ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  39/58

15.11.07

За позовом     Приватного підприємства Торгівельної фірми "Антошка"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Квіза - Трейд"

про                   стягнення 3588,50 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Губін С.О. (дов. № б/н від 13.11.2007 р.)

Від відповідача: Кобліков І.Ю. (дов. № б/н від 19.05.2006 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 3588,50 грн. збитків. Зазначена сума включає в себе: 3000,50 грн. збитків заподіяних залиттям товару та 588,00 грн. витрат на отримання експертного висновку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті затоплення приміщення, яке орендує позивач на підставі договору оренди № 119/6 від 16.10.2006р., було пошкоджено товар позивача. За висновками комісії, яка здійснювала обстеження приміщення, затоплення трапились в результаті несправності каналізаційної системи, яку експлуатує магазин “Велика Кишеня”, що належить ТОВ “Квіза-Трейд”, приміщення якого знаходяться над орендованими позивачем приміщеннями. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 24.09.2007р. порушено провадження у справі № 39/58.

В судовому засіданні, призначеному на 08.10.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 22.10.2007 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.10.2007р. надав відзив на позовну заяву, яким проти заявлених позовних вимог заперечив та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

22.10.2007р. в судовому засіданні, відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 15.11.2007 року.

В судовому засіданні, призначеному на 15.11.2007р., за згодою представників сторін, оголошувалися вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2006 року між Приватним підприємством Торгівельною фірмою “Антошка” (позивачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю “Бріз-Інвест” було укладено договір оренди № 119/06, відповідно до п. 1.1. якого у відповідності з умовами договору орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування нежилі приміщення, розміщені в Торговому комплексі “Альта Центр” за адресою: м. Київ, просп. Московський, 11-А, загальною площею 1104,6 кв.м.

Відповідно до умов зазначеного договору позивач використовує приміщення, що розташоване на мінус 1 поверсі Торгівельного комплексу “Альта Центр” для комерційної діяльності: ведення торгівельної діяльності у відповідності з торговим профілем (Додаток № 3) та п. 1.3. договору (п. 2.1.).

Позивач зазначає, що вищезазначене приміщення було залито відповідачем, про що комісією у складі представників ТОВ “Бріз-Інвест”, супермаркету “Велика Кишеня”, дитячого супермаркету “Антошка”, магазину “Tutti Zara Outlet” було складено Акт розслідування затоплення складського приміщення ДС “Антошка”, торгівельного залу магазину “Tutti Zara Outlet” та службових коридорів на 1-му поверсі від 24.10.2006р., відповідно до якого комісія встановила, що вода заливала приміщення на мінус 1 поверсі через міжповерхове перекриття із супермаркету “Велика Кишеня” та через стики каналізаційної труби в результаті засмічення каналізаційної системи, яку експлуатує супермаркет “Велика Кишеня”. Внаслідок зазначеного в складському приміщенні ДС “Антошка” вода, що знаходилася на підлозі, підмочила упаковки з товаром.

З наданого Акту від 24.10.2006р. вбачається, що він не підписаний представником супермаркету “Велика Кишеня”.

24.10.2006р. позивачем було складено Акт псування товару, згідно якого сума збитку визначена в розмірі 1459,10 грн.

22.11.2006р. комісією у складі представників ТОВ “Бріз-Інвест”, супермаркету “Велика Кишеня” та дитячого супермаркету “Антошка” складено Акт розслідування затоплення складського приміщення ДС “Антошка” на 1-му поверсі, відповідно до якого комісія встановила, що вода заливала приміщення на мінус 1 поверсі через міжповерхове перекриття із супермаркету “Велика Кишеня” в результаті засмічення сміттям каналізаційної системи, яку експлуатує супермаркет “Велика Кишеня”. Внаслідок зазначеного в складському приміщенні ДС “Антошка” вода, що знаходилася на підлозі, підмочила упаковки з товаром.

22.11.2006р. позивачем було складено Акт псування товару, згідно якого сума збитку визначена в розмірі 1541,40 грн.

На підтвердження факту пошкодження товару внаслідок залиття позивач посилається на Експертні висновки експерта Київської Торгово-Промислової палати № І-4972/1 від 04.12.2006р. та № І-4972/2 від 04.12.2006р.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав, можуть бути, зокрема, відшкодування збитків, припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб‘єкт господарювання має право на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність за порушення зобов‘язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності особи;

- заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв‘язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Позивачем  не доведено протиправність дії чи бездіяльності відповідача, які призвели до затоплення приміщення позивача.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 30.12.2003р. між ТОВ “Бріз-Інвест” та ДП “Квіза-Трейд”, правонаступником якого в результаті реорганізації шляхом перетворення є ТОВ “Квіза-Трейд”, було укладено договір оренди № 08/03, відповідно до п. 1.1. якого у відповідності з умовами цього договору орендодавець зобов’язався передати орендарю у тимчасове платне користування частину будівлі торгівельно-адміністративного комплексу. Згідно п. 2.1. договору приміщення являє собою частину будівлі, яка може бути необмежена або не повністю обмежена стінами, та знаходиться на першому поверсі комплексу. Першопочатковий строк користування орендарем приміщенням за договором складає 10 років (п. 8.1.).

Пунктом 22.1. договору оренди № 08/03 від 30.12.2003р. було встановлено, що орендодавець забезпечує в комплексі та на загальних площах встановлення, нормальне функціонування та підтримання в робочому стані загальних інженерних систем, включаючи системи водопостачання –гаряча та холодна вода, системи каналізації, системи опалення у відповідні періоди року, системи кондиціонування, системи освітлення та енергопостачання.

