ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.                Справа № АС-49/431-07 (н.р.
АС-13/609-06)

вх. № 11545/3-49 (н.р. 15324/1-13)

Суддя господарського суду Харківської області Кононова О.В.

за участю секретаря судового засідання Кононенко Т.О.

представників сторін :

позивача - Пивоваров О.М., дор. № 8010/10/10-025 від 04.07.207
року

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1, від 14.05.2001
року, ОСОБА_2, дор. від 17.12.2007 року

по справі за позовом  ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова

до  1. СПДФО ОСОБА_3., м.
Харків

2. СПДФО ОСОБА_1, м. Вовчанськ

про визнання недійсною угоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Ленінському районі м.Харкова, звернувся до суду з
позовом про визнання договору купівлі-продажу від 15.12.03р. №15/12/03,
укладеного між СПД ФО ОСОБА_3. та СПД ФО ОСОБА_1, недійсним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги
та прохав суд їх задовольнити.

Представник 1-го відповідача в судове засідання не з'явився,
заперечення на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, а саме повістками про виклик, які направлялись на
адресу відповідача, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не
надходило.

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні проти позову
заперечував.

Суд вважає за необхідне, розглянути справу без участі представника
1-го відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін судом
встановлено, що позивачем була здійснена перевірка повноти, своєчасності,
достовірності сплати податкових зобов'язань, якою  було встановлено, що першим відповідачем було
віднесено до складу податкового кредиту по ПДВ суми ПДВ сплачені СПД ФО ОСОБА_1
по договору купівлі-продажу меласи свекольної від 15 грудня 2003 року №
15/12/03.

За умовами вказаного договору купівлі-продажу другий відповідач
повинен поставити, а перший відповідач прийняти та оплатити меласу свекловичну
у кількості 65,0 тон. Загальна сума договору складає 20 995,00 грн. у тому
числі ПДВ у сумі 3 499,17 грн. На виконання даного договору було складено
товарна та податкова накладні від 17.12.2003р. № 17 на загальну суму 20 995,00
грн. у тому числі ПДВ 3 499,17 грн.

Згідно акту № 69/17-218/43 від 18.02.2005 року про результати
перевірки СПДФО ОСОБА_3, фахівцями ДПІ у Ленінському райномі м. Харкова було
встановлено, що станом на 15.12.2003р., тобто на день укладання договору між
відповідачами, другий відповідач не був зареестрований як платник податку на
додану вартість, другого відповідача було виключено з реєстру платників податку
на додану вартість за власним бажанням у зв'язку з переходом на спрощену
систему оподаткування, дата виключення - 16.10.2003р. На думку позивача факт
анулювання свідоцтва платника ПДВ другого відповідача, виключення його з
реєстру платника ПДВ не надає йому права на виписування податкових накладних, а
першому відповідачу не дає права віднесення сум ПДВ підтверджених такими
податковими накладними до податкового кредиту.

Позивач зазначає, що отримавши сплату по наведеній угоді готівкою,
СПД ФО ОСОБА_1 не будучі платником ПДВ не нарахував та не сплатив до бюджету
податкове зобов'язання з ПДВ. в той же час СПД ФО ОСОБА_3 нарахувала собі
податковий кредит від цієї операції з отриманням права на відшкодування
зазначеної суми ПДВ з бюджету.

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону,  або вчинено з
метою,  яка завідомо  суперечить
інтересам держави і
суспільства,  або  укладено
учасниками  господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної
правосуб'єктності),  може бути  на вимогу однієї із сторін,  або відповідного органу державної  влади
визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до  ст.193  ГК України
суб'єкти господарювання  та  інші
учасники господарських відносин
повинні  виконувати  господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності конкретних   вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,
зазначає, що в ході розгляду справи в суді позивач не довів наявність обставин
з якими ст. 207, 208 ГК України пов'язують недійсність господарських
зобов'язань. Так,  для вирішення спору
про визнання господарського зобов'язання недійсним в порядку ст. 207 ГК
України, необхідно встановити наявність протиправної мети при здійсненні зобов'язання.

Згідно вимог ст. 207 ГК України умисел на ухилення від сплати
податків, на наявність якого посилається ДПІ, повинен виникнути заздалегідь,
тобто бути наявним на момент вчинення правочину, що є підставою зобов'язання
(виникнення зобов'язання), але докази того, що на момент виникнення зобов'язання
обидва чи один учасник правочину умисно діяли всупереч інтересам держави в
матеріалах справи відсутні.

Несплата податків є порушенням податкового законодавства, однак,
несплата податків однією із сторін за договором, чи сплата не в повному обсязі
не є беззаперечним підтвердженням наявності у відповідачів по адміністративному
позову при укладені та виконанні спірної угоди мети, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства.

Ухилення однією із сторін від сплати податків, після здійснення
угоди, відповідно до законодавства України, не може бути підставою для визнання
угоди недійсною, а тягне за собою адміністративну та кримінальну
відповідальність посадових осіб суб'єкта підприємницької діяльності та згідно
положень спеціальних законів про оподаткування будь-які порушення при
нарахуванні та перерахуванні до бюджетів податків та зборів тягне за собою
донарахування цих податків та застосування відповідних фінансових санкцій.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України
від 25 липня 2002 року № 1056 „Про заходи щодо забезпечення однакового і
правильного застосування законодавства про податки”, доказами спрямованості
умислу суб'єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та
доходів можуть бути, надані податковими органами відомості, а саме: про
відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною або
фактичною адресою; про визнання недійсними в установленому чинним
законодавством порядку установчих (статутних) документів; про неподання податкової
звітності до органів державної податкової служби; про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше; про використання майна,
що перебуває у їх власності або користуванні, всупереч інтересам суспільства;
про продаж чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з
обігу або обмежених у обігу; про використання всупереч закону колективної,
державної або приватної власності з корисливою метою. Доказів наведених вище
обставин позивач суду не надав.

Дослідивши всі вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підтверджені належними
доказами та не підлягають задоволенню.

Керуючись 4, 7, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України
, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга може бути
подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про
апеляційне  оскарження,  але апеляційна
скарга  не  була
подана  у  строк,
встановлений  цим Кодексом,  постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлений 24.12.2007 року о 17-00.

Суддя
Кононова О.В.