ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/375

11.12.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерКайзер-К»

До                              Дочірнього підприємства «П.Дуссманн-Україна»

Про                              розірвання договору та спонукання до вчинення дій

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                     Петрова І.Г. –директор (протокол № 1 від 07.11.05 р.)

Від відповідача          не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства "П.Дуссманн-Україна" в якому просить суд розірвати Договір № 45-ТЕХ від 02.04.2007 р. та спонукати відповідача підписати Акти розмежування балансової належності мереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо тепло-, водо- та електропостачання будівлі позивача.

Ухвалою суду від 09.10.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/375 та призначено розгляд справи на 06.11.07 р.

Судове засідання 06.11.2007 р. не відбулось у зв’язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 08.11.07 р. розгляд справи призначено на 27.11.07 р.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представника в судове засідання 27.11.07 р. не направив.

В судовому засіданні 27.11.07 р. представник позивача надав довідку Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, з якої стало відомо, що відповідач знаходиться за адресою, яка відрізняється від зазначеної у позові.

Ухвалою суду від 27.11.07 р. розгляд справи відкладено на 11.12.07 р., позивача зобов’язано надіслати відповідачу копію позовної заяви та додані до неї документи за належною адресою, докази надіслання надати суду, а також  зобов’язано відповідача  виконати вимоги ухвали суду від 09.10.07 р. про порушення провадження у справі № 12/375.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалах від 09.10.07 р. та від 27.11.07 р. не виконав.

Представник відповідача в судове засідання 11.12.07 р. знову не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача чи повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.12.07р. оголошено повний текст рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.07 р. між сторонами укладено договір № 45-ТЕХ (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого та додатку № 1 відповідач прийняв на себе зобов’язання виконувати послуги з обслуговування систем водопостачання, кондиціювання та приточно-витяжної вентиляції, обслуговування і профілактики систем енергопостачання, щитових, повірку та ремонт приладів, прибирання, вивезення сміття, поточного ремонту в нежитлових офісних приміщеннях за адресою: м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 37/122, а також виконувати інші роботи, а позивач зобов’язався здійснювати оплату послуг на умовах даного договору.

Згідно п. п. 3.2.1., 3.2.2. Договору позивач має право вимагати від Відповідача виконання всіх взятих на себе зобов’язань, а також здійснювати контроль відповідності, якості, об’єму послуг, що надаються відповідачем.

Згідно п. 2.3. Договору позивач належним чином виконував прийняті на себе договірні зобов’язаний щодо оплати послуг за виставленими відповідачем рахунками.

Протягом строку дії Договору відповідач неналежним чином виконував свої обов’язки за Договором, виявлені позивачем недоліки не усував.

Пропозицію позивача № 126 від 24.07.2007 р. розірвати Договір відповідач не прийняв, про що повідомив листом № 211 від 30.08.2007р.

Крім того, відповідач своїми діями перешкоджає позивачу в здійсненні права власності належним йому нерухомим майном, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. Т.Шевченка, 37/122.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України зміст права власності полягає в праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 329 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Користування належним позивачу нерухомим майном неможливе без забезпечення його енерго-, тепло- та водопостачанням.

Оскільки відповідач є власником окремих елементів електро-, тепло- та водомереж, для укладення позивачем договорів про постачання електричної енергії (теплоенергії, водопостачання) безпосередньо із постачальниками АК «Київенерго»та АК «Київводоканал»вимагається підписання між позивачем та відповідачем Актів розмежування балансової належності.

Відповідач відмовляється підписати Акти розмежування балансової належності,  письмові звернення позивача ігнорує.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають  задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині розірвання Договору обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про спонукання відповідача підписати Акти розмежування балансової належності мереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо тепло-, водо- та електропостачання будівлі позивача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 329 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, позовні вимоги в частині спонукання відповідача підписати Акти розмежування балансової належності мереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо тепло-, водо- та електропостачання будівлі позивача підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 317, 319, 526, 527, 610, 611 ЦК України, ст. ст. 173, 188, 193 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Розірвати Договір № 45-ТЕХ від 2.04.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнтерКайзер-К»(01032, м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 37/122, ід. код 33887308, п/р 22 ТОВ «БМ Банк»м. Києва, МФО 380913) та Дочірнім підприємством «П.Дуссманн-Україна»(03033, м. Київ, вул. Короленківська, 4, ід. код 25586449, п/р 712 в ПКФ ВАТ "ВІЕЙБІ Банк", МФО 321637)

3.          Зобов’язати відповідача підписати Акти розмежування балансової належності мереж та експлуатаційної відповідальності сторін щодо тепло-, водо- та електропостачання будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 37/122.

4.          Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати –85 грн.  державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Після набрання рішенням законної сили видати накази.

6.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко