ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/353

30.10.07

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”

до Комунального підприємства “Житло-сервіс” м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 239498,86 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Радзівіло Т.О., Іваненко І.П.

від відповідача Титаренко О.Є.

СУТЬ СПОРУ:

у липні 2007 року Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору № 2690004 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 17 грудня 2002 р. останній не в повному обсязі оплатив спожиту протягом 1 квітня 2004-1 квітня 2007 років теплову енергію, заборгувавши станом 1 квітня 2007 р. 197666,82 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 31991,49 грн., три проценти річних з простроченої суми 9840,55 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У процесі розгляду справи позивач заявою про уточнення позовних вимог зменшив розмір заявленої до стягнення суми боргу, посилаючись на часткову оплату відповідачем спожитої теплової енергії, вказав, що сума боргу станом на 1 жовтня 2007 р. становить 154584,64 грн. боргу, підтримав позов в іншій частині.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у зменшеному розмірі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, спожитої мешканцями належного йому будинку.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2002 р. між сторонами у справі було укладено договір № 2690004 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого до умов якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення та гарячого водопостачання в межах 466,9 Гкал/рік, а відповідач –щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, забезпечує оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію та транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місця оплачувати вартість спожитої теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Облік споживання відповідачем теплової енергії за договором передбачено проводити на підставі засобів обліку.

Строк дії договору відповідно до умов п. 4 договору встановлений з часу його підписання до 1 липня 2007 р.

Поясненнями позивача, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за квітень 2004-квітень 2007 років, частково поясненнями відповідача стверджується факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії за договором вартістю 822214,01 грн., а також оплати останнім спожитої теплової енергії у розмірі 667629,37 грн., у т.ч. 43082,18 грн. після звернення позивача в суд з указаним позовом.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Посилання відповідача про оплату теплової енергії у більшому обсязі, ніж вказано позивачем, належними доказами не підтверджені та є необґрунтованими.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього зобов’язання по оплаті теплової енергії, спожитої для потреб опалення та гарячого водопостачання мешканців належних йому жилих будинків, суперечать вимогам чинного законодавства та змісту укладеного між сторонами договору, тому є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 154584,64 грн. боргу (822214,01-667629,37), 31991,49 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 9840,55 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства “Житло-сервіс” (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 3, код 31025659) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І Франка, 5, код 00131305) 154584,64 грн. боргу, 31991,49 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 9840,55 грн. три проценти річних з простроченої суми, 2394,99 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар