ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.07                                                                                        Справа №  20/491/07

Суддя

м.Запоріжжя

За позовом Прокурора Ленінського району м.Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах –

Позивач: Управління житлового господарства Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вісена”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №13”, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Казенне підприємство “Запорізький титано-магнієвий комбінат”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 13326,89 грн. заборгованості з орендної плати, розірвання договору та виселення

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від прокурора – Коваленко Ю.К. (посвідчення №233);

Від позивача   – Фролов В.В. (довіреність №15-01/648 від 05.07.2007р.);

Від відповідача  –не з'явився;

Від  КП “ВРЕЖО №13”  - Фролов В.В. (довіреність №1704 від 03.07.2007р);

Від КП “Запорізький титано-магнієвий комбінат” –

Жигунова О.М. (довіреність №35 від 18.07.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за орендну плату в сумі 22513,34  грн. та виселення  ТОВ “Вісена”.

Ухвалою господарського суду від 20.08.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/491/07,  судове засідання призначено на 06.09.2007р.  Ухвалою голови господарського суду Запорізької області від 06.09.2007р. в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжений на один місяць. Ухвалою суду від 06.09.2007р. на підставі ст.27 ГПК України до участі у справі залучено  третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Казенне підприємство “Запорізький титано-магнієвий комбінат”,  розгляд справи відкладено на 31.10.2007р., потім на 19.11.2007р.

19.11.2007р. справу розглянуто, за згодою  представників позивача, третіх осіб оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги. Остаточно заявою, яка підтримана прокурором та в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду, просить стягнути з відповідача основний борг за договором № 129-3 від 26.12.2003р.  у сумі 13326,89 грн. за період з липня 2005р. по 19.11.2007р., розірвати договір оренди №129-3 від 26.12.2003р., виселити ТОВ “Вісена”  з орендованого приміщення, яке воно займає згідно з договором оренди №129-3 від 26.12.2003р. та зобов’язати відповідача в місячний термін передати приміщення по акту приймання –передачі балансоутримувачу КП “ВРЕЖО №13”. Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позові, а саме: систематичним невиконанням істотних умов договору щодо сплати орендної плати, обґрунтовані ст.ст.651,782 ЦК України, ст.19,26,27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.  Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та довідці  Головного управління статистики у Запорізькій області: м.Запоріжжя, вул. Маршала Судца,3А, кв.55.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Третя особа КП “Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №13” підтримала позовні вимоги.

Третя особа КП “Запорізький титано-магнієвий комбінат” пояснила, на підставі укладеного між відповідачем та третьою особою договору оренди №129-3 від 26.12.2003р. у період з червня 2004р.по липень 2005р. у відповідача виникла заборгованість за оренду у сумі 5089,76грн. Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.04.2006р.у справі №7/92/06 було стягнуто з відповідача заборгованість за цей період.  01.07.2005р. на підставі рішення Запорізької міської ради №180/3 від 26.05.2005р. будинок був переданий до комунальної власності, на баланс КП “ВРЕЖО №13”.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення  прокурора, представників позивача та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2003р. між Казенним підприємством “Запорізький титано-магнієвий комбінат” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Вісена” було укладено договір  оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за яким   відповідач прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме вбудоване підвальне приміщення, яке розташоване в жилому 5-ти поверховому будинку, загальною площею 130,5 м2, розміщене за адресою: м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд.51, що знаходиться на балансі КП “ЗТМК” (п.1.1 договору).

Зазначений договір діє  з 26.12.2003р. до 26.12.2006р. У разі відсутності заяви про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.(п.п.10.1, 10.6).

Відповідно до розділу 3 договору орендна плата визначається на підставі  Методики розрахунку і порядку використання плати за орендну державного майна, затвердженної постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786; місячна орендна плата без ПДВ за перший місяць оренди (грудень 2003р.) складає 340,99 грн. х індекс інфляції грудня 2003р. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції поточного місяця, орендна плата проводиться щомісячно  10 числа, наступного за тим, що підлягає оплаті.

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом прийому-передачі.

Із матеріалів справи слідує, що за актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затвердженому рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №180/3 від 26.05.2005р., авізо №11 житловий будинок з нежитловими приміщеннями за адресою: м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України,51, передано в комунальну власність, на баланс КП “ВРЕЖО №13”.

Відповідно до п.10.7 договору оренди №129-3 від 26.12.2003р.  реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна, за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем.

Претензією №377 від 07.02.2006р., яка відповідно до  повідомлення про вручення поштового відправлення 22.02.2006р.отримана відповідачем, ТОВ “Вісена” було повідомлено про те, що орендоване приміщення перейшло до комунальної власності, запропоновано сплатити за оренду приміщення в бюджет міста заборгованість в сумі 5008,04 грн. станом на 01.02.2006р.

Як вбачається з матеріалів справи (розрахунок позивача) відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати  орендних платежів не виконує, орендні платежі не вносить, внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість у сумі  13326,89 грн. за період з липня 2005р. по 19.11.2007р.

При цьому суд бере до уваги, що заборгованість відповідача перед третьою особою (КП “Запорізький титано-магнієвий комбінат”) за період з  червня 2004р. по липень 2005р. стягнута рішенням  господарського суду Запорізької області від 17.04.2006р.у справі №7/92/06.

20.07.2007р. ТОВ “Вісена” направлено повідомлення про дострокове розірвання договору оренди №129-3 від 26.12.2003р. у зв’язку з невиконанням умов договору щодо сплати орендних платежів, додатково повідомлено реквізити щодо сплати орендних платежів. Факт направлення повідомлення підтверджується  фіскальним чеком.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Аналогічні положення щодо застосування Господарського кодексу України встановлені пунктом 4 Прикінцевих положень цього Кодексу.

На підставі зазначених норм суд застосовує до спірних  правовідносин сторін  відповідні норми ЦК та ГК України, що набрали чинності з 01.01.2004р.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.  Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендар зобов’язаний своєчасно і у повному обсязі перераховувати орендну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання договірних зобов’язань і погашення вищенаведеної суми заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми 13326,89 грн. заборгованості з орендної плати згідно з наданим розрахунком позивача за період з липня 2005р. по 19.11.2007р. основані на договорі, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Позивач та прокурор також просять розірвати договір оренди №129-3 від 26.12.2003р. Згідно з ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи доведено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо своєчасної сплати орендної плати, що є істотним порушенням договору  оренди. Незважаючи на претензію, повідомлення про дострокове розірвання договору оренди №129-3 від 26.12.2003р. у зв’язку з невиконанням умов договору щодо сплати орендних платежів, відповідач не сплатив заборгованість.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору оренди №129-3 від 26.12.2003р. у зв’язку  з істотним порушенням договору щодо оплати орендної плати є обгрунтованими, доведеними,  тому підлягають задоволенню.

Також заявлені вимоги про виселення ТОВ “Вісена”  з орендованого приміщення, яке воно займає згідно з договором оренди №129-3 від 26.12.2003р. та зобов’язати відповідача в місячний термін передати приміщення по акту приймання –передачі балансоутримувачу КП “ВРЕЖО №13”.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід’ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об’ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України при задоволені позову в результативній частині рішення вказуються найменування майна, що підлягає передачі і місце його знаходження ( у спорі про передачу майна).

Згідно з ст.22 ГПК України зміна предмету позову є правом позивача.

Як слідує із резолютивної частини вимог позивача, позивач просить  виселити ТОВ “Вісена”  з орендованого приміщення, яке воно займає згідно з договором оренди №129-3 від 26.12.2003р. та зобов’язати відповідача в місячний термін передати приміщення по акту приймання –передачі балансоутримувачу КП “ВРЕЖО №13”.

Отже, із позовної вимоги неможливо встановити найменування майна, його індивідуальні ознаки, у тому числі  площу приміщення,  місце знаходження майна. Рішення суду у разі задоволення позову, а також його резолютивна частина, на підставі якої згідно з ст.117 ГПК України видається наказ, не може мати невизначений чи відсильний  характер, зокрема, на договір оренди. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов в цій частині залишити без розгляду. Позивач не позбавлений права згідно з 4 ст.81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на відповідача, оскільки спір доведений до суду внаслідок його неправильних дій.

Керуючись  ст. ст.22, 49,75,81, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вісена” (69123, м.Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3а кв.55, ) на користь місцевого бюджету Орджонікідзевського району  р/р 0007 в  ГУДК України в Запорізькій області,  МФО 813015, , код платежу 22080401) суму боргу 13 326 грн. 89 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вісена” (69123, м.Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3а кв.55, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувача: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, р/р 0007, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22090200, символ банку 095) суму 218  грн. 27 коп. державного мита.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вісена” (69123, м.Запоріжжя, вул. Маршала Судця, 3а кв.55, )  на користь Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, банк отримувач: Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області, р/р0007, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку 259) суму 118  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Розірвати договір оренди №129-3 від 26.12.2003р.

Позовні вимоги в частині виселення та зобов’язання відповідача в місячний термін передати приміщення по акту приймання –передачі залишити без розгляду.

Суддя                                                             Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі  11 .02.2008р.