ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.07 р.                                                                               Справа № 1/382

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зевс-2003», м. Запоріжжя

до відповідача  Приватного підприємства “Регіон-2003”, м. Донецьк

про  стягнення  113 390,30 грн.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання:  Розум  А.С.

Представники :

Від позивача  – Маркіна О.А. – представ. за дов.

Від відповідача –  не з”явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю  “Зевс-2003”, м. Запоріжжя звернулось з позовом до Приватного підприємства “Регіон-2003”, м. Донецьк про стягнення суми боргу 111 000,30 грн.,  та річних  2 390,30 грн.

В обґрунтування  позову позивач посилається на  несвоєчасну оплату  товару та  в  якості  доказів  надав  копію  договору    № б/н від 08.10.2005 року, копію специфікації №1 на продукцію, копію виписки по рахунку від 07.12.2005 року.

Відповідач в судове засідання 09.01.2007 року не з’явився, витребувані документи не надав, тому розгляд справи був відкладений. Про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи, відповідач був належним чином повідомлений про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання ухвали.

Суд  зобов’язав позивача надати довідку з державної статистики про реєстрацію  відповідача.

Позивач надав копію витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, згідно якого юридичною адресою відповідача є адреса, яка вказана в позовній заяві. Але в наступне засідання відповідач не з’явився, не скористався своїм правом на захист інтересів.  Справа відповідно до ст. 75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши  матеріали  справи,  заслухавши  пояснення  представника  позивача,  господарський суд  встановив,  що  08.10.2005 року  між сторонами  був   укладений  договір поставки № б/н, згідно з яким Постачальник  (відповідач)  прийняв на себе обов’язки  щодо  передачі Покупцю (позивачу) заготівку квадратну-80, СТ-3,  а Покупець (позивач)  зобов’язався прийняти  товар та згідно  з  пунктом 4.1 договору  здійснити перерахування грошових сум на умовах 100 відсоткової передплати.

Відповідно до умов договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 111 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 08.12.2005 року.

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України в  редакції 2003р. зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Відповідач   свої  обов’язки по  договору не виконав.

В силу ст. 693 Цивільного кодексу України  передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав   товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач  06.03.2006 року  направив відповідачу  лист № 20,  в  якому   вимагав відповідача  повернути отриману передоплату у сумі 111000,00 грн. до 13.03.2006 року. Однак, вимоги позивача не  були  виконані.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми. Позивач нарахував річні в сумі 2390,30 грн.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень. Позовні  вимоги  доказані  позивачем.

Судові  витрати  покладаються  на  відповідача.

Керуючись ст.ст.  33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд  -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс-2003”, м. Запоріжжя - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства “Регіон-2003”, м. Донецьк (83000, м. Донецьк, бул. Шевченко, буд. 133, МФО 335816, р/р 6980 у ф-л ДРУ Банк “Фінанси та Кредит” м. Донецьк) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Зевс-2003 року” (69095, м. Запоріжжя, вул.. Ладожська, 21/90, МФО 313560, р/р у ЗФ КБ ВАТ м. Запоріжжя): суму боргу -    111 000, 00 грн. річні у сумі  2 390,30 грн. та судові витрати по сплаті державного мита у сумі 1133,90 грн.

Рішення оголошено  в  засіданні  та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Азарова З.П.