ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 8/16

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

прокуратури
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

позивача
Дубовик В.А.–довіреність від 27.12.2006 р.

відповідача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного сільськогосподарського підприємства "Моноліт"

на постанову
від 21.09.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі
8/16 господарського суду Полтавської області

за позовом
Прокурора Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Украгролізинг” в особі її відокремленого структурного підрозділу Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до
Приватного сільськогосподарського підприємства "Моноліт"

про
стягнення та розірвання договору

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київського району м. Полтави в інтересах держави в особі ВАТ НАК "Украгролізинг” в особі її відокремленого структурного підрозділу Полтавської філії ВАТ НАК "Украгролізинг" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до ПСП "Моноліт" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с. 48-49):

- про розірвання договору фінансового лізингу № 16-03-861фл                         від 09.12.2003р.,

- про вилучення у ПСП "Моноліт" та передачу позивачу трактора ЮЗМ-8071.3 заводський № 834830, державний знак 10393 НО;

- про стягнення 12848, 94 суми заборгованості за лізинговими платежами, яка складається з основного боргу у сумі 12384,02 грн. та пені в розмірі 464,92грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення укладеного між сторонами договору фінансового лізингу № 16-03-861 фл від 09.12.2003 р., у визначені Графіками строки сплати лізингових платежів, відповідач оплату здійснював лише частково, у зв'язку з чим утворився борг.

На підставі пункту 9.1 вказаного договору позивачем була нарахована пеня за прострочку сплати лізингових платежів.

Заява державного нотаріуса від 16.02.2006 р. № 1-299 з пропозицією погасити заборгованість та попередження про вчинення виконавчого напису на повернення об'єкта лізингу, залишена ПСП "Моноліт" без відповіді та задоволення, заборгованість погашена не була.

Виходячи з приписів пункту 4 частини 1 статті 10 , пункту 7 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" та пункту 2 статті 651 Цивільного кодексу України ПФ ВАТ НАК "Украгролізинг" набула права на розірвання договору фінансового лізингу, оскільки ПСП "Моноліт" не сплачував лізингові платежі в строки, визначені договором, не застрахувало предмет лізингу, не надало застави на забезпечення виконання зобов'язань за договором.

Пропозиція № 1/180 від 17.10.2006 р. про розірвання договору № 16-03-861фл від 09.12.2003 р. з проектом угоди про розірвання договору, була залишена відповідачем без відповіді.

ПСП "Моноліт" у відзиві на позовну заяву, з позовними вимогами не погоджувалось, при цьому зазначаючи, що на даний час підприємством оскаржено рішення господарського суду Полтавської області про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса виданого 09.03.2006 р. на повернення в безспірному порядку об'єкта лізингу.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.05.2007 р. (суддя Плеханова Л.Б.) позовні вимоги задоволені, а саме:

- розірвано договір фінансового лізингу № 16-03-861фл від 09.12.2003 р.;

- вилучено у ПСП "Моноліт" та передано ПФ ВАТ НАК "Украгролізинг" трактор ЮЗМ-8071.3 заводський № 834830, державний знак 10393 НО;

-стягнуто з ПСП "Моноліт" на користь ПФ ВАТ НАК "Украгролізинг" 12848, 94 суми боргу.

Ухвалюючи рішення господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, з огляду на порушення відповідачем зобов'язань за спірним договором, на підставі приписів статей 526, 651 Цивільного кодексу України, статей 188 Господарського кодексу України та умов договору.

За апеляційною скаргою ПСП "Моноліт" Київський міжобласний апеляційний господарський суд (судді: Мазур Л.М., Писана Т.О., Рудченко С.Г.), переглянувши рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 21.09.2007 р. залишив його без змін з тих же підстав.

ПСП "Моноліт" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить судові рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Скаржник, зокрема, зазначає, що судове рішення 15.05.2007 р. судом першої інстанції було прийнято у відсутності представника відповідача, що суперечить вимогам пункту 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявник вказав, що як в рішенні суду першої інстанції так і в постанові апеляційного суду є посилання на порушення ПСП "Моноліт" пункту 10.1 договору стосовно того, що ПФ ВАТ НАК "Украгролізинг" направляла відповідачу пропозицію з проектом розірвання договору і відповіді не отримали, проте, матеріали справи не містять доказів отримання ПСП "Моноліт" вказаної пропозиції.

На думку заявника, суму заборгованості прокуратурою визначено невірно з огляду на те, що в позовній заяві є посилання на виконавчий напис, а судовими рішеннями у справі № 14/583 виконавчий напис ВСР № 147463, вчинений 09.03.2006 р. державним нотаріусом щодо вилучення у ПСП "Моноліт" двох тракторів визнаний недійсним.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з обставин, встановлених у даній справі судом першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається  з  матеріалів  справи  та  встановлено  судом  першої  та апеляційної інстанцій, 09.12.2003 року між НАК «Украгролізинг»та ПСП «Моноліт»було укладено договір фінансового лізингу № 16-03-86Іфл, за умовами якого НАК «Украгролізинг»надає ПСП «Моноліт у виключне платне користування на визначений договором строк об'єкт лізингу.

Згідно із додатком № 1 до Договору "Кількість, ціна і вартість об'єкта лізингу", що є невід'ємною частиною Договору, об'єктом лізингу є трактори універсальні просапні ЮМЗ-8071.3 у кількості 2-х одиниць, які були передані ПСП «Моноліт»згідно акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки         № 6 від 10.02.2004 року загальною вартістю лізингу в сумі 92 000 грн. 00 коп. (а. с. 25, 27).

Право власності на об'єкт лізингу та право вимоги боргових зобов'язань за договором передане Полтавській філії НАК «Украгролізинг», про що було повідомлено ПСП «Моноліт»листом № 20/198 від 09.02.2006 року. (а. с. 28)

Відповідно до підпункту 4.3.2 пункту 4.3 статті 4 Договору, лізингоодержувач зобов'язаний згідно з графіком своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі.

Також укладеним між сторонами договором, а саме пунктами 5.1 та 5.3 статті 5 "Лізингові платежі", визначено, що з моменту одержання об'єкта лізингу за використання останнього лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, періодичність сплати яких встановлюється кратна шести місяців; розмір лізингових платежів, їх склад та строк сплати встановлюється додатками до Договору «Графік сплати лізингових платежів».

Пунктом 9.1 статті 9 договору передбачено, що за порушення строків сплати лізингових платежів лізингоодержувач сплачує лізингодавцю за кожний день прострочення від несплаченої суми пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Як було встановлено судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, в порушення умов договору у визначені графіками строки сплати лізингових платежів, ПСП «Моноліт»оплату здійснювало лише частково, і внаслідок порушення строків сплати лізингових платежів борг ПСП «Моноліт» станом на 10.02.2006 року складав 13 180,00 грн., з якого: 3 980,00 грн. згідно додатку № 2 до Договору по платежу від 11.08.2005 року та 9 200, 00 грн. згідно додатку № 2 до Договору по платежу від 10.02.2005 року.

16.02.2006 року Полтавська філія НАК «Украгролізиг», керуючись підпунктом 3.1.2 пункту 3.1. статті 3 спірного договору та частиною 2 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", звернулась до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з метою повернення предмету лізингу в безспірному  порядку.

Державним  нотаріусом   16.02.2006  року  на  адресу  ПСП «Моноліт»направлено заяву № 1-299 з пропозицією погашення заборгованості та попередженням    про    вчинення    виконавчого    напису    на    повернення    об'єкта лізингу (а. с. 29).

09.03.2006 року державним нотаріусом другої Полтавської державної нотаріальної контори, у зв'язку з непогашенням ПСП «Моноліт» заборгованості, видано виконавчий напис на повернення в безспірному порядку об'єкта лізингу, що зареєстровано в реєстрі за № 1-493. (а. с. 30)

17.03.2006 року Державною виконавчою службою у Чорнухинському районі відкрито виконавче провадження стосовно виконання виконавчого напису нотаріуса № 1-493, а також постановлено відносно ПСП «Моноліт»добровільно виконати виконавчий напис у строк до 23.03.2006 року.

15.06.2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у Чорнухинському районі, на виконання виконавчого напису нотаріуса, було вилучено один трактор ЮМЗ 8071.3, державний номерний знак 10394 НО, про що складено відповідний акт (а. с. 31-32).

Сума заборгованості за користування трактором ЮМЗ 8071.3 з дати останнього лізингового платежу до дати його вилучення складає 3 184, 02 грн.

Згідно графіку сплати лізингових платежів, за користування трактором ЮМЗ 8071.3, державний номерний знак 10393 НО, загальна заборгованість ПСП «Моноліт»перед Полтавською філією НАК «Украгролізинг»складала 12 384,02 грн., а також нараховано пеню у сумі 464,92 грн.

Крім того, під час здійснення судового провадження судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що в порушення підпункту 4.3.4. пункту 4.3 статті 4 спірного договору, яким передбачено зобов'язання лізингоодержувача на вимогу лізингодавця негайно надавати відомості про свій фінансовий стан, технічний стан та умови утримання, експлуатації і обслуговування об'єкта лізингу із наданням доступу до нього, ПСП «Моноліт»такі дані не надава та перешкоджав в доступі для перевірки об'єкту лізингу, про що свідчить акт державного виконавця (а. с. 33).

Згідно пунктів 6.1, 6.2 статті 6 Договору, обов'язковою умовою забезпечення виконання зобов'язань за договором є укладення лізингоодержувачем на користь лізингодавця та надання останньому у тижневий строк з моменту укладання договору нотаріально посвідченого договору застави на суму, не менше 150 відсотків вартості об'єкта лізингу і/або договору поруки на таку ж суму; у тижневий строк з моменту одержання об'єкта лізингу лізингоодержувачем укладається на користь лізингодавця договір страхування об'єкта лізингу, який надається лізингодавцем.

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення умов договору, укладеного між сторонами, зазначені зобов'язання ПСП «Моноліт» не виконано.

Статтею 10 договору від 09.12.2003 р. № 16-03-86Іфл передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання умов договору на письмову вимогу однієї сторони, що розглядаються у двотижневий строк, договір достроково припиняється шляхом укладення додаткової угоди; після одержання пропозиції про дострокове припинення дії договору лізингоодержувач в тижневий термін готує об'єкт лізингу для повернення останнього лізингодавцю в технічно справному і комплектному стані (пункт 10.1, 10.2 договору).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому, згідно статті 611 вказаного Кодексу, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

- припинення зобов'язання в результаті односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

-  зміна умов зобов'язання;

-  сплата неустойки;

-  відшкодування збитків і моральної шкоди.

Згідно частин 1 та 3 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 4 частини 1 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингодавець  має право вимагати розірвання договору та повернення предмета об'єкта лізингу у передбачених законом та договором випадках. Лізингоодержувач зобов'язаний у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу -повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором (пункт 7 частини 2 статті 11 Закону).

Згідно частинами 2 - 4 статті 188 Господасрького кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Під час розглячду справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що Полтавською філією НАК "Украгролізинг" на адресу ПСП "Моноліт" було направлено пропозицію № 1/180 від 17.10.2006 року про розірвання договору фінансового лізингу № 16-03-86 Іфл від 09.12.2003 року з пропозицією розірвати Договір та передати трактор ЮМЗ 8071.3, державний номерний знак 10393 ПО у комплектному стані, а також проектом угоди про розірвання цього Договору, яка була отримана відповідачем 18.10.2006 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 37-39).

Проте, ПСП "Моноліт" на пропозицію № 1/180 від 17.10.2006 року про розірвання Договору відповіді на пропозицію в установлений договором термін не надав.

Враховуючи приписи законодавства та встановлені під час здійснення судового провадження обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду Полтавської області та Київського міжобласного апеляційного господарського суду стосовного того, що Полтавська філія НАК «Украгролізинг»набула право на розірвання договору з підстав несплати ПСП «Моноліт»лізингових платежів у встановлені договором строки, а також невиконання зобов'язань, передбачених договором.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, стосовно неналежного його повідомлення про слухання справи судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2007 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.09.2007 р. у справі № 8/16 господарського суду Полтавської області залишити без змін, а касаційну скаргу ПСП "Моноліт" –без задоволення.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді                                                                                              Н. Волковицька

Л. Рогач