ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/403

21.11.07

За позовом        Малого приватного підприємства „Гетьман”

до                        Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»

про                      визнання права власності та зобов’язання винити дії

Суддя   Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача         Копейчиков М.В. –представник за довіреністю № б/н від 04.10.07.;

Від відповідача     Чепов О.О. –представник за довіреністю № 42929 від 08.12.06.

Рішення прийнято 21.11.07. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошенням в судовому засіданні перервою з 08.11.07. по 21.11.07.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Малого приватного підприємства „Гетьман” до Комунального підприємства „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” про:

- визнання права власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю (павільйон № 1 на фундаменті) загальною площею 100 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13;

- визнання права власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю (павільйон № 2 на фундаменті) загальною площею 77 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13;

- зобов’язання відповідача зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю (павільйон № 1 на фундаменті) загальною площею 100 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду;

- зобов’язання відповідача зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю (павільйон № 2 на фундаменті) загальною площею 77 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було відмовлено позивачу  у здійсненні державної реєстрації права власності на спірне майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.07. порушено провадження у справі № 30/403, розгляд справи призначено на 08.11.07. о 15-30.

В судовому засіданні 08.11.07. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Комунальне підприємство „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” проти позову заперечує т просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю.

В судовому засіданні 08.11.07. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 21.11.07. о 15-40.

В судовому засіданні 21.11.07. представник позивача подав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд:

- визнати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю загальною площею 184,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13;

- визнати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю загальною площею 53,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13;

- зобов’язати відповідача зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю загальною площею 184,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду;

- зобов’язати відповідача зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  на нежитлову будівлю  загальною площею 53,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду.

Представником позивача в судовому засіданні 21.11.07. заявлено усне клопотання про покладення судових витрат на Мале приватне підприємство „Гетьман”.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

18.02.97. між Товариством х обмеженою відповідальністю „Либідь ЛТД” (Продавець) та Малим приватним підприємством „Гетьман” (Покупець) було укладено Договір купівлі –продажу, відповідно до якого Продавець продав Покупцю нежитлову будівлю (павільйон № 1 на фундаменті) площею 100 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13, та нежитлову будівлю (павільйон № 2 на фундаменті), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13.

У відповідності до п. 1.2 Договору купівлі –продажу від 18.02.97., право власності на майно переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання цього Договору.

У відповідності до матеріалів справи, 20.02.97. зазначене вище майно було передано Малому приватному підприємству „Гетьман”, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлових будівель за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13, копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що після укладення зазначеного вище Договору та переходу до позивача права власності на зазначене вище майно, 24.05.01. Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України було затверджено  нову Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна.

Зазначеною Інструкцією, було встановлено перелік об’єктів, які підлягають інвентаризації, та вимоги до проведення інвентаризації та підрахунку площ.

Мале приватне підприємство „Гетьман” зазначає, що при здійсненні підрахунку площ нерухомого майна, що було придбано позивачем за Договором купівлі-подажу від 18.02.97., відповідно до правил, встановлених Інструкцією, МПП „Гетьман” з’ясувало, що дійсна площа об’єктів складає: будівлі № 1 –184, 1 кв.м, будівлі № 2 –53,6 кв.м.

Позивач зазначає, що ним не здійснювалось перебудови або реконструкції спірного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача - Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»із заявою про реєстрацію права власності на спірне майно.

Але, відповідач відмовив Малому приватному підприємству „Гетьман”  у здійсненні державної реєстрації права власності спірного майна, з посиланням на те, що правовстановлюючий документ оформлений неналежним чином.

В зв’язку з вищевикладеним, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує його право власності на спірне майно, не дозволяючи здійснювати повноцінне користування, володіння та розпорядження ним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 128 Цивільного кодексу УРСР (який діяв на момент укладення договору), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до положень ч. ст. 47 Цивільного кодексу УРСР, в редакції, яка була чинною на момент укладання договору купівлі-продажу спірного майна, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі.

У відповідності до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР було встановлено, що  договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Таким чином, на форму договору купівлі –продажу від 18.02.97. зазначені вище положення не поширювались, а тому зазначений договір є дійсним.

За таких обставин, право власності у позивача  на спірне майно виникло на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.97.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу  України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу  України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 147 Господарського кодексу України, право власності та інші майнові права суб’єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього кодексу.

Статтею 20 Господарського кодексу України  встановлено, що права та законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, наявними у справі доказами доведено, що позивач набув право власності на спірне майно правомірно.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання за Малим приватним підприємством „Гетьман” права власності на нежитлову будівлю загальною площею 184,1 кв. м та нежитлову будівлю загальною площею 53,6 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13, є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов’язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Частиною 1 ст. 181 Цивільного кодексу України та ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об’єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності на спірне майно підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Малого приватного підприємства „Гетьман” є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до усного клопотання позивача, судові витрати покладаються на Мале приватне підприємство „Гетьман”.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,  –

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги Малого приватного підприємства „Гетьман” задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман” (03164, м. Київ, вул. Клавдіївська, 34, к. 48, ) на нежитлову будівлю загальною площею 184,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13.

3.          Визнати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман” (03164, м. Київ, вул. Клавдіївська, 34, к. 48, ) на нежитлову будівлю загальною площею 53,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13.

4.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»(01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4 в, ) зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман”  (03164, м. Київ, вул. Клавдіївська, 34, к. 48, ) на нежитлову будівлю загальною площею 184,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду.

5.          Зобов’язати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»(01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4 в, ) зареєструвати право власності Малого приватного підприємства „Гетьман” (03164, м. Київ, вул. Клавдіївська, 34, к. 48, ) на нежитлову будівлю  загальною площею 53,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 на підставі рішення суду.

6.          Після вступу рішення в законну силу видати накази.

7.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до вимог ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Т.М.Ващенко