ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/454

18.12.07

За позовом:          ПП „Агропром”;

До:                    ТОВ „ЮВС”;

Про:                     стягнення 563 094,25 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Баб”як О.В., представник, довіреність б/н від 11.09.2007 р.;

Від відповідача:            не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 523 882,04 грн. заборгованості, 39 212,21 грн. відсотків, 5 630,94 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮВС”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Позивач є законним векселедержателем простого векселя №, номінальною вартістю 523 882,04 грн., з терміном платежу –27.10.2006 р.

Вищезазначений простий вексель був переданий позивачеві згідно з актом приймання-передачі векселів б/н від 05.06.2006 р., укладеним між сторонами.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Як визначено статтею 21 Закону України „Про цінні папери та фондову біржу”, вексель –це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Оскільки відповідач є векселедавцем вищезазначеного векселя, то останній є зобов’язаною особою за векселем, проте відповідач у визначений у векселі строк платежу не сплатив номінальну вартість векселя.

Позивачем (векселедержателем) зазначений вексель не був пред’явлений до платежу.

Статтею 53 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі встановлено, що після закінчення строків установлених:

—для пред’явлення переказного векселя зі строком за пред’явленням або у скільки-то часу від пред’явлення;

—для вчинення протесту в неакцепті або в неплатежі;

—для пред’явлення до платежу в разі застереження “обіг без витрат”, векселедержатель втрачає свої права проти індосантів, проти векселедавця і проти інших зобов’язаних осіб, за винятком акцептанта.

Відповідно до статті 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, статті 53 цього ж Уніфікованого закону застосовуються і до простого векселя. На підставі статті 78 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі векселедавець за простим векселем зобов’язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Згідно з розділом 19 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються:

—виконанням, проведеним належним чином;

—заліком зустрічної однорідної вимоги;

—збігом боржника і кредитора в одній особі;

—угодою сторін;

—неможливістю виконання;

—ліквідацією юридичної особи.

Якщо зобов’язання не припинене в один із зазначених способів, то після закінчення строку погашення векселів:

—єдиною особою, зобов’язаною перед векселедержателем, є векселедавець простого векселя;

—векселедержатель протягом встановленого строку позовної давності (три роки) зберігає право вимоги проти векселедавця простого векселя.

Отже, у разі пропуску векселедержателем строку пред’явлення векселя до платежу зобов’язання векселедавця перед векселедержателем зі сплати визначеної грошової суми (кредиторської заборгованості) не припиняється.

Таким чином, векселедержатель має право звернутися до господарського суду за захистом своїх прав з позовною заявою про стягнення з векселедавця номінальної суми за векселем.

Як визначено статтею 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, векселедержатель може вимагати від того, кому він пред'являє позов:

1) суму переказного векселя, неакцептовану або неоплачену, з відсотками, якщо вони були обумовлені;

2) відсотки, в розмірі шести від дня строку платежу;

3) витрати, пов'язані з протестом, з пересиланням повідомлення, а також інші витрати;

4) пеню в розмірі трьох відсотків від дня строку платежу.

За прострочку оплати номінальної вартості векселя позивачем нараховані відсотки, передбачені пунктом 2 статті 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням пункту 5 статті 2 Закону України «Про обіг векселів в Україні», відповідно до якого відсотки, про які йдеться у п. 2 ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, на суму веселів, як виданих та і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки НБУ на день подання позову і від дня настання строку платежу до дня подання позову відповідно.

Розрахунок відсотків у сумі 39 212,21 грн. відповідає матеріалам справи та визначений позивачем вірно.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні у матеріалах справи документи свідчать про обгрунтованість та безспірність позовних вимог позивача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за рахунок відповідача.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮВС” (інд. 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, ) на користь Приватного підприємства „Агропром” (інд. 31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 5/1, кв. 16, ) 523 882 (п’ятсот двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 04 коп. заборгованості, 39 212 (тридцять дев”ять тисяч двісті дванадцять) грн. 21 коп. відсотків, 5 630 (п’ять тисяч шістсот тридцять) грн. 94 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко