ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06.12.07                                                                                           Справа№ 5/853-19/37А

За позовом: ДТГО “Львівська залізниця”, м. Львів;

До Відповідача:   ДПІ у м. Львові, м. Львів;

Про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №602301/0/19557/23-0 від 20.11.2006р. та №602301/1/1785 від 01.02.2007р.

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання Байко А.Я.

Представники:

Позивача:     Саноцький Ю.А.;

Відповідача:  Палій М.В.;

Сторонам роз’яснено їх права та обов’язки передбачені ст. 49, 51 КАС України, зокрема право заявляти відводи.

Представниками Сторін подано клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору:

Позов заявлено Державним територіально-галузевим обєднанням "Львівська залізниця" до Відповідача: Державної податкової інспекції у м. Львові, в якому (з урахуванням Доповнення від 14.05.2007р. до позовної заяви та Уточнення позовних вимог від 30.07.2007р.) Позивач просить визнати  протиправними та скасувати податкові   повідомлення-рішення ДПІ у м.  Львові  від 20.11.2006р. №  602301/0/19557/23-0,    від 01.02.2007р.  № 602301/1/1785, а також від 19.04.2007р. № 602301/2/7034 в частині донарахування 429366,27 грн.

Обставини справи:

Ухвалою суду від 18.04.2007р. було відкрито провадження в адміністративній справі та призначення попереднього судового засідання на 15.05.2007р.

У судових засіданнях представники Позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві та письмових  поясненнях по справі, просить позов задоволити.

Позивач по справі зазначив, що ДПІ у м. Львові проведено планову документальну перевірку Державного територіально-галузевого об'єднання “Львівська залізниця”  за період 01.01.2005 р по 31.03.2006 р.

По кожному із відокремлених підрозділів позивача складено окремий Акт перевірки.

Результати перевірки по кожному із структурних підрозділів ДТГО "Львівська залізниця" викладені і оформлені в Акті перевірки  від 20.11.2006р. № 140/23-0/01059900.

На підставі наведеного Акту перевірки, ДПІ у м.Львові прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006р.                                          №  602301/0/19557/23-0.

Позивач на підставі пп. 5.2.2 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішеннями ДПІ у м. Львові та   ДПА у Львівській області  скарги ДТГО “Львівська залізниця” залишені без задоволення,  а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без  змін. Відповідно до абзацу п'ятого  пункту 5.3 “Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій”, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 року № 253, зареєстрованого в Мін’юсті 06.07.2001 року  № 567/5758, за наслідками розгляду скарг,  ДПІ у м. Львові  прийнято повторні податкове повідомлення-рішення від 01.02.2007 року № 602301/1/1785  від 19.04.2007р.                            № 602301/2/7034 на цю ж суму із зміненим строком сплати податкового зобов’язання.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав викладених в Акті перевірки від 20.11.2006р.                                          №  602301/0/19557/23-0, поясненнях по суті позовних вимог та додаткових запереченнях на позовну заяву.

Представники відповідача зазначили, що внаслідок порушень окремими відокремленими підрозділами позивача Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" занижено податок на прибуток на суму 15752,96 грн.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення  представників Сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються пояснення і заперечення, оцінивши сукупно докази, які мають значення для справи, судом встановлено наступне:

ДПІ у м. Львові за період з 01.01.2005р. по 31.03.2006р. здійснено планову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Державного територіально-галузевого об'єднання “Львівська залізниця”.

За наслідками проведеної  перевірки Відповідачем складено Акт перевірки від  20.11.2006 р. № 140/23-0/01059900.

На підставі вище наведеного Акту перевірки та внаслідок проведеної процедури адміністративного оскарження Відповідач виніс податкові   повідомлення-рішення ДПІ у м.  Львові  від 20.11.2006р. №  602301/0/19557/23-0,    від 01.02.2007р.  № 602301/1/1785, а також від 19.04.2007р. № 602301/2/7034, якими визначено суму податкового зобов’язання за платежем –податок на прибуток на загальну суму 439058,95  грн., у тому числі  основний платіж -  15752,96 грн., та штрафні (фінансових) санкцій у сумі 423305,99 грн.

Позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення частково, вважає неправомірним визначення  йому суми податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 8781,90 грн. –основного платежу та 420584,37 грн. –штрафних (фінансових) санкцій, разом на суму 429366,27 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні суми податку на прибуток  та штрафних (фінансових) санкцій визначені Позивачу по його відокремлених підрозділах, які не мають статусу юридичної особи  і входять до складу ДТГО "Львівська залізниця".

