КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13.03.07 р.          № 25/343

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:                              Остапі В.В.

За участю представників:

від позивача - повідомлений, але не з’явився;

від відповідача - Шинкаренко Я.В. – провідний спеціаліст (дов. №042/1/7-1823 від 30.03.2005);

від третьої особи - Цимбаліст В.В. – заст. нач. відділу правової та претензійної роботи (дов. № 155/11-318 від 18.09.2006),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліта Спорт-Юг”

на постанову Господарського суду м.Києва від 27.12.2005

у справі № 25/343  (Морозов С.М.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліта Спорт-Юг”

до           Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міськоїдержавної адміністрації

третя особа відповідача           КП  "Київжитлоспецексплуатація"

про          спонукання до укладення договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 27.12.2005 у справі №25/343-А в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Еліта Спорт-Юг” до Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації про спонукання до укладення договору оренди відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що: договір суборенди нежитлового приміщення, укладений між ТОВ „Еліта Спорт-Юг” та КП „Аптека № 4”, відповідно до умов якого КП „Аптека № 4” передало ТОВ „Еліта Спорт-Юг” в орендне користування нежитлове напівпідвальне приміщення площею 58,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, припинив свою дію 31.12.2003; на час укладення вказаного договору суборенди, відповідне приміщення перебувало в оренді у КП Аптека № 4 на підставі договору, укладеного між КП „Аптека № 4” та КП „Київжитлоспецексплуатація”; рішенням від 30.03.2004 Міської комісії по розгляду питань щодо використання нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Києва (додаток № 10 до протоколу засідання комісії) було відмовлено у наданні в суборенду позивачеві приміщення площею 58,4 кв.м. у зв’язку з переселенням орендаря (КП „Аптека № 4”); приміщення площею 247,60 кв.м, до складу якого входило спірне приміщення площею 58,4 кв.м., що перебувало в суборенді позивача, на підставі договору оренди № 06/1476 від 01.03.2005 було передано в оренду ЗАТ „МФФ „Столиця”; судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та КП „Київжитлоспецексплуатація” ні договору оренди, ні договору суборенди спірного приміщення не укладалось; оскільки термін дії договору оренди приміщення за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, укладеного між КП „Аптека № 4” та КП „Київжитлоспецексплуатація” закінчився, та відповідне приміщення було передано в оренду третій особі – ЗАТ „МФФ „Столиця”, господарський суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для надання спірного приміщення в оренду позивачеві; відповідно до п. 4.1 Положення про порядок надання майна територіальної громади м. Києва у користування або управління, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.06.1999 № 309/410 суб’єкт ініціативи, який бажає отримати майно у користування, подає заяву про це на ім’я заступника міського голови – секретаря Київської міської ради, однак, позивачем не було надано суду доказів звернення з відповідною заявою в установленому Положенням порядку, тобто, на момент вирішення спору та прийняття постанови не було рішення Київської міської ради про передачу в оренду позивачу спірного приміщення.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 27.12.2005 у справі № 25/343-А з підстав неповного з’ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вказує, що незважаючи на закінчення строку дії договору суборенди, на підставі якого позивач користувався спірним приміщенням, позивач продовжує користуватися вказаним приміщенням без укладення відповідного договору та сплачує орендну плату та комунальні послуги на підставі виставлених рахунків.

На думку заявника, чинним законодавством, зокрема, Законом України „Про оренду державного та комунального майна” не розмежовуються права орендаря та суборендаря, тобто, вони є рівними, а отже відповідно до положень ст. 17 вказаного Закону позивач, який належним чином виконував свої обов’язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Також, заявник зазначає, що відповідно до п. 4 Положення про порядок надання майна територіальної громади м. Києва у користування або управління, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.06.1999 № 309/410, позивачем 22.03.2005 подано заяву вх. №  8662 на ім’я заступника Київського міського голови про надання в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, загальною площею 59,7 кв.м. Однак, вказана заява залишена відповідачем без розгляду, що є порушення з боку відповідача ст. 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до якої орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п’ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Відповідач та третя особа, скориставшись правом, наданим ст. 191 КАС України подали заперечення на апеляційну скаргу.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з твердженнями апеляційної скарги та просить постанову Господарського суду м. Києва від 27.12.2005 у справі № 25/343-А залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення, посилаючись на те, що позивач мав право звернутися з пропозицією про укладення договору суборенди на нежилі приміщення по вул. Заньковецькій, 5/2 в м. Києві в порядку, визначеному Положенням про порядок надання майна територіальної громади м. Києва у користування або управління, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.06.1999 № 309/410, проте, позивач вказаним правом не скористався.

