ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.04.07р.

Справа № А37/105-07

за позовом  Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Дніпропетровський олійноекстракційний завод", м. Дніпропетровськ

до -1:  Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

-2:  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

за участю: Прокурора м. Дніпропетровська.

про стягнення 581 491 грн..

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача:          Журід О.М. дов № юр/1824 від 17.08.2006 року

Від відповідача-1:  Гусарова К.О. дов № 12-05/09 від 09.01.2007 року

Від відповідача-2:  Васільєв В.О. дов № 9074/10/08-10/1-15 дов № 28.03.2007 року

Від відповідача-2: Васюта А.Л. дов № 2710/10/08-09-15 від 29.01.2007 року

Від прокурора:      Твардієвич Т.В. посвідчення № 147

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Дніпропетровський олійноекстракційний завод" (далі –позивач) звернулося з позовом до Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (далі – відповідач-1) та до   Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (далі –відповідач-2) і просить суд стягнути з Державного бюджету України (через Головне управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області) на користь позивача проценти, нараховані на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за податковий період грудень 2003року в сумі 581491,0 грн. Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним погашенням надмірно сплаченого податку на додану вартість. Завою від 10.04.2007року про зміну розміру позовних вимог позивач просить стягнути з Державного бюджету проценти в сумі 580972,0грн.

Відповідач-1 позов не визнав, посилаючись на те, що документи, на підставі яких органи Державного казначейства здійснюють відшкодування процентів з ПДВ, до нього не надходили.

Відповідач-2 позов не визнав, посилаючись на невірне визначення періоду прострочення з погашення суми ПДВ за грудень 2003року, перерахування процентів з бюджетної заборгованості з ПДВ не передбачено чинним законодавством, на момент звернення до суду взагалі відсутнє право для їх нарахування, а, крім того, позивачем порушеним встановлений ст.99 КАС України річний строк для звернення до суду.

Прокурор підтримав заперечення відповідачів і просить суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд –

В с т а н о в и в :

Податковою декларацією з ПДВ за грудень 2003року позивач задекларував  до бюджетного відшкодування з бюджету суму ПДВ в розмірі 16815167,0грн., у тому числі експортне відшкодування - 3846691,0грн. Решта суми –12968476,0грн. задекларована до відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок в установі банку після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів. Вказані суми відшкодовані позивачу:

експортне відшкодування - 30.03.2004року згідно з висновками СДПІ від 29.03.2004року від 30.03.2004року,

решта суми –29.02.2004року шляхом отримання відповідних  цінних паперів.

Наведене підтверджується платіжними дорученнями, висновкам СДПІ та виписками про стан рахунку в цінних паперах позивача станом на 25.08.2004року, копії яких залучено до матеріалів справи.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпунктів 7.7.1-7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” суми  податку,  що  підлягають  сплаті  до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Сплата податку провадиться не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за звітним періодом.

У строки, передбачені законом для відповідного податкового періоду, платник податку подає органу державної податкової служби за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

У разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період. За бажанням платника податку сума бюджетного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку. Таке рішення платника податку відображається в податковій декларації.

Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати (погашення) будь-якими банківськими установами. Правила випуску, обігу та погашення казначейських чеків встановлюються законодавством.

Суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у  будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

З наведеного судом вбачається, що заборгованість з податку на додану вартість згідно з приписами Закону виникає незалежно від способу відшкодування податку. У зв’язку з цим, розрахування періоду прострочення погашення суми податку з моменту закінчення місяця, наступного після подачі декларації, з боку позивача зроблено правомірно.

Посилання відповідача на те, що на момент звернення до суду відсутнє право платника податку на нарахування процентів суд вважає неправомірним, тому що спірні обставини мають місце до внесення відповідних змін до Закону України „Про податок на додану вартість”.

Також суд не погоджується з аргументами відповідача про те, що позивач пропустив річний строк для звернення до суду з таких підстав.

Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний  позов  може  бути  подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У зв’язку з тим, що згідно з підпунктом 7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, яка діяла в спірний період) платник податку має право у  будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету, тому за спірними правовідносинами строк, який встановлений КАС України, не застосовується.

Посилання відповідача на те, що  чинним законодавством не передбачено саме перерахування процентів на рахунок позивача, суд вважає також необґрунтованим, оскільки таке право передбачено Законом України „Про податок на додану вартість”.

На підставі викладеного, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.  94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України (через Управління державного казначейства  україни в Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, вул.. Челюскіна, 1 р/р 0002, код бюджетної класифікації  14010200,  в УДКУ у Дніпропетровській області „Казна-Дніпро”, МФО 805012, ), на користь  закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями „Дніпропетровський олійноекстракційний завод”  ( м. Дніпропетровськ,  вул.. ленінградська, 46 р/р 0210 в АКБ „Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528, ) суми процентів, нарахованих на суму  бюджетної заборгованості  з відшкодування  податку на додану вартість, за  податковий період  грудень 2003 року в сумі 580972,0 грн.

Стягнути  з Державного бюджету України на користь  закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями „Дніпропетровський олійноекстракційний завод”  ( м. Дніпропетровськ,  вул.. ленінградська, 46 р/р 0210 в АКБ „Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528, )  1700 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                              Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 08.05.2007року