Наведене свідчить, що обов’язок щодо забезпечення встановлення, нормального функціонування та підтримання в робочому стані загальних інженерних систем, та, зокрема, системи каналізації за договором оренди № 08/03 від 30.12.2003р. було покладено на ТОВ “Бріз-Інвест”.

Під збитками, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, розуміють, витрати, яких особа зазнала, та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачем не доведено,  що йому були  заподіяні збитки саме в  результаті дій чи бездіяльності відповідача.

Позивачем не доведено наявності причинного зв‘язку між протиправними діями або бездіяльністю відповідача та збитками позивача, оскільки, по-перше, не доведено  протиправність  дій  відповідача; по-друге, не доведено, що зазначені збитки заподіяні саме в результаті дій або  бездіяльності  відповідача.

Щодо вини, то у цивільному праві діє презумпція вини особи, яка вчинила правопорушення. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання. Позивач не надав суду доказів наявності протиправних дій або бездіяльності відповідача.

Так, зокрема, на підтвердження вини відповідача у затопленні приміщень позивача, останній посилається на Акти розслідування затоплення складського приміщення ДС “Антошка” від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р. Проте, вказані документи не можуть судом вважатися належними та допустимими доказами по справі, оскільки з вказаних документів вбачається, що останні не скріплені печатками підприємств, представники яких входили до складу комісії, яка здійснювала розслідування затоплення складського приміщення ДС “Антошка”, а відповідно до п. 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55) відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Судом прийнято до уваги, що вказані Акти від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р. містять підписи представників ТОВ “Бріз-Інвест”, супермаркету “Велика Кишеня”, дитячого супермаркету “Антошка”, орендарів магазину “Tutti Zara Outlet”, однак позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень вказаних в Актах представників на проведення розслідування. Крім того, Акт від 24.10.2006р. не містить підпису представника супермаркету “Велика Кишеня”.

Судом також прийнято до уваги, що зі змісту наданих позивачем Актів розслідування затоплення від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р. вбачається, що вони були складені 24.10.2006р. та 22.11.2006р., однак не вбачається конкретний час залиття приміщень орендарів ТОВ “Бріз-Інвест”, оскільки відповідно до п. 5.11. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) дата документа –це дата його підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування, яку оформлюють цифровим способом.

Крім того, в наданих суду Актах розслідування затоплення від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р. не зазначено, які особи та в результаті яких дій встановили наявність засмічення каналізаційних труб.

Судом відхиляються також доповнення до Актів розслідування затоплення від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р. складені 30.10.2007р., оскільки вони складені лише представниками однієї сторони – ТОВ “Бріз-Інвест”.

Крім того, сам факт використання каналізаційної системи відповідачем не може бути доказом протиправних дій або бездіяльності відповідача, що призвели до залиття.

Надані позивачем на підтвердження характеру та розміру пошкодження товару (майна) позивача, що сталося саме внаслідок залиття товару відповідачем 24.10.2006р. та 22.11.2006р., Експертні висновки експерта Київської Торгово-Промислової палати № І-4972/1 від 04.12.2006р. та № І-4972/2 від 04.12.2006р. судом до уваги не приймаються, оскільки, по-перше, за фактичними обставинами залиття приміщення позивача сталися 24.10.2006р. та 22.11.2006р., а з зазначених Експертних висновків вбачається, що ушкоджені товари досліджувалися 04.12.2006р., тобто більше ніж через місяць після першого залиття. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вказані факти не дають підстав достовірно встановити наявність чи відсутність того чи іншого рівня пошкодження товару саме внаслідок залиття товару відповідачем 24.10.2006р. та 22.11.2006р. По-друге, згідно змісту Експертних висновків № І-4972/1 від 04.12.2006р. та № І-4972/2 від 04.12.2006р. предметом експертиз було визначення якості упаковки зовнішнім оглядом, вказані Експертні висновки не містять висновків стосовно причин пошкодження товару, наданого для експертизи. Зазначені Експертні висновки № І-4972/1 від 04.12.2006р. та № І-4972/2 від 04.12.2006р. містять лише відмітку про те, що за заявою представників замовника експертизи (позивача) товар постраждав внаслідок залиття підвалу, про що було складено Акти б/н від 24.10.2006р. та від 22.11.2006р.

З огляду на зазначене, Експертні висновки експерта Київської Торгово-Промислової палати № І-4972/1 від 04.12.2006р. та № І-4972/2 від 04.12.2006р. не приймаються судом в якості належних та допустимих доказів на підтвердження характеру та розміру пошкодження товару (майна) позивача, що сталося саме внаслідок залиття товару відповідачем 24.10.2006р. та 22.11.2006р.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не надано доказів вчинення правопорушення відповідачем, на відповідача не може бути покладено обов‘язок доводити відсутність  вини  у  вчиненні правопорушення, наявність якого  не  доведена.

Вищевикладене свідчить про відсутність всіх умов, за наявності яких на відповідача може бути  покладено обов‘язок  по  відшкодуванню  збитків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довів належними засобами доказування наявності всіх умов, необхідних для застосування цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності, а саме - не довів протиправності поведінки відповідача, не довів самого факту заподіяння збитків, причинного зв'язку між поведінкою відповідача та збитками, які, на думку позивача, йому були заподіяні.

За  таких  обставин,  позовна вимога  про стягнення з відповідача 3588,50 грн. збитків є  необґрунтованою та  задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, при відмові в позові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання  рішення, оформленого відповідно  до  вимог ст. 84  ГПК України.

Суддя                                                                                                 Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 16.11.2007р.