В запереченні на апеляційну скаргу третя особа підтримує позицію відповідача та зазначає, що згідно із п. 3.1 статуту КП „Київжитлоспецексплуатація” підприємство має право, зокрема, передавати, здавати в оренду закріплене за ним майно, в т.ч. будівлі і споруди тільки за згодою власника або органу, уповноваженого управляти майном; оскільки на день вирішення спору власник майна територіальної громади м. Києва – Київська міська рада не прийняла рішення щодо передачі нежитлового приміщення площею 58,4 кв.м. в будинку № 5/2 по вул. Заньковецької в орендне користування позивачеві, у КП „Київжитлоспецексплуатація” не має повноважень стосовно вирішення питання про укладення договору оренди, тому позовні вимоги позивача про спонукання до укладення договору оренди є безпідставними та необґрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що був належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, ухвали та повістки про виклик Київського апеляційного господарського суду направлялись на адреси як позивача (01032, м. Київ, вул. Кіквідзе, 41), так і його представника – Лилик О.П. (01023, м. Київ, вул. Мечникова, 6), однак, повертались на адресу суду у зв’язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ст. 40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби; у разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Таким чином, нез’явлення в судове засідання представника позивача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання не перешкоджає перегляду постанови суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача та третьої особи, враховуючи доводи, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

19.09.2005 позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача, третя особа на стороні відповідача – КП „Київжитлоспецексплуатація” про спонукання до укладення договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про укладення договору суборенди чи оренди нежитлового приміщення площею 58,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2; підстаою для звернення позивача з відповідними заявами стало те, що позивач з 1997 року по 2005 рік є користувачем спірного приміщення, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендні платежі та використовує приміщення за цільовим призначенням; однак, позивачу було відмовлено у наданні в користування спірного приміщення, що відповідно до положень Закону України „Про оренду державного та комунального майна” є порушення прав позивача; оскільки, договір суборенди закінчив дію 31.12.2003, але позивач продовжує користуватися спірним приміщення та сплачує орендну плату, відповідно до ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” має переважне право на продовження договору оренди на новий строк.

Постановою Господарського суду м. Києва від 27.12.2005 у справі № 25/343-А в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Господарський суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для надання спірного приміщення в оренду позивачеві, оскільки позивачем не було надано суду доказів звернення із заявою в порядку ст. 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та Положення про порядок надання майна територіальної громади м. Києва у користування або управління, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.06.1999 № 309/410 про надання спірного приміщення в оренду позивачеві.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи наступне.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 27.12.2001 № 208/1642 „Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва” у житловому будинку по вул. Заньковецькій, 5/2 у місті Києві нежитлові приміщення площею 669 кв. м. віднесені до комунальної власності міста Києва.

На виконання рішення Київської міської ради Київською міською державною адміністрацією було прийняте розпорядження від 22.02.2002 № 347 „Про закріплення не житлових приміщень комунальної власності територіальних громад м. Києва”, згідно з яким нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2   закріплені за КП „Київжитлоспецексплуатація” на праві повного господарського відання.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До відання виконавчих органів, зокрема, міських рад, належить повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ст. 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”).

Частиною 5 ст. 60 вказаного Закону передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об’єкти права комунальної власності в оренду відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями, зокрема, є підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Відповідно до статуту Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація” предметом діяльності підприємства, зокрема, є ведення обліку нежитлового фонду, що знаходиться в повному господарському віданні підприємства; передача його в користування на договірних засадах з дозволу власника або уповноваженого ним органу, здійснення контролю за виконанням договорів оренди нежилих приміщень (п. 2.2.5 статуту).

Пунктом 3.1 зазначеного статуту закріплено, що підприємство має право виступати заставодавцем, передавати, здавати в оренду, обмінювати, надавати безоплатно в тимчасове користування або позику закріплене за ним майно, в т.ч. будівлі і споруди тільки за згодою власника або органу, уповноваженого управляти майном.

Таким чином, КП „Київжитлоспецексплуатація” здійснює свої повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади м. Києва тільки за наявності відповідного рішення Київської міської ради і не наділено повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об’єктів комунальної власності в оренду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на заяви, які були ним надіслані на адресу Головного управління комунальної власності м. Києва щодо надання ТОВ „Еліта Спорт-Юг” в суборенду  нежитлового приміщенння (цоколь) будинку № 5/2 на вул. Заньковецької, площею 58,4 кв. м.

