ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

29.11.2007                                                                Справа №  10/383-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Александрової Л.І. при секретарі Матирці М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз"

до Комунального підприємства "Котельщик"

про стягнення 4938 грн. 94 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Гейко О.В. - юрисконсульт;

від відповідача: Шимоліна С.А. - юрисконсульт;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з розрахункового рахунку відповідача 3044 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 627 грн. 77 коп. процентів річних та 1266 грн. 62 коп. пені нарахованих за несплату грошових коштів, що підлягають стягненню за рішенням суду. Як на підставу свої вимог позивач посилається на ст.ст. 509, 599, 610 та 625 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

На підставі рішення господарського суду Херсонської області від 04.05.2006 р. у справі № 3/37-05 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10840 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 3376 грн. 53 коп. процентів річних за не належне виконання умов договору на транспортування природного газу № 16/03-307 від 15.10.2003 р. та додаткової угоди № 1 від 26.12.2003 р., а також 221 грн. 46 коп. витрат по сплаті державного мита, а всього 14438 грн. 31 коп.

30 травня 2006 р. видано відповідний наказ.

Постановою державної виконавчої служби від 15.06.2006 р. відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного наказу.

Проте, зазначене рішення суду в добровільному та примусовому порядку не виконано, про що також зазначає і відповідач у відзиві на позовну заяву.

Позивач на підставі статті 625 ЦК України та п. 8.1 Договору нарахував відповідачу та просить стягнути 3044 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 627 грн. 77 коп. процентів річних та 1266 грн. 62 коп. пені за прострочення сплати суми у розмірі 14438 грн. 31 коп. стягнутої за рішенням суду від 04.05.2006 р. і яка включає в себе збитки від інфляції, проценти річні витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу, що підлягають стягненню за рішенням суду.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що між сторонами існували господарські зобов'язання з приводу виконання Договору на транспортування природного газу. За неналежне виконання грошового зобов'язання відповідачем за цим Договором з нього на користь позивача рішенням господарського суду від 04.05.2006 р. у справі № 3/37-05 було стягнуто збитки від інфляції та проценти за користування грошовими коштами.

Позивач вважає, що сплата збитків від інфляції та процентів річних за користування грошовими коштами стягнутих за рішенням суду є зобов'язанням в розумінні ст. 509 ЦК України, за неналежне виконання якого настають наслідки передбачені статтею 625 ЦК України.

Проте, як вбачається з рішення господарського суду від 04.05.2006 р. у справі № 3/37-05 за своєю правовою природою стягнуті суми є збитками від інфляції та річними процентами, вони не є зобов'язанням, оскільки в силу статті 509 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зазначені суми нараховуються та стягуються на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, яка визначає правові наслідки прострочення боржником виконання самого грошового зобов'язання, а не правові наслідки не сплати інфляційних втрат та процентів річних за прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, позивач безпідставно нарахував 3044 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 627 грн. 77 коп. процентів річних на суму інфляційних збитків та процентів річних.

Крім того, статтею 1  Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача пеню посилаючись на п. 8.1 Договору, який регулював правовідносини сторін щодо транспортування природного газу і відповідно до якого, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату послуг з транспортування газу.

Отже, позивач безпідставно нарахував пеню на суму несплачених інфляційних втрат та процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49. 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                 Л.І. Александрова

Дата підписання

рішення 06.12.2007 р.