донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

17.04.2007 р.                                                                                  справа №38/427

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

При секретарі: Шишенко Я.О.

За участю представників сторін:

від позивача –Гой О.В. –юрисконсульт, довіреність № 08-17 від 10.01.2007р.

від відповідача 1 –Медведєв О.В. –довіреність № 293/10/10-113 від 12.01.2007р.

від відповідача 2 -  Каракуркчі Ю.В. –довіреність № 17975/10/10-013 від 02.10.2006р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Донецькій області м. Донецьк

на  постанову

господарського суду Донецької області

від 07.02.2007р.

по справі № 38/427 (суддя Радіонова О.О.)

за позовом Маріупольського міського центру зайнятості м. Маріуполь Донецька область

до відповідача1 - Державної податкової адміністрації України в Донецькій області м.Донецьк

до відповідача 2 - Державної податкової інспекції у м. Маріуполі Донецької області

про стягнення суми виплаченого забезпечення у розмірі 6 343 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

Маріупольський міський центр зайнятості м. Маріуполь Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області із позовною заявою до Державної податкової адміністрації України в Донецькій області м. Донецьк про стягнення суми виплаченого забезпечення у розмірі 6343 грн. 88 коп.

Постановою від 07.02.2007р. у справі № 38/427 (суддя Радіонова О.О.) господарський суд  позовні вимоги задовольнив повністю.

Постанова суду мотивована тим, що Бударева Н.О. поновлена у Державній податковій адміністрації у Донецькій області на посаді начальника відділення перевірок в галузях виробничої сфери головного відділу податкової міліції ДПІ у м. Маріуполі згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.02.2006р.

Крім того, з ДПА в Донецькій області як з роботодавця на користь Бударевої Н.О. стягнуто моральну шкоду в сумі 300 грн., з ДПІ в м.Маріуполі - середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2005р. по 06.02.2006р. 2148,59 грн.

Ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 27.04.2006р. у справі № 22ас-84/2006 постанова Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.02.2006р. змінена в частині стягнення середнього заробітку за вимушений прогул. В решті частини зазначену постанову залишено без змін.

Пунктом  4 ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 1.5 Положення про державну податкову адміністрацію у Донецькій області у складі ДПА знаходяться спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями (управління податкової міліції, управління податкової міліції по оперативному документуванню; слідчий відділ податкової міліції; регіональне управління по боротьбі з корупцією в органах ДПС).

Згідно додатку 3 до наказу ДПА України від 13.07.2005р. № 262 відділ податкової міліції знаходиться в структурі податкового органа (ДПІ), але організаційно і функціонально підпорядковується УПМ ДПА в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до чого складений штатний розпис ДПІ у м.Маріуполі, затверджений заступником голови ДПА в Донецькій області 11.08.2005р.

Тому, суд дійшов висновку, що ДПІ в м. Маріуполі не є роботодавцем по відношенню до Бударевої Н.О. у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, а відтак на відповідача 2 не розповсюджуються норми п.4 ст. 35 цього Закону.

Судом визнано неспроможним посилання першого відповідача на те, що Фонд стягує виключно приховані або занижені обов’язкові збори та недоїмку, оскільки Фонд зобов’язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені Законом, вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду, контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом (п.2 ст. 34 вищевказаного Закону).

Аргументи ДПА України в Донецькій області з посиланням на Закон України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” судом відхилені, оскільки вказаний Закон є спеціальним законом з питань оподаткування та розповсюджується на податкові відносини, а в даній справі мова йде про стягнення матеріального забезпечення в якості допомоги по безробіттю,  яке регулюється нормами  Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Спори, що виникають із правовідносин за Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, вирішуються в судовому порядку відповідно до ст. 39 цього Закону, а відтак, твердження відповідача 1 про те, що  Законом не передбачено право  центрів зайнятості звертатися до суду з позовами про стягнення грошового забезпечення є безпідставним.

