КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007                                                                                           № 35/347

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                          Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:                     Дегтярюк Л.О.

За участю представників:

від позивача - Ковтун Т.О. (довіреність № 18-1774/11 від26.12.2006);

від відповідача - повідомлений, але не з’явився;

від третьої особи- повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва "Печерськжитло"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.12.2006

у справі № 35/347 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва "Печерськжитло"

до                                                   Печерського районного молодіжного спортивно-туристичного клубу "Арсенал"

третя особа           Державна виконавча служба у Печерському районі м.Києва

про                                                  зобов’язання звільнити нежитлове приміщення (складське) від належноговідповідачу майна

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від05.04.2007 відповідно до ст. 69 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги продовжено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від18.12.2006 у справі №35/347 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що господарським судом першої інстанції не було взято до уваги ті обставини, які мають значення для розгляду справи. При цьому заявник вказує на те, що 11.05.2004 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 видано наказ, на підставі якого 17.06.2004 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва було проведено виселення відповідача з приміщення по вул. Січневого повстання, 3-а у м. Києві, про що складений відповідний акт, а майно відповідача, що знаходилось в приміщенні, описане державним виконавцем та передано на відповідальне зберігання позивачу.

Також, позивач вказує, що господарським судом першої інстанції не було враховано, що 02.02.2005 Господарським судом м. Києва прийнято рішення у справі № 36/489, яким відмовлено ПРМСТК ”Арсенал” в задоволенні позову про відшкодування збитків, спричинених втратою майна, знищеного, на думку ПРМСТК ”Арсенал”, працівниками КП УЖГ Печерського району м. Києва ”Печерськжитло”. Дане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2005. Так, вказаним рішенням та постановою встановлено, що виселення ПРМСТК ”Арсенал” проводилось на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 11.05.2004, про що складено акт, а майно відповідача передано на відповідальне зберігання позивачу. Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін. При цьому відповідач вказує на те, що господарським судом першої інстанції була дана всебічна правова оцінка акту № 842433 серії АА від 17.06.2004 з обґрунтованим висновком про те, що він не може бути доказом належності майна відповідачу. У жодної із сторін немає доказів того, що відповідачу було вручено, передано чи надіслано рекомендованою поштою матеріали виконавчого провадження № 842433 серії АА. Відповідач в порушення ст. 58 Закону України ”Про виконавче провадження” не був повідомлений і тим самим навмисно позбавлений можливості оскаржити ці матеріали в суді.

Також, відповідач зазначає, що акт опису майна № 842433 серії АА не підписаний ні стягувачем, ні боржником, а прізвища понятих в акті є прізвищами двірників ЖЕК-603. Також даний акт не відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 79 Закону України ”Про виконавче провадження”, оскільки майно не описане державним виконавцем, акт не вручено під розпис боржнику, не проведена з описом оцінка майна.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач подав до господарського суду першої інстанції позов про зобов’язання відповідача після набрання рішенням суду законної сили протягом одного місяця звільнити нежитлове приміщення (складське) по вул. Залізничне шосе, 41 від майна, яке належить останньому.

Рішенням господарського суду першої інстанції в позові відмовлено повністю.

Апеляційний господарський суд з вказаним рішенням господарського суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 задоволено позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва ”Печерськжитло” до Печерського районного молодіжного спортивно-туристичного клубу ”Арсенал” про виселення із нежитлового приміщення загальною площею 78,9 кв. м. в будинку № 3 по вул. Січневого повстання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2004 у справі № 30/349 апеляційну скаргу Печерського районного молодіжного спортивно-туристичного клубу ”Арсенал” на рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2004 рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2004 у справі № 30/349 залишено без змін.

11.05.2004 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 08.07.2003 у справі № 30/349 Господарським судом м. Києва було видано наказ.

19.05.2004 позивач направив Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва заяву про відкриття виконавчого провадження разом із якою надіслав на виконання наказ Господарського суду м. Києва № 30/349 від 11.05.2004 про примусове виселення Печерського районного молодіжного спортивно-туристичного клубу ”Арсенал” з приміщення загальною площею 78,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-а.

25.05.2004 Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій відповідачу було запропоновано добровільно виконати наказ Господарського суду м. Києва № 30/349 від 11.05.2004 в строк до 07.06.2004.

Оскільки відповідач у встановлений строк наказ Господарського суду м. Києва № 30/349 від 11.05.2004 не виконав, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва 17.06.2004 було описано майно відповідача, що знаходилось в приміщенні загальною площею 78,9 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-а, та передано на відповідальне зберігання заступнику начальника ЖЕО-603, про що складено акт опису майна від 17.06.2004 серії АА № 842433.

21.06.2004 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв’язку з виконанням рішення суду.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час майно відповідача, описане державним виконавцем та передане позивачу на зберігання, знаходиться на складі останнього за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 41. Відповідачу неодноразово пропонувалось забрати майно зі складу позивача, але він категорично відмовився його забрати. Позивач не може використовувати своє складське приміщення, у зв’язку з чим несе значні матеріальні збитки.

