ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13.03.07
Справа № 15/61

Суддя  Пономаренко Є.Ю., розглянувши
матеріали справи  за позовом

Прокурора м. Києва в
інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави Міністерства
праці та соціальної політики України, м. Київ

до Державного
підприємства «Лимарівський кінний завод № 61», с.
Новолимарівка  Біловодського району
Луганської області

Треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача:

Міністерство фінансів України,
м. Київ

Державне казначейство України,
м. Київ

про стягнення 72213 грн. 00 коп.

За участю:

прокурор
- Гришина Т.А.;

представників сторін:

від позивача
- Гонтарєва О.В. - гол. спец. - держ. інсп., довіреність № 114/0/25-06 від
28.12.06.;

від відповідача
-  Сухаверхов А.І., заст. директора по
довіреності від 13.03.2007р. №121;

від третьої особи
Міністерства фінансів України - не прибув;

від третьої особи Державного
казначейства України - не прибув.

До початку слухання справи по суті
представником позивача подано клопотання про відмову від здійснення звукової
фіксації судового процесу. Клопотання не суперечить ст. ст. 44, 811
ГПК України і  задоволено судом.

Суть спору:
прокурором в інтересах держави в особі державного органу -позивача у справі
заявлено вимоги стягнути з державного підприємства «Лимарівський кінний завод №
61»заборгованість по безвідсотковій, цільовій бюджетній позиці на погашення
заборгованості із виплати заробітної плати у сумі 70200 грн., а також пеню в
сумі 2013 грн. по договору від 22.10.2004р. №33 на користь Міністерства праці
та соціальної політики України.

Прокурор та представник
позивача  позовні вимоги підтримали з
підстав заявлених у позовній заяві.

Відповідач надав пояснення по
справі від 09.03.2007р., за якими підтвердив обставини щодо одержання позички
за договором з позивачем та наявності за ним боргу, вказавши також про
недофінансування підприємства з боку держави і збиткову роботу підприємства.

Треті особи, які не заявляють самостійні
вимоги на предмет спору на стороні позивача поясненнями до позовної заяви
позовні вимоги підтримали у повному обсязі і вважають, що вони підлягають
задоволенню з підстав викладених у позові.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши прокурора та представників сторін, суд встановив наступне.

Виходячи з положень ст.ст. 22, 23,
26, 109-3 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік», на
підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. №1111 та наказу
Міністерства праці та соціальної політики України від 20.09.2004р. № 231/576,
між Міністерством праці та соціальної політики України як позикодавцем та
Державним підприємством «Лимарівський кінний завод № 61»як позичальником
22.10.2004р. укладено договір №33 безвідсоткової, цільової бюджетної позики на
погашення заборгованості із виплати заробітної плати (далі - договір).

Предметом даного договору (п. 1.1.)
визначено правовідношення, за яким позикодавець зобов'язується передати
позичальнику безвідсоткову, цільову бюджетну позику на погашення заборгованості
із виплати заробітної плати, а останній зобов'язується використати її за
цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк.

Відповідно до розділу 3 договору та
додатку №1  до договору сума позики
становить 110 000 грн.

На виконання умов даного договору
позивач перерахував підприємству відповідача грошові кошти (позику) у розмірі
110 000 грн. за платіжним дорученням від 18.11.2004р. №30.

Строки та порядок повернення позики
визначено у розділах 5, 6 договору.

Так, відповідач зобов'язаний був
здійснювати повернення позички щомісячно, починаючи з 1 січня 2005 р., рівними
частками, згідно графіку її повернення, викладеному у Додатку №2, що є
невід'ємною частиною договору.

Відповідач грошові зобов'язання за
договором не виконував, внаслідок чого станом на 01.12.2006р. утворився борг у
заявленій до стягнення прокурором сумі 70 200 грн. 00 коп.

У зв'язку з цим прокурором в
інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України, що
є уповноваженим державою органом на здійснення функцій у спірних
правовідносинах, заявлено позов, що розглядається у даній справі.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи прокурора, сторін та третіх осіб і надані ними докази
суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного
кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести
певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності боргу
підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Позовні вимоги по стягненню пені
нарахованої на підставі п. 9.3 договору також визнаються судом обґрунтованими
та підлягають задоволенню в повному обсязі, який відповідає вимогам чинного
законодавства в частині порядку нарахування неустойки.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України з відповідача до держбюджету
України підлягають стягненню судові витрати у складі: 722 грн. 13 коп.
державного мита, а також 118 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116
Господарського процесуального кодексу України, із змінами внесеними Законом
України від 22 вересня 2005 року N 2900-IV, накази про стягнення державного
мита надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Відповідно до ст.85 ГПК України у
судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и
в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Лимарівський кінний завод №61», с. Новолимарівка  Біловодського району Луганської області, вул.
Будьонного, б. 1, ідентифікаційний код за на користь:

- Міністерства праці та
соціальної політики України, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10,
ідентифікаційний код за , заборгованість по безвідсотковій,
цільовій бюджетній позиці на погашення заборгованості із виплати заробітної
плати у сумі 70200 грн., пеню в сумі 2013 грн. (разом 72 213 грн.). Наказ
видати позивачу у справі (стягувачу).

- державного бюджету України
рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській області, одержувач УДК у м.
Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013, , код
бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, державне мито у
сумі 722 грн. 13 коп. видати наказ Державній податковій інспекції;

- Державного підприємства “Судовий
інформаційний центр”, р/р 0001 у ВАТ “Банк Універсальний” м. Львів,
МФО 325707 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00
коп., наказ видати.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення
підписано 16.03.2007р.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко