СУД
==================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

6 березня 2007р.
Справа № 8/59

За позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю “Вента”, вул.Патріса Лумумби, 4/6,
корп.А,оф.103, м.Київ

До відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_2

Про  стягнення 2146грн.07коп.

Суддя   Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь          С П О Р У:

Позивачем заявлено позов  про стягнення з відповідача 2146грн.07коп.
боргу за товар, відпущений по видатковим накладним НОМЕР_1. та НОМЕР_2 на
підставі контракту НОМЕР_3.

Відповідач відзив на позов не
надав. Справа розглядається на підставі ст.75 Господарського процесуального
кодексу України за наявним у ній матеріалами.
Ухвали суду, які надсилалися на адресу відповідача, повернуті без
вручення з відміткою підприємства зв'язку “за закінченням строку зберігання”.
За загальними правилами сторона вважається належним чином повідомлена про час
та місце розгляду справи у випадку надсилання їй такого повідомлення за місцем
знаходження або державної реєстрації. Як вбачається із свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності
відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на яку йому надсилалися
ухвали суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість
розгляду справи у відсутності відповідача або його представника.

Дослідивши матеріали справи,
вивчивши надані позивачем докази, суд ВСТАНОВИВ:

29 березня 2004р. між сторонами
укладений контракт НОМЕР_3., відповідно до умов якого позивач зобов'язувався
поставляти відповідачеві товар, а відповідач зобов'язувався приймати товар та
оплачувати його згідно накладних, які є невід'ємною частиною контракту.

За своєю правовою природою даний
контракт є договором купівлі-продажу. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу продавець передає у власність  покупцеві товар,   а покупець зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

За твердженням позивача, на
виконання умов контракту відповідачеві по видаткових накладних НОМЕР_1. та
НОМЕР_2 передано товару на загальну суму 3972грн.59коп.

Відповідно до п.3.4. контракту
видача товару на складі продавця здійснюється представнику покупця  при наявності належним чином оформленої
довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Дана умова договору
відповідає приписам п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України НОМЕР_4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України НОМЕР_5,  згідно якого відпуск
товарно-матеріальних цінностей покупцям або передача товарно-матеріальних
цінностей безоплатно повинні здійснюватися
тільки за довіреністю одержувачів. Інших умов щодо відпуску товару
особам, уповноваженим на отримання товару іншим чином, в контракті не
міститься.  Таким чином, позивач мав
право відпускати товар особам, які підтверджували свої повноваження на право
отримання товару лише належним чином оформленими довіреностями.

Аналіз видаткових накладних
НОМЕР_1. та НОМЕР_2, які покладені позивачем в основу своїх позовних вимог,
показує, що в них відсутні будь-які посилання на доставку товару по місцю
знаходження покупця, а тому суд приходить до висновку, що відпуск товару по
накладних здійснювався саме зі складу продавця (позивача). При цьому в
накладних не відображено кому саме та на підставі якої довіреності відпускався
товар. У видатковій накладній НОМЕР_1. міститься підпис особи, яка отримала
товар, та зазначено прізвище цієї особи - ОСОБА_2. У видатковій накладній  НОМЕР_2 взагалі не зазначене прізвище особи,
яка розписалася в отриманні товару.

Відповідно до ст.33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ти
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Виходячи із предмету спірних правовідносин, позивач повинен довести, в тому
числі, факт передачі товару по вищезазначених накладних суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 або уповноваженим ним особам.

Враховуючи, що позивач не надав
на вимогу суду копії довіреностей на осіб, кому передавався товар за
видатковими накладними  НОМЕР_1. та
НОМЕР_2, умовами контракту НОМЕР_3. не передбачений інший порядок передачі
товару, крім його передачі тим особам, повноваження яких підтверджуються
належним чином оформленими довіреностями, які мають бути видані відповідачем, у
видаткових накладних відсутні посилання кому та на підставі яких довіреностей
фактично переданий товар, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не
підтверджується факт передачі товару по накладних НОМЕР_1. та НОМЕР_2 саме
відповідачу.

Отже,  оскільки факт передачі відповідачеві  товару на загальну суму 3792грн.59коп. не
підтверджується матеріалами справи, відсутні правові підстави для задоволення
позову.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги
є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

В силу ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати в повному обсязі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.33,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В  И
Р  І  Ш
И  В:

В позові відмовити.

СуддяТ.Г.ОленичССуддя
Т.Г.Оленич

12.03.07