Однак, як встановлено вище, орендодавцем спірного приміщення виступає саме КП „Київжитлоспецексплуатація”, яке може укласти договір оренди на закріплене за ним на праві повного господарського відання майном тільки при наявності на це згоди Київської міської ради, як органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а не Головного управління комунальної власності м. Києва, яке не наділене такими повноваженнями.

Оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач не надав рішення Київської міської ради, яким було б надано таку згоду або доказів звернення до Київської міської ради із заявою про надання спірного приміщення в оренду позивачеві, апеляційний господарський суд підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про спонукання до укладення договору оренди.

Апеляційний господарський суд не може прийняти до уваги доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, враховуючи викладене та виходячи з наступного.

11.04.2006 представник позивача подав клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 25/343-А до вирішення комісією Київської міської ради питання про надання ТОВ „Еліта Спорт-Юг” в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, загальною площею 58,4 кв.м.

Апеляційним господарським судом задоволено зазначене клопотання та ухвалою від 11.04.2006 зупинено апеляційне провадження у справі № 25/343-А до розгляду комісією Київської міської ради питання про надання ТОВ „Еліта Спорт-Юг” в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, загальною площею 58,4 кв.м. та зобов’язано сторони надати суду результати розгляду даного питання.

02.02.2007 через канцелярію суду надійшло клопотання від КП „Київжитлоспецексплуатація” № 155/1/11-705 про поновлення провадження у справі № 25/343-А у зв’язку із тим, що рішенням Київської міської ради від 21.12.2006 № 526/583-1 ТОВ „Еліта Спорт-Юг” відмовлено у наданні дозволу на укладення договору оренди спірного нежитлового приміщення, копія витягу з рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 526/583-1 додається.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 поновлено апеляційне провадження у справі № 25/343-А, оскільки з наданням КП „Київжитлоспецексплуатація” рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 526/583-1, відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі № 25/343-А.

Частиною 2 ст. 22 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно, якщо інше не передбачено договором оренди; при цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Оскільки термін дії договору оренди приміщення за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2, укладеного між КП „Аптека № 4” та КП „Київжитлоспецексплуатація”, припинив свою дію 31.12.2003, проти чого не заперечує й позивач, договір суборенди, укладений між КП „Аптека № 4” та ТОВ „Еліта Спорт-Юг”, також припинив свою дію відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства.

Рішенням Київської міської ради від 21.12.2006 № 526/583-1 ТОВ „Еліта Спорт-Юг” відмовлено у наданні дозволу на укладення договору оренди спірного нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї; відповідно до положень норм чинного законодавства, які регулюють відносини оренди (найму), в т.ч. суборенди (піднайму) орендар має право, а не обов’язок передати в оренду (суборенду) належне йому майно.

Відмовивши позивачеві в наданні дозволу на укладення договору оренди спірного нежитлового приміщення, Київська міська рада скористалась своїм правом (відповідно до норм Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Закону України „Про оренду державного та комунального майна”), наданим їй як органу, уповноваженому управляти комунальним майном, який може як надати дозвіл, так і відмовити в його наданні.

Також заявник посилається на порушення його переважного права, наданого ч. 3 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, однак, відповідно до положень даної норми після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов’язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди та новий термін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не був позбавлений права та можливості вчасно звернутися до Київської міської ради із заявою про надання дозволу на укладення договору оренди на спірне приміщення (договір суборенди припинив свою дію 31.12.2003, позивач звернувся до Київської міської ради із заявою 22.03.2005), проте, скористався ним вже після того, як приміщення за адресою: м. Київ, вул. Заньковецької, 5/2 було передано орендодавцем – КП „Київжитлоспецексплуатація” на підставі рішення Київської міської ради від 23.12.2004 № 887/2297 дод. 1 пункт 12 іншому орендарю – Закритому акціонерному товариству „Медично-фармацевтична фірма „Столиця”.

Посилання позивача на сплату ним орендної плати та комунальних послуг на підставі виставлених рахунків, що є, на думку позивача, підтвердженням продовження існування орендних правовідносин, не може бути прийняте до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено, що сплата орендних платежів після припинення дії договору оренди продовжує його дію.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарським судом першої інстанції в процесі розгляду справи в достатній мірі з’ясовані та доведені обставини, що мають значення для справи, і постанова прийнята судом у повній відповідності з матеріалами справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Постанову Господарського суду м. Києва від 27.12.2005 у справі №25/343-А залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 25/343-А повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Ухвала Київського апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя          Губенко Н.М.

Судді

Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.