Так, по дистанції  колії "Підзамче"  донараховано 6024,20 грн. податку на прибуток  та 3012,13 грн. штрафних (фінансових) санкцій, по станції "Чернівці" донараховано 441,50 грн. податку на прибуток  та  182,93 грн. штрафних (фінансових) санкцій, по Ковельській дистанції сигналізації та зв’язку донараховано 277,70 грн. податку на прибуток  та 111,10 грн.  штрафних (фінансових) санкцій, по Львівській дистанції електропостачання донараховано 2038,50 грн. податку на прибуток  та 611,54 грн. штрафних (фінансових) санкцій, по Службі капітальних вкладень донараховано 416666,67 грн.   штрафних (фінансових) санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, по  дистанції  колії  "Підзамче" в Акті перевірки Відповідачем зафіксовано факт заниження валових доходів за 1 квартал 2005 року  на суму 24097,00 грн., у зв’язку з тим, що дистанцією колії  Підзамче в порушення вимог п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  не включено до складу валового доходу Декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2005р.  вартість квитків для проїзду залізничним транспортом  безкоштовно виданих працівникам дистанції.

Однак, зазначений висновок податкового органу не відповідає дійсності і спростовується документами, долученими до матеріалів справи письмовим клопотанням від 31.05.2007 року.

Операції з надання безкоштовних квитків працівникам залізниці та пенсіонерам і їх облік здійснюються на підставі Тимчасового порядку обліку виданих безкоштовних квитків на залізничному транспорті для особистих потреб, затвердженого наказом Укрзалізниці від 13.04.2004р. № 86-Ц.

В І кварталі 2005р. валові доходи на суму вартості безоплатно наданих працівникам і пенсіонерам квитків по всіх відокремлених підрозділах Залізниці створювала фінансово-економічна служба залізниці, що підтверджує перелік бухгалтерських записів  фінансово-економічної служби ДТГО   "Львівська залізниця" по рахунку  Дт 6833 Кт 377 за період з 01.01.2005 р. по 31.03.2005 р.

По відокремленому підрозділу Станція "Чернівці" Відповідачем  в Акті перевірки зазначено про порушення  п.п. 8.1.2 п.8.1 ст. 8  Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: було   завищено суми амортизаційних відрахувань на загальну суму 1765,9 грн., внаслідок того, що підрозділом нараховувалась амортизація на основні засоби, які були передані Івано-Франківській дирекції залізничних перевезень та Чернівецькому фізкультурному спортивному клубу "Локомотив".

Відповідно до п.2.2 ст.2 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997р. № 283/97-ВР (із внесеними змінами і доповненнями) платниками податку на прибуток, одержаний від господарської діяльності залізничного транспорту, є управління залізниці.

Як пояснив Позивач, станція "Чернівці", Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень та Чернівецький фізкультурний спортивний клуб "Локомотив" є відокремленими підрозділами ДТГО "Львівська залізниця", яке являється платником податку на прибуток.

Відповідно до вимог п. 8.3 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" облік балансової вартості основних фондів групи 1 ведеться по кожній окремій будівлі, споруді або їх структурному компоненту, а облік балансової вартості груп 2, 3 і 4 ведеться за сукупною балансовою вартістю відповідної групи,  у зв’язку з чим при внутрішній передачі (в межах залізниці) об’єктів основних фондів груп 2, 3 і 4 неможливо виділити податкову балансову вартість окремого об’єкта цих груп.

Таким чином, амортизаційні відрахування по податковому обліку нараховуються тим підрозділом Залізниці, на балансі якого рахується основний засіб, навіть якщо відбулася його передача по бухгалтерському обліку.

Передача об’єктів основних засобів в межах однієї залізниці (одного платника податку) здійснюється по авізо, де вказується бухгалтерська балансова вартість об’єкта, що передається. Тобто на розмір податку на прибуток, сплаченого централізовано управлінням залізниці вказана передача не вплинула, а тому донарахування податку на прибуток по станції "Чернівці" є безпідставним.

По відокремленому підрозділу  Ковельська дистанція сигналізації та зв’язку Відповідачем   встановлено завищення суми амортизації на 1111,0 грн. за ІV квартал 2005 р., оскільки в порушення п.п. 8.3.1, п.п. 8.3.2 п. 8.3 ст. 8  Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" завищено балансову вартість основних засобів третьої групи на 01.10.2005р. на суму 18522,00 грн.

Як  встановлено в судовому засіданні, відокремленим підрозділом Позивача  нараховувалась амортизація на основні фонди, передані  Ковельській дистанції сигналізації та зв’язку Тернопільською дистанцією сигналізації та зв’язку.