Враховуючи, що обов’язок доказування та подання доказів згідно із ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення, то у даному разі це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд відповідно до ст. 43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковими.

Дослідивши вищевказані документи позивача апеляційний господарський суд вважає, що з них не можливо зробити висновок про те, що знаходження майна на складі за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 41 порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З метою з’ясування усіх обставин справи апеляційний господарський суд ухвалами від 22.03.2007 та від 05.04.2007 зобов’язав позивача надати письмові пояснення, в яких обґрунтувати, що знаходження майна на складі за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 41 порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, з підтвердженням того, що приміщення в будинку № 41 по вул. Залізничне шосе в м. Києві, в якому перебуває спірне майно, знаходилося в оперативному управлінні позивача на час звернення з даним позовом; докази про те, що після того як ЖЕО-603 стала структурним підрозділом КП УЖГ ”Липкижитлосервіс” будинок № 41 по вул. Залізничне шосе в м. Києві залишився в оперативному управлінні позивача; документи в підтвердження правового статусу ЖЕО-603 на час звернення позивача з позовом до суду (юридична особа чи ні); докази того, що ЖЕО-603 на час звернення позивача з позовом до суду була структурним підрозділом позивача; документи в підтвердження того, з якого часу ЖЕО-603 стала структурним підрозділом КП УЖГ ”Липкижитлосервіс”; докази того, що ЖЕК-305 і ЖЕО-603 є одним і тим же ЖЕО; докази звернення позивача до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві стосовно майна переданого ЖЕО-603 на зберігання за актом державного виконавця від 17.06.2006.

На виконання вимог вказаних ухвал суду позивач надав письмові пояснення № 18-560/11 від 13.04.2007, розпорядження Печерської районної у місті Києві ради № 630-р від 30.12.2005, розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 1596 від 30.12.2005, розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 122 від 01.02.2002, лист позивача № 18-1615/11 від 01.12.2006, лист Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду ”Липкижитлосервіс” № 1368/4 від 29.01.2007, наказ Державного комунального підприємства по утриманню будівель, споруд та прибудинкової території № 123 від 20.08.1997.

В письмових поясненнях № 18-560/11 від 13.04.2007 позивач вказує на те, що відповідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві ради № 630-р від 30.12.2005 КП ”Липкижитлосервіс” є правонаступником прав та обов’язків позивача в частині майна, що передається з ЖЕО-601, 603, 604, 607 згідно із додатками 1, 2. Відповідно до додатків 1, 2 КП ”Липкижитлосервіс” передавались лише будинки в тому числі і будинок по вул. Січневого повстання, 3-а, в якому відповідач орендував приміщення.

Дослідивши надані позивачем документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що останнім не доведено, що знаходження майна на складі за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 41 порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Так, з наданих позивачем документів не можна дійти висновку, що складське приміщення за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 41, в якому перебуває спірне майно, знаходилось на час звернення з даним позовом до суду в оперативному управлінні позивача, оскільки ні розпорядженням Печерської районної у місті Києві ради № 630-р від 30.12.2005, ні розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 1596 від 30.12.2005 не передбачено, що будинок № 41 по вул. Залізничне шосе залишився в оперативному управлінні позивача після передачі ЖЕО-603 КП ”Липкижитлосервіс”.

Що ж стосується посилання позивача на лист КП ”Липкижитлосервіс” № 1368/4 від 29.01.2007, то він також не може бути прийнятим в підтвердження факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки вказаний лист лише підтверджує факт перебування приміщення за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 3-а на балансі позивача під час виселення відповідача із вказаного приміщення.

Згідно із статтею 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або освоюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом  заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Крім того слід зазначити, що статтею 79 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що виселення здійснюється в присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов’язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржникові. Державний виконавець у необхідних випадках забезпечує в установленому порядку зберігання майна боржника, але не більше як три роки, з покладенням понесених витрат на боржника. Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов’язаний провести опис майна та зазначити його вартість. Описане майно передається на відповідальне зберігання особі, яка державним виконавцем призначена охоронцем майна. Передане на зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після сплати боржником витрат на його збереження.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що позивач чи призначена державним виконавцем відповідальна особа – зам. начальника ЖЕО-603, якій передано на відповідальне зберігання майно відповідача за описом, звертались до державного виконавця відповідно до вищенаведених правових норм.

Таким чином, господарський суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що позивач не довів свої позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача звільнити нежитлове приміщення (складське) по вул. Залізничне шосе, 41 від майна останнього, а тому вони задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарським судом першої інстанції в процесі розгляду справи в достатній мірі з’ясовані та доведені обставини, що мають значення для справи, і рішення прийняте судом у повній відповідності з матеріалами справи та з дотриманням норм процесуального і матеріального права, а доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від18.12.2006 у справі №35/347 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріали справи № 35/347 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.