Оскаржуючи постанову суду, ДПА України в Донецькій області просить її скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд не врахував, що законами України або іншими нормативними актами не передбачено право державних центрів зайнятості звертатись до суду з позовами про стягнення грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України “Про зайнятість населення” позивач має право лише стягувати до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття суми прихованих або занижених обов’язкових зборів та недоїмок.

Виплата застрахованій особі грошового забезпечення не є прихованим або заниженим обов’язковим збором та недоїмкою.

Частиною 4 статті 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” не визначено хто саме та в якому порядку повинен стягувати суми виплаченого застрахованій особі грошового забезпечення.

З аналізу ст. 1, ст. 7 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” вбачається, що ДПА у Донецькій області та ДПІ у м. Маріуполі є юридичними особами, у складі яких знаходяться підрозділи податкової міліції. У складі ДПІ у м. Маріуполі знаходиться головний відділ податкової міліції ДПІ, до складу якого в свою чергу (на час звільнення Бударевої) входило відділення невиробничої сфери відділу дослідчих перевірок.

Бударева Н.О. працювала в ДПІ у м. Маріуполі, звільнена та поновлена за рішенням суду на тій самій посаді, саме ДПІ у м. Маріуполі використовувало найману працю Бударевої Н.О., у зв’язку з чим роботодавцем застрахованої особи в розумінні п. 10 ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” є ДПІ у м. Маріуполі, а не ДПА у Донецькій області.

Крім того, відомості про прийняття на службу осіб та їх звільнення надає до Маріупольського центру зайнятості саме ДПІ у м. Маріуполі. Грошове забезпечення Бударева Н.О. отримувала в ДПІ у м. Маріуполі. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя стягнуто на користь Бударевої Н.О. грошове забезпечення за час вимушеного прогулу саме з ДПІ у м. Маріуполі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, оскільки відповідно до ст.14 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, виконавчі дирекції Фондів соціального страхування, їх робочі органи у відповідних правовідносинах виступають як суб’єкти владних повноважень у системі загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 ст. 10 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачено, що управління Фондом здійснюють правління Фонду та виконавча дирекція Фонду, а в силу ч. 1 ст. 12 Закону, виконавча дирекція як виконавчий орган правління забезпечує виконання рішень правління. При цьому функції  виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, які є робочими органами виконавчої дирекції Фонду.

До повноважень робочих органів виконавчої дирекції Фонду, зокрема, належить представництво інтересів Фонду в судових та інших органах (ч. 2 с. 12 вищевказаного Закону).

Оскільки Бударева Н.О. поновлена у ДПА у Донецькій області на посаді начальника відділення перевірок в галузях виробничої сфери головного відділу податкової міліції у м. Маріуполі, тому відповідно до п. 4 ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” із першого відповідача правильно утримана сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Наказом № 638-0 від 29.09.2005р. відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України 01.10.2005р. з Державної податкової адміністрації у Донецькій області з посади начальника відділення перевірок в галузях виробничої сфери відділу дослідчих перевірок головного відділу податкової міліції державної податкової інспекції у м. Маріуполі звільнено Будареву Наталію Олексіївну, яка 12.10.2005р. звернулася до Жовтневої міжрайонної філії Маріупольського міського центру зайнятості як така, що шукає роботу.

Бударевій Н.О. 19.10.2005р. надано статус безробітної з виплатою  допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.02.2006р. по справі № 2-393/06 гр. Бударева Н.О. поновлена на роботі у Державній податковій адміністрації у Донецькій області на посаді начальника відділення перевірок в галузях виробничої сфери головного відділу податкової міліції державної податкової інспекції у м. Маріуполі.

Стягнуто з ДПІ в м. Маріуполі на користь Бударевої Н.О. заробіток за вимущений прогул за період з 01.10.2005р. по 06.02.2006р. в сумі 2148 грн. 59 коп.