Обидві дистанції є відокремленими підрозділами ДТГО "Львівська залізниця", яке відповідно до п.2.2 ст.2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" являється платником податку на прибуток, одержаний від господарської діяльності залізничного транспорту. Таким чином, на розмір податку на прибуток, сплаченого централізовано управлінням залізниці вказана передача не вплинула, а тому донарахування податку на прибуток по Ковельській дистанції сигналізації та зв’язку є безпідставним.

Перевіркою Львівської дистанції електропостачання встановлено порушення п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", було занижено скоригований валовий дохід від продажу товарів (робіт, послуг) за  І квартал 2006 р. на суму 8153,92 грн.

Як свідчить оборотний баланс  Львівської дистанції електропостачання за період з 01.03.2006р. по 31.2003.06р.,    бухгалтерська довідка за березень 2006 року та оборотний баланс  Львівської дистанції електропостачання за період з 01.04.2006р. по 30.04.2006р. і  бухгалтерська довідка за квітень 2006р.,  вказана помилка була самостійно виправлена позивачем в квітні  2006 р., сума 8153,92 грн.  сторнована і віднесена на витрати, що не взято до уваги відповідачем.

Тобто у Відповідача не було правових підстав для визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток у І кварталі 2006 року по цьому відокремленому підрозділу Позивача, оскільки податок на прибуток у  сумі  2038,50 грн. було включено та сплачено, згідно з Декларацією з податку на прибуток Позивача  у ІІ кварталі 2006 року.

По службі капітальних вкладень ДТГО "Львівська залізниця", відповідачем відображено в Акті  перевірки  завищення загальної суми валових витрат на суму    16666666,00 грн., у зв’язку із порушенням п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Також в Акті перевірки зазначено, що Позивачем самостійно у ІІ кварталі 2006р. проведено коригування, зокрема сторновано із складу валових витрат попередню оплату в сумі 16666666,00 грн., що відображено у графі 04.13 Декларації про податок на прибуток підприємства за І півріччя 2006 р.

Як встановлено в процесі розгляду справи, зазначена сума є авансовим платежем на виготовлення і поставку електропоїзду постійного струму    ЕПЛ-2Т,  згідно з умовами Додаткової угоди від 06.02.06 р. № 1/Л/Т-06234/ню до  договору № 804/06-14/02/06 від 10.01.2006р.

Позивач зазначив, що при віднесенні у І кварталі 2006 р. авансового платежу у сумі   16666666,00  грн.  до складу валових витрат, Державне територіально-галузеве об'єднання “Львівська залізниця”  керувалося пп..11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до якого датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Виходячи з пп. 8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” електропоїзд постійного струму ЕПЛ-2Т, балансова вартість якого складається із нарахованих витрат на придбання (створення такого об’єкта), до введення його в дію (прийняття в експлуатацію) не може використовуватися у господарській діяльності платника податку,  а тому  такий об’єкт до цього часу не вважається основним фондом.

У ІІ кварталі 2006р. електропоїзд ЕПЛ-2Т  був отриманий та оприбуткований як основний засіб ІІІ групи, податковий облік якої, відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ведеться за сукупною балансовою вартістю відповідної групи. В декларації з податку на прибуток за І півріччя 2006 р. по коду рядка 04.13 сума 16760833,00 грн. була знята з валових витрат.

Законодавством  України з питань оподаткування не врегульовано спірне питання, разом з тим, згідно з правилами бухгалтерського обліку, зокрема ч. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до вимог п.п.  4.4.1 п. 4.4 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, суд не вбачає в діях позивача порушення п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а тому штрафні санкції   застосовані податковим органом на підставі п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" неправомірно.

Відповідно до ч . 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Після закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, керуючись вимогами ст. 152 КАС України, - Позивач взяв участь в судових дебатах в процесі, ході яких представник Позивача підтвердив свої правові позиції відносно предмету спору.

Після закінчення судових дебатів судом оголошено перерву для виходу до нарадчої кімнати для ухвалення постанови, згідно із вимогами ст.ст. 153, 154 КАС України.

Суд заслухав пояснення представника Позивача, оглянув та дослідив подані докази, оцінив їх у сукупності прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, Господарський суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані,  підставні, і такі, що підлягають задоволенню .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. З, 5 Закону України "Про порядок погашення   зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими, фондами", ст.ст. 122-124, 127, 130, 135, 143, 151-154, .63, 167 КАС України, суд ,-

Судові втрати, за згодою Сторін, покласти на Позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими. фондами”, ст.ст.122-124, 127, 130, 135, 143, 151-154, 157,160-163, 167 КАС України,

суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Податкові повідомлення-рішення №602301/0/19557/23-0 від 20.11.2006р. та №602301/1/1785 від 01.02.2007р. визнати нечинними та скасувати.

3.          Судові витрати покласти на Позивача.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу IV КАС України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Левицька Н.Г.