ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.04.07                                                                                           Справа  № 12/135

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу українсько-чеського спільного підприємства «Карпати-Моравія»

на рішення  господарського суду Чернівецької області від 16.02.2007р.

у справі          № 12/135

за позовом      ТзОВ «Тадей», с.Смодне

до                      українсько-чеського спільного підприємства «Карпати-Моравія», м.Вижниця

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

з участю представників :

від скаржника  -   Герасим»юк П.М.

від позивача –Наливайко С.Я.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 16.02.2007р. у справі № 12/135 (суддя Бутирський А.А.) задоволено позов ТзОВ «Тадей», с.Смодне Косівського району Івано-Франківської області до українсько-чеського спільного підприємства «Карпати-Моравія», м.Вижниця та визнано недійсним рішення загальних зборів українсько-чеського спільного підприємства «Карпати-Моравія», оформлених протоколом № 25 від 13.02.2006р. та стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач –українсько-чеське спільне підприємство «Карпати-Моравія»подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення, посилаючись, зокрема, на те, що ліквідатор Сав»юк Т.Б. подав позовну заяву про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом     № 25 від 13.02.2006р. 09 березня 2006р., саме в той період, як вважає скаржник, коли його повноваження не були підтверджені жодною ухвалою господарського суду в процедурі банкрутства ТзОВ «Тадей».

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представленим відзивом позивач –ТзОВ «Тадей»доводи скаржника заперечує, просить суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно розділу 4 Статуту відповідача засновниками Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” є позивач, якому належить 30 відсотків статутного фонду (пункт 5.2 Статуту), та юридична особа Чехії ”SEGRE”, якій належить 70 відсотків статутного фонду (пункт 5.2 Статуту). Позивачем реально зроблено внесок у сумі 199 400,00 грн., що підтверджується протоколом зборів учасників відповідача № 23 від 05.12.2005 року (а.с. 127 на звороті) та актом перевірки відповідача Державною податковою інспекцією у Винницькому районі від 25.10.2002 року (а.с. 131).

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.04.2002 року порушено провадження у справі № Б-11/142 про банкрутство ТОВ ”Тадей”.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 24.02.2003 року накладено арешт на частку майна банкрута ТОВ ”Тадей” у власності Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року (а.с. 21) скасовано за нововиявленими обставинами ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу від 21.12.2004 року, відновлено повноваження ліквідатора боржника Сав’юка Т.Б., продовжено строки ліквідаційної процедури на 6 місяців, накладено арешт на основні засоби відповідача. Дана ухвала залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2005 року (а.с. 100).

Постановою Відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції від 09.09.2005 року (а.с. 18) відкрито виконавче провадження по виконанню ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року та накладено арешт на основні засоби відповідача та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.04.2006 року у справі № Б-11/142-3/13 (а.с. 16) призначено судове засідання по затвердженню звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, визнаючи при цьому повноваження ліквідатора Сав’юка Т.Б. На момент вирішення спору провадження у справі № Б-11/142-3/13 про банкрутство позивача зупинено, при цьому не зупиняючи повноважень ліквідатора Сав’юка Т.Б. (а.с. 104).

Пунктом 10.1.1 Статуту відповідача передбачено, що вищим органом підприємства є збори учасників. Про проведення зборів підприємства учасники повідомляються письмово, по пошті, за допомогою телефаксу з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, ніж за 30 днів до скликання зборів (абзац 6 пункту 10.1.3 Статуту).

Про проведення зборів підприємства було повідомлено лише в газеті ”Вижницькі обрії”, проти чого сторони не заперечували. При цьому слід зазначити, що позивач повідомив суд першої інстанції про відсутність у нього такого оголошення, а відповідач оголошення теж не представив.

У спосіб, передбачений абзацом 6 пункту 10.1.3 Статуту, позивач не повідомлений.

13.02.2006 року відбулися позачергові збори учасників Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, результати яких оформлені протоколом № 25 (а.с. 29). У даному протоколі серед присутніх помилково зазначений ліквідатор Сав’юк Т.Б., оскільки самі сторони визнають, що ліквідатор позивача не був присутнім за зборах, а крім того, у передостанньому абзаці спірного протоколу вказано, що присутні лише представники фірми ”SEGRE”.

Згаданим протоколом вирішено створити Дочірнє підприємство Українсько-чеське спільне підприємство ”Карпати-Моравія” м.Вижниця, Чернівецької області із статутним фондом у 70000,00 грн.

За таких обставин справи позов підставно судом задоволено, виходячи з наступного.

Згідно абзацу сорок восьмого статті 1 Закону України ”Про зовнішньоекономічну діяльність” спільні підприємства - підприємства, які базуються на спільному капіталі суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, на спільному управлінні та на спільному розподілі результатів та ризиків, а відповідно до частини 1 статті 116 Господарського кодексу України підприємство, створене відповідно до вимог цього Кодексу, в статутному фонді якого не менш як десять відсотків становить іноземна інвестиція, визнається підприємством з іноземними інвестиціями.

Частиною 6 статті 116 Господарського кодексу України передбачено, що правовий статус і порядок діяльності підприємств з іноземними інвестиціями визначаються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування в Україні, іншими законодавчими актами.

Статутний фонд Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” поділений на частки, а тому відповідач є господарським товариством у розумінні Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України ”Про господарські товариства” і на нього поширюються положення наведених нормативно-правових актів у частині регулювання діяльності товариства з обмеженою відповідальністю.

Одним із прав учасника господарського товариства є можливість брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом (пункт 1 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України).

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів (частина 5 статті 62 Закону України ”Про господарські товариства”). Вказана норма права кореспондується з частиною 7 статті 145 Цивільного кодексу України, згідно якої черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше, а згідно частини 1 статті 25 вказаного Закону ліквідатор з дня свого призначення виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Таким чином, з моменту визнання позивача банкрутом виключно ліквідатор Сав’юк Т.Б. виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута і відповідно представляє боржника.

Однак, всупереч абзацу 6 пункту 10.1.3 Статуту та частини 5 статті 62 Закону України ”Про господарські товариства” і частини 7 статті 145 Цивільного кодексу України відповідач не повідомив ліквідатора Сав’юка Т.Б. про проведення позачергових зборів учасників Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, що є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 25 від 13.02.2006 року.

Зі змісту Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вбачається, що ліквідатор може бути звільнений від виконання обов’язків лише за власною заявою або за рішенням суду (частина 9 статті 31, частина 13 статті 30 названого Закону), однак відповідачем не надано таких доказів. При цьому слід зазначити, що припинення повноважень ліквідатора не відбувається автоматично після закінчення встановленого строку процедури ліквідації. Більш того, у подальшому господарський суд Івано-Франківської області неодноразово підтверджував повноваження Сав’юка Т.Б. як ліквідатора.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Чернівецької області від 16.02.2007р. у справі № 12/135 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий       суддя                                                                 Михалюк О.В.

суддя                                                                                               Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                               Мельник Г.І.