ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2007 р.                                                                   Справа № 12/200

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Бутирського А.А., при секретарі Стаховській Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Колективного підприємства „Склодзеркальний завод” м.Чернівці

до Державної податкової інспекції у м.Чернівці

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Представники:

Від позивача –Морочковський А.А. –директор, Дутчак Т.І. –представник (довіреність від 14.01.2007 року)

Від відповідача –Іліка Р.І. –заступник начальника юридичного відділу, Чмола І.І. – головний державний податковий інспектор (довіреність від 12.12.2006 року)

В засіданні приймали участь

Постанова прийнята 26.10.2007 року у зв’язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 15.10.2007 року

СУТЬ СПОРУ: Колективне підприємство „Склодзеркальний завод” м.Чернівці звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м.Чернівці про визнання нечинними наступних податкових повідомлень-рішень: №№ 000604152/0, 000603152/0, 000602152/0 від 20.03.2007 року та 000602152/31/ск від 19.06.2007 року.

Обґрунтовуючи  позовні вимоги, позивач посилається на те, що 24.12.2004 року господарським судом Чернівецької області порушено провадження у справі №10/206/Б про банкрутство КП„Склодзеркальний завод”. У справі про банкрутство відповідачем було заявлено кредиторські вимоги на суми, які тотожні донарахованим податковим зобов’язанням у спірних рішеннях. Також позивач вказує на те, що всі вимоги, які не були заявлені у справі про банкрутство, вважаються погашеними.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що спірні рішення прийняті згідно норм діючого законодавства.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 31.03.2005 року у справі №10/206/Б про банкрутство позивача, яка порушена 24.12.2004 року, визнано вимоги Державної податкової інспекції у м.Чернівці у сумі 7940,85 грн. основного боргу та 11053,15 грн. штрафних санкцій і пені (оголошення про порушення справи про банкрутство від 27.01.2005 року в газеті „Голос України”). Вимоги Державної податкової інспекції у м.Чернівці визнано на підставі її заяви, куди увійшов і збір на забруднення навколишнього середовища.

Поданню заяви про визнання кредитором передувала перевірка позивача, яка була проведена 20.01.2005 року, і якою було зафіксовано несвоєчасну сплату збору на забруднення навколишнього середовища.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 28.04.2005 року у справі №10/206/Б введено процедуру санації, а ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.05.2006 року у справі №10/206/Б припинено провадження у справі про банкрутство КП„Склодзеркальний завод”. При цьому в останній ухвалі суду вказано, що боржник погасив всі вимоги кредиторів, що внесені до реєстру.

Зазначені ухвали у справі №10/206/Б не оскаржувались.

26.02.2007 року відповідачем складено акт про несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання позивачем. Даним актом, серед іншого, виявлено несвоєчасну сплату збору на забруднення середовища у лютому 2003 року –лютому 2004 року, тобто до порушення справи про банкрутство.

За результатами перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання зі збору на забруднення навколишнього природного середовища: №000604152/0 від 20.03.2007 року, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у сумі 0,37 грн., №000603152/0 від 20.03.2007, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у сумі 6,34 грн., №000602152/0 від 20.03.2007 року, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у сумі 1,97 грн.

За результатами розгляду скарги на згадані рішення, відповідачем прийнято ще одне податкове повідомлення-рішення №000602152/31/ск від 19.06.2007 року, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у сумі 1,44 грн.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає (частина 2 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

Таким чином, вимоги щодо сплати штрафу, право на стягнення якого виникло до порушення провадження у справі, вважаються погашеними, а тому спірні податкові повідомлення-рішення слід визнати нечинними.

Крім того, штрафні санкції, які донараховані за спірними податковими повідомленнями-рішеннями, були заявлені відповідачем як кредиторські вимоги у справі про банкрутствоі, відповідно, погашені були у процедурі санації. Такі дії відповідача призведуть до подвійної сплати штрафних санкцій відповідачем за одне порушення.

Також суд зазначає, що підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. При цьому слід зазначити, що штрафні санкції є похідними від податкового боргу, і якщо податковий борг прострочений, то штрафні санкції також є простроченими.

У відповідності до пункту 18.2 статті 18 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції, безнадійним же в силу цього підпункту статті 18 Закону № 2181 визнається в тому числі податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом.

Судовим слуханням встановлено, що відповідачем нараховано штрафні санкції за строк, більший ніж 1095 днів, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом, оскільки, як зазначалося вище, відповідач нарахував штрафні санкції всупереч положенням частини 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Судові витрати повернути позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 71, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинними наступні податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Чернівці: №№ 000604152/0, 000603152/0, 000602152/0 від 20.03.2007 року та 000602152/31/ск від 19.06.2007 року.

3.          Стягнути з державного бюджету України на користь Колективного підприємства „Склодзеркальний завод”, код 21411339, м.Чернівці, вул. Мисливська, 7  – 3,40 грн. державного мита.

4.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А.А. Бутирський

Постанова складена  у повному обсязі 30.10.2007 року.

Суддя                                                             А.А. Бутирський