Стягнуто з Державної податкової адміністрації в Донецькій області моральну шкоду в сумі 300 грн., оскільки працедавцем виступає Державна податкова адміністрація в Донецькій області.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27.04.2006р. вищевказана постанова змінена в частині стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

На виконання постанови суду наказом ДПА у Донецькій області від 11.05.2006р. № 223-0 скасовано наказ ДПА в Донецькій області від 29.09.2005р. № 638-0 в частині звільнення Бударевої Н.О. та поновлено її на посаді начальника відділення перевірок в галузях виробничої сфери відділу дослідчих перевірок головного відділу податкової міліції ДПІ у м.Маріуполі.

Згідно наказу № НТ060518 від 18.05.2006р. Жовтневої міжрайонної філії Маріупольського міського центру зайнятості безробітна Бударева Н.О. знята з обліку у центрі зайнятості та їй було припинено допомогу по безробіттю на підставі ст. 31 п. 1 пп.2 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Відповідно до довідки, виданої Бударевій Н.О. (т. 1 а.с. 11) за час перебування на обліку з 19.10.2005р. по 17.05.2006р. їй виплачена допомога по безробіттю у сумі 6 343 грн. 88 коп.

З метою отримання виплаченої Бударевій Н.О. допомоги по безробіттю, Маріупольський міський центр зайнятості звернувся до суду першої інстанції із позовною заявою про стягнення з ДПА у Донецькій області 6 343 грн. 88 коп. (з урахуванням уточнених позовних вимог).

Частиною 4 статті 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” визначено, що з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийняті заперечення ДПА у Донецькій області про те, що він не є роботодавцем Бударевої Н.О., а належним відповідачем у справі є ДПІ у м. Маріуполі з огляду на наступне.

Згідно п. 10 ст. 1 вищевказаного Закону роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган та фізичні особи, які використовують найману працю.

Відповідно до п. 1.5 Положення про державну податкову адміністрацію у Донецькій області у складі ДПА знаходяться спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями (управління податкової міліції, управління податкової міліції по оперативному документуванню; слідчий відділ податкової міліції; регіональне управління по боротьбі з корупцією в органах ДПС).

Згідно додатку 3 до наказу ДПА України від 13.07.2005р. № 262 відділ податкової міліції знаходиться в структурі податкового органа (ДПІ), але організаційно і функціонально підпорядковується УПМ ДПА в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до чого складений штатний розпис ДПІ у м.Маріуполі, затверджений заступником голови ДПА в Донецькій області 11.08.2005р.

Крім того, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.02.2006р. по справі № 2-393/06 працедавцем Бударевої Н.О. визнано Державну податкову адміністрацію в Донецькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що виплачена сума матеріального забезпечення Бударевій Н.О. у сумі  6 343,88 грн. підлягає стягненню з Державної податкової адміністрації в Донецькій області, як роботодавця по відношенню до Бударевої Н.О., а ДПІ в м.Маріуполі не є роботодавцем по відношенню до Бударевої Н.О. у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Посилання скаржника на те, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України “Про зайнятість населення” позивач має право лише стягувати до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття суми прихованих або занижених обов’язкових зборів та недоїмок, а ч. 4 ст. 35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” не визначено хто саме та в якому порядку повинен стягувати суми виплаченого застрахованій особі грошового забезпечення, не приймається судовою колегією до уваги, оскільки відповідно до ст. 39 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Оскільки в цьому спорі сторонами є роботодавець та страховик –Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, то відповідно, кожна з цих сторін має право звернутися до суду для вирішення будь-якого спору, згідно правил підсудності.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду Донецької області відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи та не підлягає скасуванню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 п. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Донецькій області м.Донецьк на  постанову господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. по справі № 38/427 – залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. по справі № 38/427 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Ухвала  складена в повному обсязі 20.04.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:

1.          позивачу

2.          відповідачу 1

3.          відповідачу 2

4.          у справу

5.          ДАГС

6.          господарському суду