ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.
Справа № 17/77

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., при секретарі судового засідання  Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні  справу

за позовом:
Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі, м. Галич, Івано-Франківської області, вул. Шевченка,10.

до відповідача:
Відкритого акціонерного товариства "Галицька сільгоспхімія",                  смт. Більшівці, Галицького району, Івано-Франківської області, вул. Слобідська, 2.

про
стягнення  7057 грн. 61 коп.

за участю представників:

Від позивача:
Марунчак М.В. - головний спеціаліст- юрист (довіреність №191/06  від 19.01.2005 року ).

Від відповідача:      Герула В.М. - представник (довіреність №34  від 02.04.2007 року ).
Учасник судового засідання: .

Суть справи: заявлено позов про стягнення  7057 грн. 61  коп.

Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі, Івано-Франківської області заявлено вимогу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Галицька сільгоспхімія", заборгованості в сумі 7057 грн. 61 коп. з виплаченої пенсії  громадянам Мельничуку В.С., Якубовському Б.І., Бойко І.І.

В судовому засіданні сторонам роз»яснено процесуальні права і обов»язки відповідно до ст. 22 ГПК України.

Позивач  позовні вимоги підтримує та просить суд поновити строк позовної давності за  заявленою вимогою.

Відповідач позов заперечує, вказуючи на  прийняття господарським судом  Івано-Фрагнківської області відповідного рішення  по справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та на пропуск позивачем строку позовної давності, в зв»язку з чим просить суд припинити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Підставою позову є обставини,  якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення. З урахуванням тієї обставини, що підстави позову у справі 14/503 та у даній справі є різними, підстави для припинення провадження у суду відсутні, отже даний спір підлягає вирішенню по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок смертельної травми  працівника відповідача Мельничука В.С., Мельничуку О.В. призначена пенсія по втраті годувальника; внаслідок професійного захворювання працівнику Якубобовському Б.І. призначена пенсія по професійному захворюванню; внаслідок трудового каліцтва працівнику Бойко І.І. призначена відповідна пенсія, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Факти заподіяння шкоди з вини відповідача підтверджується актами про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до ст.460 ЦК України організація, відповідальна за шкоду, заподіяну здоров’ю громадянина, зобов'язана за регресною вимогою органу державного соціального страхування чи Пенсійного фонду України відшкодувати суми допомоги або пенсій. Загальна сума виплаченої пенсії за період з 01.01.2000р. по 01.04.2001р. становить 7057 грн. 61 коп.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред»явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

На спірні правовідносини про стягнення в порядку регресу виплаченої пенсії  поширюються положення Цивільного кодексу УРСР, в тому числі положення про позовну давність, відповідно до яких, зокрема ст. 71 загальний строк для захисту права за  позовом  особи,  право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу УРСР, позовна  давність  застосовується  судом,   арбітражем    або третейським судом  незалежно від заяви сторін.

В силу ст. 80 Цивільного кодексу УРСР, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову  є підставою для відмови в позові.

Позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні, не наведено жодних підстав в обгрунтування причин пропуску передбаченого законом строку а отже у суду відсутні підстави для його поновлення, оскільки  відповідно до ч.2 ст. 80 Цивільного кодексу УРСР строк позовної давності підлягає поновленню судом тільки у разі поважності причин його пропуску.

За наведених обставин,  у позові слід відмовити у зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. 124 Конституції України,  ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,   ст.ст. 71, 75, 80 ЦК УРСР, ст.ст. 12, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                         Неверовська Л.М.

Рішення підписане 13.04.2007 р.

Документ виготовлено АС "Діловодство"

Виконавець Боднарчук М.Б.