись земельні ділянки під забудову у місті Дніпродзержинську у постійне або дострокове користування саме позивачу, а не Дніпропетровській облспоживспілці.

Колегія суддів не приймає до уваги додатково подані позивачем докази, так як відповідно до статті 57 ГПК України позивач зобов’язаний був додати до позовної заяви документи, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги. Посилання позивача на те, що він на момент розгляду справи у суді першої інстанції не мав документів, які вказані в заяві про додаткове подання доказів до матеріалів справи, не є підставою для прийняття цих документів, так як позивач не вказав з яких  причин він не міг отримати ці документи у госпрозрахунково-виробничій землевпорядковій групі при Дніпродзержинському міськвиконкомі, маючи намір подати даний позов.

24.12.2007 р. позивач надав клопотання про проведення судової експертизи, оскільки вважає, що акти прийому-передачі основних засобів від 25.03.1992 р. були складені формально, шляхом їх фальсифікації і будь-якої передачі майна фактично не відбувалося, а також, що складені вони не 25 березня 1992 р., а явно сфальсифіковані на 10 років пізніше –приблизно у 2002 році. Для фактичного з’ясування та встановлення реальної дати складання зазначених актів прийому-передачі основних засобів необхідні спеціальні знання і проведення судової експертизи.

Клопотання позивача не підлягає задоволенню, оскільки зазначені питання були предметом розгляду в судовому засіданні і питання дати підписання актів не є визначальним при вирішенні даного спору.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 18.12.07 р. до 25.12.07 р. до 12 год.

Заслухавши  суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, розглянувши та обговоривши доводи, вказані в  апеляційній скарзі, доводи, вказані у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся з позовом про скасування рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2003 р. № 299 (а.с. 13, т.1), який на підставі заяви (вх. від 08.04.03 р. № 6-08/82) та документів, наданих Дніпропетровською обласною спілкою споживчих товариств на будівлі та споруди, які знаходяться в оперативному управлінні Дніпродзержинського міського споживчого товариства, відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.03 р. № 6/5, зареєстрованого в Мінюсті України 28.01.03 р. за № 66/7387, Порядку оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна, на підставі ст.ст. 30, 42, 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, виконком міської ради вирішив оформити право власності за Дніпропетровською обласною спілкою споживчих товариств на об’єкти нерухомості, які знаходяться в оперативному управлінні Дніпродзержинського міського споживчого товариства і які перелічені у вказаному рішенні.

Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2003 р. № 299 на все нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул. Маршова,10 і пров. Кирпичний 69/51, були видані свідоцтва на право власності (серія ССА № 943371, № 943373 від 29.05.2003 р.) на Дніпропетровську обласну спілку споживчих товариств.

Пред’являючи позов позивач посилається на те, що законодавством України, що регулює діяльність місцевих органів самоврядування (зокрема Закон України від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР “Про місцеве самоврядування”) не передбачено повноважень передачі органами місцевого самоврядування нерухомого майна, що не належить до комунальної власності, фізичним чи юридичним особам на платній чи безоплатній основі у приватну власність або у постійне чи тимчасове користування.

З такими доводами позивача не можна погодитися, так як п.п. 10 п.”б” ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення повноважень щодо обліку та реєстрації відповідно до закону об’єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до п.п. а) п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, органи місцевого самоврядування мають повноваження щодо оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна.

Відповідно до роз’яснення президії ВАСУ від 26.01.2000 р. № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку  із прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі. У зв’язку з прийняттям спірного рішення права позивача не порушено.

Господарський суд, відмовляючи позивачу у позові, правомірно дійшов висновку, що не є належним доказом посилання позивача на рішення виконкому від 15.03.05 р. № 80 “Про затвердження матеріалів інвентаризації та площ земельних ділянок”, оскільки вказаним рішенням позивачу в постійне користування були передані земельні ділянки під нерухомість, яка знаходилася у позивача в оперативному управлінні.

За результатами  перегляду справи, факту порушення чинного законодавства не встановлено, а тому господарський суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову.

На підставі викладеного, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинського міського споживчого товариства м.Дніпродзержинськ  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 14.11.07 р. у справі № 8/258-07 залишити без змін.

Головуючий                                                                                                  Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                             Р.М.Бахмат

О.С.Євстигнєєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді                                             І.Г.Логвиненко

25.12.2007 р.