Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" грудня 2007 р.
Справа № 5/2322

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Кім В.В., довір. від 29.08.07.

від відповідача Ружковський А.Л., дор. №1417 від 01.12.06.

від прокуратури: Огородник Ю.М., посвідч. №44

Розглянув справу за позовом Прокурора Богунського району міста Житомира в інтересах держави в особі Міністерства промислової політики України (м.Київ) в особі Державного торгівельно-виробничого підприємства "Укрметалургторгпостач" (м.Житомир)

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційне підприємства №8 (м.Житомир)

про стягнення 9755,32 грн.

Спір розглядається у більш тривалий термін за погодженням сторін у відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України.

Прокурор Богунського району м.Житомира звернувся до господарського суду в інтересах позивача  про стягнення з відповідача  9755,32грн. - зайво сплаченої орендної плати.

30 листопада 2007 року прокурор Богунського району м.Житомира надіслав заяву, в якій відмовляється від позову на підставі ст.78 ГПК України, оскільки  результати ревізії  Контрольно-ревізійного управління Житомирської області не підтвердились у ході судового розгляду.

Прокурор в засіданні суду  підтримав  заяву прокурора про відмову від позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі; вимагав розглядати спір по суті. Пояснив, що позивачу на праві власності належать об'єкти нерухомості, які знаходяться за адресами: вул. Котовського, 29 та вул. Чапаєва, 16а в м. Житомирі, що підтверджується  відповідно свідоцтвами про право власності від 03.12.04. і 25.10.05. Крім того, зазначив, що позивачеві належало  орендоване майно на праві власності ще до укладення договорів оренди, але документів, що підтверджували би право власності за позивачем на орендоване майно немає. Не заперечував, що предметом позову у даній справі є орендна плата, яка нарахована ще до отримання свідоцтва про право власності на орендоване майно.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував; пояснив, що відповідач надсилав позивачу рахунки на сплату орендної плати до отримання останнім свідоцтва про право власності на спірні об'єкти. Рахунки відповідач оплачував до отримання останнім зазначених свідоцтв про право власності. Крім того, пояснив, що відповідач укладав договори оренди нежитлових приміщень, які знаходяться за адресами: вул. Котовського, 29 та вул. Чапаєва, 16а в м. Житомирі ще з 1990 року. У позивача були відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно до отримання свідоцтв.  Тому  вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Відповідно  до абзацу 5 ст.29 ГПК України, відмова прокурора від поданого ним позову не позбавляє  позивача права вимагати вирішення спору.

Оскільки позивач  вимагає вирішити спір, то суд продовжує розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи №8/584"НМ", інвентарні справи на будівлі, що знаходяться за адресою вул. Котовського, 29 та вул. Чапаєва, 16а (колишня  Чапаєва,26) м. Житомирі, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення міської ради №814 від 25.12.03р. між сторонами було укладено договір оренди №132 від 11.01.04р. нежилих приміщень по вул.Котовського, 29 та по вул.Чапаєва, 16 -а (колишня  вул. Чапаєва, 26) в м.Житомирі під офіс та склад зі строком дії до 30.04.04р.(а.с.15-16)

На підставі даного договору відповідач передав, а позивач прийняв у користування під офіс та склад нежилі приміщення площею 54,2 кв.м по вул.Котовського, 29 та площею 74,2 кв.м по вул.Чапаєва, 16-а в м.Житомирі про що не заперечували представники сторін в засіданні суду.

У відповідності до п.9.4 цього договору заява на продовження договору повинна бути надана Орендодавцю за два місяці до закінчення строку договору, що  позивачем зроблено не було.

Згідно п.9.5 цього ж договору після закінчення строку дії договору він може бути продовжений після розгляду комісією у справах використання нежилих приміщень міської комунальної власності і прийняття відповідного розпорядження міського голови, що відповідачем також зроблено не було, про що свідчить лист відділу по управлінню та приватизації комунального майна Житомирської міськради №657 від 24.11.04р.

Але позивач продовжував користуватись займаними приміщеннями, хоча після закінчення строку договору  - 30.04.04р. повинен був у відповідності до п.п.2,3, 6,11 повернути відповідачу в 15-денний термін орендоване приміщення в належному стані по акту прийому-передачі.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов"язаний повернути орендодавцеві об"єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Проте, позивач не повернув орендоване майно, а оформив право власності на орендовані приміщення, які знаходяться за адресою по вул.Котовського, 29 та по вул.Чапаєва, 16 -а (колишня  вул. Чапаєва, 26) в м.Житомирі, про що свідчать свідоцтва про право власності на зазначене майно (а.с.27-28). Тому було відмовлено  в позові в частині звільнення орендованих приміщень постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.03.05 у справі №8/584"НМ" (а.с.29-31).

Зазначені вище факти і були встановлені зазначеною постановою  Житомирського апеляційного суду  від 24 березня 2005 року у справі №8/584 "НМ" (а.с.29-31).

А відповідно до ст.35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу,  який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Отже, позивач не надав доказів, що підтверджували би право власності на орендоване майно до отримання свідоцтв на право власності. Тому орендна плата за період  до отримання свідоцтва про право власності нараховувалась правомірно і підстав для її повернення немає.

Слід зазначити, що між сторонами існували орендні відносини щодо нежилих приміщень  по вул.Котовського, 29 та по вул.Чапаєва, 16 -а (колишня  вул. Чапаєва, 26) ще з 1990 року (а.с.85 - 109).

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

Проте, доводи позивача щодо належності йому орендованого майна на праві власності спростовуються матеріалами інвентаризаційних справ на орендовані  будівлі, в яких відсутні правовстановлюючі документи на орендоване майно у останнього до отримання свідоцтв про право власності, а також постановою Житомирського апеляційного суду  від 24.03.2005 року у справі №8/584"НМ", про що суд зазначав вище.

Суд також не приймає як належний доказ у справі акт Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області від 16.04.2007 року, оскільки він спростовується матеріалами справи, зокрема: постановою Житомирського апеляційного господарського суду у справі №8/584"НМ", івентаризаційними справами на орендовані будівлі,  поясненнями сторін і посадової особи Контрольно-ревізійного управління в Житомирської області, яка пояснила в засіданні суду, що висновки в акті були зроблені на підставі пояснень головного бухгалтера  та листування позивача з Бюро технічної інвентаризації.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 33,34,35,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання: 07 грудня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позив.

3- відп.

4-5 - прокур.