ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.07 р.                                                                             Справа № 12/289пн

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Склярук О.І.

Суддя-   Морщагіна Н.С.

Суддя – Сковородіна О.М.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Лаврін О.В.

від першого  відповідача -  Нікуліна Н.О.

від  другого відповідача  -    Ліпчанський С.М.

від третьої особи – не з'явився

розглянув у відкритому судовому  засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” м. Донецьк

до - Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради

-          Донецької міської Ради м.Донецьк

за участю третьої особи – суб'єкта підприємницької діяльності Хохулі С.І.

про визнання  протиправними дії управління  комунальних ресурсів Донецької міської Ради щодо відмови в продовжені дії договору оренди приміщення б/н від 12.07.1996 року та підписання додаткової угоди та  зобов'язання Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради продовжити дію договору оренди нежитлового приміщення від 12.07.1996 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” на 1 рік та підписати з Товариством з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” додаткову угоду від 20.07.2006 року до договору нежитлового приміщення  б/н від 12.07.2006 р.

Оголошувалася перерва з 27.12.2006 р по 10.01.2007 р.

Суд знаходився у нарадчій кімнаті з 15 год 30 хвил по 15 год 35 хвил.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” м. Донецьк звернулося до господарського суду з позовом до Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про визнання  протиправними дії управління  комунальних ресурсів Донецької міської Ради щодо відмови в продовжені дії договору оренди приміщення б/н від 12.07.1996 року та підписанні додаткової угоди та  зобов”язання Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради продовжити дію договору оренди нежитлового приміщення від 12.07.1996 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” на 1 рік та підписати з Товариством з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” додаткову угоду від 20.07.2006 року до договору нежитлового приміщення  б/н від 12.07.2006 р.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається, що він належним чином виконував умови договору і має право, на підставі ст.17  Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,  на його продовження, відмову відповідача щодо продовження дії договору та намір передати вказане приміщення на конкурентних засадах іншим орендарям.

Перший відповідач проти позову заперечував посилаючись на ст.1 Закону України “Про місцеве самоврядування”, яким передбачено право територіальної громади володіти, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо так і через органи місцевого самоврядування, ст.319 Цивільного кодексу України, ст.4 Закону України “Про власність”, якими передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, ст.764 ЦК України , своєчасне повідомлення позивача про закінчення дії договору оренди , тощо

Ухвалою господарського суду в якості другого відповідач було залучено Донецька міська Рада, як власника майна. Представник Ради надав пояснення, що функції орендодавця щодо об'єктів комунальної власності передані першому відповідачу. Рішення щодо проведення конкурсу на оренду спірного приміщення Рада не приймала.

Ухвалою господарського суду в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено суб'єкта підприємницької діяльності Хохуля Сергій Іванович. Третя особа в судове засідання не з'явилася, письмових пояснень не надала.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

12.07.1995 року між Представництвом Фонду державного майна України та Орендним підприємством готель “Дружба”  підписано договір оренди нежитлового приміщення , згідно якого  на підставі  патенту за № 20 від 12.07.1996 року ,який видано Представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьк,  позивач отримав в тимчасове платне користування вбудоване приміщення площею 4513,3 кв.м. розташоване за адресою: м. Донецьк , вул.Університетська,48 . Строк договору до 12.07.2006 року

Суд зазначає, що на час розгляду адміністративної справи строк дії вказаного патенту скінчився 04.07.2006 року.

На цей час положення щодо продажу патенту  не діє.

22.10.2001 року між Представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба”  підписана додаткова угода до вищевказаного договору оренди.

19.07.2006 року Управління комунальних ресурсів  надсилає на адресу позивача листа за № 1005-а яким повідомляє, про закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення та намір укласти  договір на це приміщення шляхом проведення конкурсу. Цим же листом відповідач вимагає передати приміщення за актом прийома-передачі.

20.07.2006 року позивач підписує зі свого боку додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення б/н від 12.07.1996 року, яким продовжує строк

дії  договору та надсилає її відповідачу

Перший відповідач вказану угоду не підписав.

01.11.2006 року Перший відповідач видав наказ за № 25, яким створив конкурсну комісію на право укладання договору оренди комунального майна.

03.11.2006 року відбулося засідання вказаної комісії, на якому проведено конкурсний відбір суб'єктів оренди комунальної власності по об'єкту: нежитлове приміщення загальною площею 2838,7 кв.м. розташоване за адресою м. Донецьк,  вул.Університетська,48.  За підсумками роботи комісії переможцем конкурсу  на право укладання договору оренди вищевказаного приміщення  став Суб'єкт підприємницької діяльності Хохуля С.І.

На час розгляду справи,  договір оренди з суб'єктом підприємницької діяльності  Хохуля С.І . не підписано. Рішення конкурсної комісії оскаржено у суді.

Суд зазначає, що частину приміщень, які розташовані в будівлі по вул.Університетська,48 ,  позивач викупив на підставі договору купівлі-продажу  від 22.06.2001 року. Спірні приміщення , як зазначалося вище, орендував на підставі договору оренди від 12.07.1995 року.

Передане в оренду приміщення належить до комунальної власності територіальної громади м. Донецька.

Тому суд,  при розгляді справи, насамперед, керується Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, як спеціальним законодавством.

Згідно частини 3 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендар, який належним чином виконував свої зобов'язання,  має переважне право за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Частиною другою статті 17 Закону встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди.

За усіх умов після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право на продовження договору оренди на новий термін. Отже якщо після закінчення строку дії договору оренди орендодавець передав спірне майно в оренду іншій особі, орендар за попереднім договором має право звернутися до господарського суду із заявою про спонукання орендодавця продовжити дію цього договору на новий термін та про визнання договору з новим орендарем недійсним (частини друга і третя статті 17 Закону).

У вирішенні відповідних спорів суд виходить, зокрема, з того, що належне виконання орендарем договору оренди презюмується, якщо орендодавцем не буде доведено інше. Водночас якщо не буде подано доказів того, що орендодавець уклав чи укладає договір оренди з іншою особою, а натомість буде встановлено, що він має намір використовувати майно для власних потреб, то підстави для задоволення позову про спонукання до продовження дії договору оренди відсутні.

Вказана позиція найшла своє відображення в Роз'ясненні Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  від 25.05.2000 року за № 02-5/237 з подальшими змінами та доповненнями.

Стаття 285 Господарського кодексу України також містить право орендаря на продовження строку дії договору оренди.

Суд не застосовує ст.777 ЦК України , так як вказана стаття, по-перше  відноситься до загального законодавства,  в той час,  як стаття 17 Закону України “Про оренду  державного та комунального майна” є спеціальним законодавством, по-друге, вказана стаття закріплює та регламентує право орендаря на укладання нового договору, в той час , як стаття 17 Закону , закріплює право орендаря на продовження строку раніше підписаного договору оренди.

З матеріалів справи вбачається і не спростовується першим відповідачем, що спірне приміщення він має намір передати в оренду , визначивши орендаря на конкурсних засадах, і , саме це,  є підставою для відмови в продовжені дії договору оренди.   На час припинення дії договору заявок на передачу в оренду спірних приміщень, від інших юридичних осіб або суб'єктів підприємницької діяльності , до Управління не надходило .

За таких обставин, відмова першого відповідача від продовження дії договору оренди,  не відповідає вимогам та прямо порушує право орендаря, закріплене в статті  17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Тому, вищезазначені дії першого відповідача повинні бути визнано неправомірними , а вимога щодо продовження терміну дії договору на один рік є такою, що підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на порушення права власника,  судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Згідно частини 1 ст.4 Закону України “Про власність”,  власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

В той же час,  частина 5 вказаної статті закріплює наступні вимоги до власника, а саме:  власник, здійснюючі свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб та держави.

Таким чином,  законодавець, в певних випадках,  обмежив права власника щодо розпорядження та володіння майном, закріпивши вимогу, що використання ним своїх прав не повинно порушувати права  та охоронювані законом інтереси юридичних    осіб.

В задоволені позову до другого відповідача - Донецької міської Рада,  суд відмовляє  враховуючи, що нею не приймалося рішення щодо  проведення конкурсу на спірні приміщення , а функції орендодавця об'єктів комунальної  власності знаходяться у першого відповідача,

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 161 – 163, п. 7 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства Україні, господарський суд

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” м. Донецьк до Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради   задовольнити

Визнати  протиправними дії управління  комунальних ресурсів Донецької міської Ради щодо відмови в продовжені дії договору оренди приміщення б/н від 12.07.1996 року та підписання додаткової угоди

Зобов'язати Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради продовжити дію договору оренди нежитлового приміщення від 12.07.1996 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” на 1 рік та підписати з Товариством з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” додаткову угоду від 20.07.2006 року до договору нежитлового приміщення  б/н від 12.07.2006 р.

В задоволені позову до Донецької міської  Ради  відмовити.

Стягнути з Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради ( м.Донецьк вул.Артема,98 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Готель “Дружба” ( м.Донецьк вул.Університетська,48, )   судовий збір у сумі 3 грн 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться господарський суд Донецької області.

Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу про адміністративне судочинство – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписано 11.01.2007 року

Колегія суддів

Головуючий суддя                                                                  О.І.Склярук

Суддя                                                                                        О.М.Сковородіна

Суддя                                                                                         Н.С.Морщагіна

Суддя                                                                                              Склярук О.І.