ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

02 серпня 2007 р.           Справа 13/298-07

Господарський суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя    С. Тісецький

Секретар суду             Л.Новожилова

Представники :

позивача :     Яровий А.С., за дорученням

відповідача:  Торжинський Г.М., за дорученням

інші:

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфаннер Бар" до Приватне підприємство "Легіонер" про усунення перешкод в користуванні майном та усунення перешкод щодо здійснення господарської діяльності, -

В С Т А Н О В И В :

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

За заявою позивача ухвалою суду про порушення провадження по справі від 12.07.07 р. застосовано заходи по забезпеченню позову, а саме заборонено Приватному підприємству "Легіонер" (відповідачу) переміщати або передавати третім особам майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Пфаннер Бар" за межі майнового комплексу розташованого за адресами: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 та Вінницька область, Барський район селище Бар, вул. Залізнична, 3.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить усунути перешкоди в користуванні ним майновим комплексом, що розташований за адресами: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 та Вінницька область, селище Бар, вул. Залізнична, 3, з боку Приватного Підприємства "Легіонер" (відповідача) та заборонити відповідачеві, його співробітникам чи представникам входити та перебувати на території майнового комплексу, який належить ТОВ "Пфаннер Бар", без відповідного договору. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, згідно якого він набув право власності на нерухоме майно, та витяги з державного реєстру право чинів, відповідно до яких право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 та Вінницька область, Барський район селище Бар, вул. Залізнична, 3, належить позивачу.

Відповідач заявлений позов не визнає, посилаючись на те що, власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул. Червоноармійська, 3 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінростбанк". А між ТОВ "Фінростбанк" та відповідачем укладено договір №75 від 10.12.2005 р. про надання охоронних послуг. В підтвердження своїх заперечень щодо заявленого позову відповідачем надано копію реєстраційного посвідчення виданого КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації»від 18.08.2005 р., згідно якого право приватної власності на майновий комплекс, що розташований за адресою: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінростбанк»на підставі рішення господарського суду Одеської області від 12.08.2003 р..

В судовому засіданні представники сторін підтвердили незмінність своїх позицій щодо заявленого позову.

Дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає задоволенню за наступних підстав

05 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пфаннер Бар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІГ-ПЛЮС ЛТД" укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу розташованого за адресами: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 та Вінницька область, селище Бар, вул. Залізнична, 3.

На підставі договору 05.03.2007 р. за ТОВ "Пфаннер Бар" було зареєстровано право власності на майновий комплекс, про що свідчать витяги з державного реєстру.

Однак, згідно тверджень позивача, на даний момент останній позбавлений можливості реалізувати право власності на майновий комплекс, оскільки на території майнового комплексу постійно перебувають представники охоронної фірми ПП "Легіонер" (відповідач), з якою у позивача не існує жодних договірних відносин.

Факт перебування відповідача на території майнового комплексу не заперечується представником відповідача.

Згідно тверджень позивача, представниками охоронної фірми чиняться перешкоди щодо користування Майновим комплексом, час від часу не допускаються до своїх робочих місць працівники Позивача, що в свою чергу перешкоджає нормальному здійсненню господарської діяльності Позивачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано:

- оригінал договору купівлі-продажу від 05.03.07 р., посвідченого приватним нотаріусом Свириденком А.Б.;

- Витяг з державного реєстру правочинів №3653472 від 05.03.07 р.;

- Витяг з державного реєстру правочинів №3653542 від 05.03.07 р.;

- Реєстраційне посвідчення на об'єкт нерухомого майна, яке розташоване в м.Бар, вул. Червоноармійська, 3,  від 06.03.07 р.

- Реєстраційне посвідчення на об'єкт нерухомого майна, яке розташоване в селищі Бар по вул. Залізнична, 3, Вінницька область, Барський район  від 06.03.07 р.

- Свідоцтво на право власності на майновий комплекс.

Надана суду відповідачем копія реєстраційного посвідчення, від 18.08.2005 р. на об'єкт нерухомого майна, яке розташоване в м. бар, вул. Червоноармійська, 3 та зареєстроване за ТОВ "Фінростбанк" не відповідає вимогам ст.36 Господарського процесуального Кодексу України, відповідно до якої письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Також відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд  приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивачем надано копію постанови Верховного Суду України від 16.01.2007 р., якою скасовано рішення господарського суду Одеської області від 12.08.2003 р., якою визнано право власності на майновий комплекс, що є предметом даного розгляду, за ТОВ Комерційний банк «ФЕБ».

Згідно довідки Барського районного бюро технічної інвентаризації від 02.08.2007 р. №197, станом на 02.08.2007 р. майновий комплекс в м.Бар по вул.. Червоноармійській 3, в селищі Бар по вул.. Залізнична 3, зареєстровано 06.03.2007 р. за ТОВ «ПФАНЕРБАР»(позивачем).

Таким чином судом не можуть бути прийняті до уваги твердження відповідача про те, що власником майнового комплексу є інша юридична особа, в зв’язку із тим, що вказані твердження спростовуються матеріалами справи.

Таким чином твердження відповідача, що його перебування на територій Майнового комплексу Позивача  відбувається на підставі договору про надання охоронних послуг не відповідає фактичним обставинам справи оскільки власником Майнового комплексу являється Товариство з обмеженою відповідальністю "Пфаннер Бар".

Статтею 4 Закону України “Про власність” передбачено, що власник  на   свій   розсуд   володіє, користується  і розпоряджається належним йому майном, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не  суперечать  закону.  Він  може  використовувати  майно  для здійснення господарської та іншої, не забороненої  законом, діяльності, зокрема, передавати його безоплатно або за  плату  у володіння і користування іншим особам.

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник  може  вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення  і  не  були  поєднані з позбавленням володіння, і відшкодуванням завданих цим збитків.

Відповідно до ст.ст.4-3 та 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач не надав суду доказів, що підтверджували б правомірність його перебування у вищевказаних приміщеннях.

Оскільки позивач в договірних стосунках з відповідачем відносно надання охоронних послуг вищевказаного Майнового комплексу не знаходиться, то позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з віднесенням на відповідача державного мита та судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.4, 48 Закону України «Про власність», ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, 82, 83, 84,  115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Усунути перешкоди в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар», Вінницька область, м.Бар, вул.. Червоноармійська, 3 () майновим комплексом, що розташований за адресами: Вінницька область, м.Бар, вул. Червоноармійська, 3 та Вінницька область, селище Бар, вул. Залізнична, 3, з боку Приватного Підприємства "Легіонер", м.Вінниця, вул.. Л.Ратушної, 79-Б (), заборонити Приватному Підприємству "Легіонер", його співробітникам чи представникам перебувати на території майнового комплексу, без договору укладеного з позивачем.

3.Стягнути з Приватного Підприємства "Легіонер", м.Вінниця, вул.. Л.Ратушної, 79-Б () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар», Вінницька область, м.Бар, вул.. Червоноармійська, 3 () 85,00 грн.  –відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 118,00 грн. –відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  03.08.07