ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦ
ІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

22.01.07

Справа № 5/1551-13/262А
Львівський апеляційни
й господарський суд в складі
колегії:
головуючого-судді
Р. Марко
суддів
Т. Бонк

С. Бойко
При секретарі
Скочко Ю.
розглянувши апеляційну
скаргу ДП»Кулінар Сервіс»
від 07.11.06 № 92/06-9/15
на постанову господа
рського суду Львівської обла
сті від 10.10.06
у справі 5/1551-13/262А
за позовом ДП»Кулін
ар Сервіс»
до відповідача ДПІ у Г
алицькому ра-ні м. Львова
про скасуванн
я податкового повідомлення-
рішення
за участю представникі
в сторін:
Від позивача_ - не з»яв
ився
Від відповідача- Рождеств
енська Л.
З правами та обов”язками , п
ередбаченими ст..ст. 49,51,54 КАС Укр
аїни, сторони ознайомлені. Ві
дводу складу суду та секрета
реві не заявлено.
В С Т А Н О В И В :
Постановою господа
рського суду Львівської обла
сті
від 10.10.06 по даній справі в
позові ДП»Кулінар Сервіс»ві
дмовлено.
Не погоджуючись із п
рийнятою постановою, позивач
подав апеляційну скаргу, в як
ій просить постанову суду ск
асувати та прийняти нову, яко
ю позов задоволити. В обґрунт
ування своїх доводів зазнача
є, що згідно декларації по п
одатку на додану вартість за
2-й квартал 2002 року ДП «Кулінар
Сервіс»задекларовано суми п
одатку на додану вартість до
сплати в розмірі 50 747,50 грн. На ду
мку апелянта є неправомірним
визначення в одному податко
вому повідомленні-рішенні за
стосування штрафних санкцій
за кілька податкових період
ів та застосування штрафних
санкцій за один період
в кількох податкових пові
домленнях-рішеннях, оскільк
и це суперечить ст. 1 ст. 17 Закон
у 2181. Крім цього, у цих податков
их періодах різні строки пог
ашення податкових зобов'язан
ь та з сумарного повідомленн
я-рішення неможливо встанови
ти за які періоди застосовую
ться штрафні санкції.
З врахуванням вимог Зак
ону України «Про порядок пог
ашення зобов'язань платників
одатків перед бюджетом та де
ржавними цільовими фондами»
( далі закон 2181), у позивача, в зв'
язку з поданням декларації п
о податку на додану вартість
, виникло узгоджене податков
е зобов'язання із визначеним
Законом 2181 терміном сплати.
У відповідності до п.З По
рядку проведення розрахункі
в щодо відшкодування сум под
атку на додану вартість у час
тині, що належить зарахуванн
ю на поточний рахунок платни
ка податку, затвердженого по
становою КМУ від 26 вересня 2001 р
. № 1270, відшкодування сум податк
у проводиться у рахунок пога
шення заборгованості кредит
ора (кредиторів) платника под
атку з платежів до державног
о бюджету. Апелянт вважає, що о
скільки ним своєчасно, до вин
икнення у нього зобов'язання
по сплаті податку на додану в
артість, повідомлено податко
вий орган про проведення вза
ємозарахування зобов'язань з
податку на додану вартість, т
обто проведення взаємозалік
у про зарахування податку на
додану вартість в рахунок оп
лати ПДВ, що підлягав поверне
нню Спільному українсько-аме
риканському підприємству «Г
ранд-Готель», ТзОВ «СКК Зелен
ий мис»із державного бюджету
та з огляду на передбачений П
орядок відшкодування сум под
атку на додану вартість у час
тині, що належить зарахуванн
ю на поточний рахунок платни
ка податку, в тому числі пп. 7.1.1, п
.7.1. ст. 7 Закону 2181, Постанови Кабі
нету Міністрів України за № 127
0 від 26 вересня 2001 року, у податк
ового органу не було правови
х підстав для застосування ш
трафних санкцій. В підтвердж
ення правильності даних дово
дів, апелянт посилається на п
п. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону 2181, згі
дно якого, у разі коли платник
податків не сплачує узгодже
ну суму податкового зобов'яз
ання протягом граничних стро
ків, визначених цим Законом, т
акий платник податку зобов'я
заний сплатити штраф.
Крім того, апелянт зазна
чає, що податкове повідомлен
ня-рішення винесене з поруше
нням Порядку направлення орг
анами державної податкової с
лужби України податкових пов
ідомлень платникам податків
та рішень про застосування ш
трафних(фінансових) санкцій,
затвердженого Наказом ДПА У
країни від 21.06.2001 року №253 з наступ
ними змінами та доповненнями
(в тому числі від 10.08.2005 року), оск
ільки в ньому відсутні посил
ання на акт та норму Закону, як
ою визначено граничний термі
н сплати зобов'язання. Ні под
атковим органом, ні судом пер
шої інстанції не взято до ува
ги, положення ст.. 241 ГК України,
яка визначає порядок застос
ування штрафних санкцій, так
ож не взято до уваги ст.. 250 ГК Ук
раїни щодо строку для застос
ування штрафних санкцій.
В судовому засіданні, пр
едставник відповідача запер
ечив проти доводів апелянта,
просив постанову суду залиш
ити без змін, як таку, що прийн
ята з дотриманням норм чинно
го законодавства та на підст
аві досліджених усіх обстави
н справи.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, відзив, заслуха
вши представника ДПІ, дослід
ивши обставини справи, перев
іривши правильність застосу
вання судом першої інстанції
норм чинного законодавства,
колегія суддів не вбачає пра
вових підстав для задоволенн
я вимог апелянта.
При цьому колегія виходила
з наступного.
ДПІ у Галицькому районі
м.Львова 24.05.06р. винесено податк
ове повідомлення-рішення № 0004
101630/0, яким, на підставі п. 17.1.7 п. 17.1 ст
.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платн
иків податку перед бюджетами
та державними цільовими фон
дами»за затримку сплати узго
дженої суми податкового зобо
в'язання в розмірі 50 747,50грн., нар
аховано штрафні санкції у ро
змірі 20%, що складає 10149,50грн.
За результатами досліджен
их матеріалів справи, колегі
я суддів вважає, що судом перш
ої інстанції підставно відмо
влено у позові, так як відпові
дно до вимог п.5.1 ст.5 Закону Укр
аїни "Про порядок погашення з
обов'язань платників податкі
в перед бюджетами та державн
ими цільовими фондами" від 21.12.2
000 року №2181-111 (із змінами та допов
неннями), податкове зобов'яза
ння платника податків вважає
ться узгодженим із дня подан
ня платником податків податк
ової декларації.
П.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України
"Про порядок погашення зобов
'язань платників податків пе
ред бюджетами та державними
цільовими фондами" встановле
но строки погашення узгоджен
ого податкового зобов'язання
, тобто платник податків зобо
в'язаний самостійно сплатити
суму податкового зобов'язан
ня, зазначену у поданій ним по
датковій декларації, протяго
м десяти календарних днів, на
ступних за останнім днем від
повідного граничного строку
, передбаченого підпунктом 4.1.
4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону
для подання податкової декл
арації.
Згідно п.п.17.1.7. п. 17.1 ст.17 Закону
2181, у разі коли платник податкі
в не сплачує узгоджену суму п
одаткового зобов'язання прот
ягом граничних строків, визн
ачених цим Законом, такий пла
тник податку зобов'язаний сп
латити штраф у таких розміра
х: при затримці до ЗО календар
них днів, наступних за останн
ім днем граничного строку сп
лати узгодженої суми податко
вого зобов'язання, - у розмірі
десяти відсотків погашеної с
уми податкового боргу; при за
тримці від 31 до 90 календарних д
нів включно, наступних за ост
аннім днем граничного строку
сплати узгодженої суми пода
ткового зобов'язання, - у розмі
рі двадцяти відсотків погаше
ної суми податкового боргу; п
ри затримці, що є більшою 90 кал
ендарних днів, наступних за о
станнім днем граничного стро
ку сплати узгодженої суми по
даткового зобов'язання, - у роз
мірі п'ятдесяти відсотків по
гашеної суми податкового бор
гу.
Безпідставними є посиланн
я апелянта на незастосування
положень ст.. 241, 250 ГК України, та
к як ст. 1 ГК України, визначає
основні засади господарюван
ня в Україні й регулює господ
арські відносини що виникают
ь у процесі організації та зд
ійснення господарської діял
ьності між суб»єктами господ
арювання, а також між цими суб
»єктами та іншими учасниками
відносин у сфері господарюв
ання. Такими учасниками відп
овідно до ст. 2 ГК України є орг
ани державної влади та орган
и місцевого самоврядування н
аділені господарською компе
тенцією. У правовідносинах щ
одо порядку та строків засто
сування штрафних санкцій пер
едбачених п.п 17.1.7 ст. 17 Закону 2181, о
ргани податкової служби не є
суб»єктом, наділеним господ
арською компетенцією і безпо
середньо не здійснюють орган
ізаційно- господарські повно
важення щодо суб»єкта господ
арювання.
Відповідно до ст. 4 даног
о кодексу, адміністративні т
а інші відносини управління
за участю суб»єктів господар
ювання, в яких орган державно
ї влади або місцевого самовр
ядування не є суб»єктом наді
леним господарською компете
нцією і безпосередньо не зді
йснює організаційно- господа
рські повноваження щодо суб»
єкта господарювання, не є пре
дметом регулювання даного ко
дексу. Виходячи із наведеног
о дія ст. 250 ГК України не поширю
ється на строки застосування
штрафних санкцій передбачен
их п. 17.1.7 ст. 17 Закону 2181.
Колегія суддів, вважає,
що місцевим господарським су
дом за наявних у справі доказ
ів в цілому зроблено правиль
ні висновки щодо обставин сп
рави, постанова прийнята з до
триманням вимог чинного зако
нодавства, що свідчить про ві
дсутність підстав для скасув
ання постанови місцевого гос
подарського суду та задоволе
ння апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205 п
.7 Розділу VІІ Прикінцевих та п
ерехідних положень КАС Украї
ни, Львівський апеляційний г
осподарський суд
Ухвалив:
Постанову господарсько
го суду Львівської області в
ід 10.10.06 у справі № 5/1551-13/262А залишити
без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено
у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Льв
івської області.
Суддя-доповідач

Р. Марко
Судді

С. Бойко

Т.
Бонк