ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2007                                                                                   Справа № 15/266

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Таргонський С.В., довіреність №б/н  від 17.09.07

від  відповідача : не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Аскет”, м.Одеса на рішення господарського суду Кіровоградської області від  26.09.07р.   у справі № 15/266

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю “Аскет”, м.Одеса

до товариства з обмеженою відповідальністю “Кіровограднерудпром”, м.Кіровоград

про  стягнення 92 686грн.26коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.09.07р. у справі № 15/266(суддя Мохонько К.М.) товариству з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)“Аскет” у позові про стягнення з ТОВ“Кіровограднерудпром” 92 686грн.26коп., у тому числі, 56 905 грн. 73 коп.-  боргу, 12 848 грн. 68 коп.- інфляційних втрат, 3 841 грн. 14 коп. –трьох процентів річних, 16245 грн. 42 коп.- пені, 2 845 грн. 29 коп. -неустойки відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з недоведення позивачем обставин щодо наявності боргу відповідача внаслідок відсутності в матеріалах, доданих до позову, будь-яких документів, що характеризують правовідносини між сторонами та ненадання первинних бухгалтерських документів, витребуваних ухвалами від 13.07. та 06.09.2007р., які б підтверджували перерахування грошових коштів за умовами укладеного сторонами договору і часткове отримання від відповідача камено-щебеневої продукції;

- не погодившись з рішенням суду, ТОВ”Аскет” подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та стягнути з відповідача вищевказані суми;

- у поданій скарзі йдеться про порушення господарським судом норм процесуального права, яке полягає у відмові судом в задоволенні клопотання про продовження  строку розгляду справи, у зв”язку з чим позивач був позбавлений права захисту своїх прав в судовому порядку;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином; процесуальні документи направлені апеляційним судом відповідачу за адресою, вказаною у довідці головного управління статистики у Кіровоградській області та за адресою засновника Хліменко М.М.; на повідомленнях (а.с.114, 115) містяться відмітки про вручення адресатам поштового відправлення; інші відомості про місцезнаходження відповідача в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку  про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2004р. ТОВ”Кіровограднерудпром” (продавцем) та ТОВ”Аскет” (покупцем) укладено договір № 08/057 від 15.03.04р., на підставі якого продавець зобов’язався відвантажити залізничним транспортом камено-щебеневу продукцію в кількості та фракційності згідно з заявками покупця, а останній - прийняти заявлену товарну партію продукції та оплатити її за цінами, вказаними в специфікаціях.

В п.2 договору сторонами узгоджено, що продавець здійснює відвантаження продукції протягом трьох днів після отримання від покупця заявки із зазначенням реквізитів відвантаження та передплати в розмірі 80-ти процентів за партію товару, яка підлягає відвантаженню. Залишок суми –по факту прибуття продукції на залізничну станцію.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2 договору покупець зобов’язаний провести попередню оплату за обсяг продукції, що підлягає відвантаженню, вказаний у заявці, з урахуванням податку на додану вартість, залізничного тарифу згідно з п.2.1 договору. Розрахунки здійснюються покупцем шляхом перерахування платіжними дорученнями грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі виставленого рахунку.

П.п.4.2, 4.3 договору встановлена відповідальність продавця.

Так, при відмові продавця від поставки продукції в обсязі, вказаному в заявках покупця, продавець сплачує неустойку (штраф) в розмірі 5-ти процентів від вартості непоставленої продукції.

У разі прострочення відвантаження товарної партії продукції продавець сплачує пеню в розмірі двох облікових ставок Національного банку України від вартості невідвантаженої продукції за кожний робочий день такого прострочення.

Заявки із зазначенням обсягів продукції та реквізитів відвантаження позивачем не надані. При цьому представником позивача в судовому засіданні зазначено, що заявки на підприємстві відсутні.

Відсутні також в матеріалах справи і рахунки на попередню оплату вартості продукції.

Згідно з платіжними дорученнями, наданими позивачем, загальна сума перерахованих відповідачу грошових коштів складає 388 242грн.

Відповідно до накладних продукція, яка є предметом названого вище договору, поставлена відповідачем на суму 331 336грн. 27коп.

Отже, різниця між сумою оплаченої позивачем та сумою фактично поставленої відповідачем продукції складає 56 905грн.73коп.

Документів, які спростовують наведені обставини відповідачем не надано.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Щодо досліджуваної справи, то п.п.3.1., 3.2 договору сторони узгодили здійснення позивачем передплати вартості обсягів продукції відповідно до заявки та після отримання від відповідача рахунків.

Між тим, вищезазначені фактичні обставини справи свідчать про те, що така передплата здійснювалася позивачем без направлення заявок та без виписки відповідачем рахунків, тобто без дотримання порядку, встановленого договором.

Таким чином, здійснення позивачем передплати є передчасним та призводить до відсутності правових підстав для знаходження її в розпорядженні відповідача.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 56 905грн. підлягають задоволенню.

В решті в позові слід відмовити у зв”язку з нижчевикладеним.

Ст.625 Цивільного кодексу України передбачено обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних.

У даному випадку, грошове зобов’язання за договором від 15.03.2004р. у відповідача відсутнє.

Наведеними вище п.п.4.2, 4.3 договору передбачена відповідальність відповідача у вигляді неустойки за відмову від поставки продукції в обсягах, вказаних в заявках, а також у вигляді пені у разі прострочення відвантаження товарної партії продукції. При цьому згідно з п.2.1 договору таке відвантаження відповідачу належало здійснювати протягом трьох днів, у тому числі, після отримання заявки.

Оскільки докази направлення відповідачу цих заявок не надані позивачем, у зв”язку з чим неможливо визначити обсяги продукції, яка підлягала поставці та строки її поставки, нарахування неустойки та пені є безпідставними.

За таких обставин рішення господарського суду підлягає частковому скасуванню.

Одночасно слід зазначити, що відмовляючи в задоволенні позову внаслідок ненадання позивачем витребуваних документів, господарський суд не з’ясував наявність їх у позивача та залишив поза увагою положення п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до названої норми якщо позивач без поважних причин не подав витребувані матеріали, необхідні для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду.

Отже, відмова господарським судом в задоволенні позову як за результатами розгляду спору по суті є передчасною та свідчить про неповноту з’ясування судом обставин, які мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст.104 ГПК України є підставою для скасування.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд , - ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Кіровоградської області від  26.09.07р.   у справі № 15/266 скасувати частково;

- позов задовольнити частково;

-  стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Кіровограднерудпром” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Аскет” 56 905грн.73 коп. основного боргу, 569грн.06коп. витрат по сплаті держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ;

-          в решті у позові відмовити;

-          стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Кіровограднерудпром” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Аскет” 284грн.53коп. держмита за апеляційною скаргою, видати наказ;

-          видачу наказів доручити господарському суду Кіровоградської області.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        Т.А.Верхогляд

Суддя                                                                                                       Л.О.Чимбар