ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.07р.

Справа № 3/344-07

За позовом  Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора - 6", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до  Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "Лікс", м. Нікополь, Дніпропетровська область

Третя особа на боці Позивача - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про виселення з орендованого приміщення

Суддя Юзіков С.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Мороз  Н. М. , юрисконсульт, дов. №16 від 19.01.2007 р.

відповідача -  Базилевич Ю. О., юрисконсульт, дов .№69 від  06.01.2007р.

3-ої особи -  Міщенко І. В.,  нач. юридичного відділу, дов. №11/08/0222-412 від 05.02.2007р.,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить зобов'язати Відповідача звільнити нежитлове напівпідвальне приміщення загальною площею 42,5 м2, за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 24.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що договір оренди спірного приміщення пролонговано відповідно до умов договору, так як Відповідач не отримував повідомлення Позивача про  відмову продовжити дію договору оренди на 2007р. ні за місяць до закінчення строку дії договору, ні впродовж місяця після  закінчення його дії (згідно з поштовим повідомленням лист Позивача вручено Дерев’янченко за адресою: вул. Електрометалургів, 52, а не за адресою Відповідача -  Електрометалургів, 54), працівник  з прізвищем Дерев’янченко на підприємстві Відповідача не працював.  Позовні вимоги про звільнення спірного приміщення не відповідають чинному законодавству, так як відповідно до ст. 396, 397,399, 400 ЦК України Позивач міг вимагати витребування майна від Відповідача. Рішення про припинення дії договору оренди спірного майна Позивач прийняв не з власної волі, а за рішенням Нікопольської міської ради, тобто за відсутністю волі Позивача.

3-я особа у поясненні повідомила, що міською комісією  з питань передачі у найм (оренду) і піднайм майна, що належить до комунальної власності (далі Комісія)  прийнято рішення про звільнення приміщення Відповідачем у зв’язку із закінченням терміну дії Договору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.2002р. сторонами укладено договір №4 оренди нежитлових приміщень (далі Договір), за яким Орендодавець (Позивач) на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передав, а Орендар (Відповідач) прийняв у тимчасове платне користування на умовах оренди нежитлове приміщення (вбудоване у житловий будинок) загальною площею 42,5 м2, підвал, балансовою вартістю 16 030,00 грн., розташоване за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 24 для використання під сервісний центр (п. 1.1, 2 Договору).

Відповідно до п. 8.4 Договору його укладено на строк до 31.12.2006р.

Згідно з п. 8.3 Договору продовження строку дії Договору на новий строк проводиться за ініціативою сторін шляхом письмового повідомлення за 1 місяць до його закінчення.

07.11.2006р. Позивач повідомив Відповідача про те, що термін Договору закінчується 31.12.2006р. і на новий термін укладатись не буде. Також в повідомленні вказувалось про необхідність погашення орендарем боргу з орендної плати у сумі 759,99 грн.

Вказане повідомлення 09.11.2006р. отримала представник Відповідача Дерев’янченко.

Відповідно до ст. 9 Закону України  "Про оренду державного та комунального майна" повноваження надання або відмову у наданні дозволу щодо укладення договору оренди, у даному випадку  належить виконавчому комітету Нікопольської міської ради.

14.12.2006р. та 28.12.2006р. Відповідач звернувся із заявою до міської Комісії  про продовження строку оренди нежитлового  напівпідвального приміщення, загальною площею 42,5 м2, розташованого за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 24.

14 та 28 грудня 2006р. Комісія прийняла рішення про відмову Відповідачеві в продовженні договору (протоколи № 41 і 42), у зв’язку з тим, що орендар протягом усього терміну дії Договору систематично порушував свої договірні зобов’язання, несвоєчасно сплачуючи орендну плату.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї сторони про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той же самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

10.01.2007р. Позивач направив Відповідачеві вимогу про звільнення приміщення до 15.01.2007р. у зв’язку із закінченням терміну дії Договору.

Вказану вимогу 11.01.2007р. отримала представник Відповідача Дерев’янченко.

15.01.2007р. Позивач звернувся до директора підприємства Відповідача С.П.Жмурського з приводу передачі приміщення та підписання акту приймання-передачі приміщення, але директор відмовився підписати акт, про що працівниками Позивача зроблено відмітку на акті приймання-передачі нежилого приміщення від 15.01.2007р.

У судовому засіданні представник Позивача спростувала твердження Відповідача про те, що вимоги про розірвання договору  прийнято не з волі Позивача і наполягає на задоволенні позовних вимог.

Також у своєму поясненні Позивач наполягає, що повідомлення від 07.11.2006р. про розірвання Договору   Відповідач отримав саме 09.11.2006р., що підтверджується поштовим повідомленням, хоч номер будинку вказано з помилкою, однак лист доставлено саме Відповідачеві, про що свідчить підпис його працівника  Дерев’янченко. Також до матеріалів справи Позивачем надано довідку від 27.12.2007р. Управління пенсійного фонду України в м. Нікополь Дніпропетровської області,  за якою гр. Дерев’янченко Маргарита Миколаївна перебувала в трудових відносинах з Компанією "Лікс" з 01.01.2006р. до 31.12.2006р., звіт за 2007р. з персоніфікованого обліку відомостей надається управлінню з 01.01.2008р. до 31.03.2008р., тому надати інформацію за січень 2007р. Управління не має можливості.

У судовому засіданні представник Відповідача повідомив, що твердження про відсутність працівника  Дерев’янченко  зроблено помилково, у зв’язку зі зміною прізвища вказаною працівницею.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач не надав суду доказів звільнення спірного приміщення.

Відповідно до ст. 33, 34  ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;    4) відновлення становища, яке існувало до порушення;      5) примусове виконання обов'язку в натурі;      6) зміна правовідношення;      7) припинення правовідношення;   8) відшкодування  збитків  та  інші   способи   відшкодування майнової шкоди;  9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;   10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.      Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд не приймає заперечення Відповідача і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як Відповідач займає спірне приміщення, після закінчення строку дії Договору, безпідставно, чим порушує право Позивача.

Відповідно до п. "а" ч. 2  Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" із заяв що подаються до    господарських  судів майнового характеру    ставки державного мита встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 6                                        неоподатковуваних мінімумів доходів  громадян  і  не  більше  1500            неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При зверненні до суду Позивач сплатив держмито у розмірі 85,00 грн. але, з урахуванням  вказаного Декрету, повинен був сплатити державне мито у розмірі 160,30 грн., тому з Позивача підлягає стягненню до держбюджету частина несплаченого державного мита у розмірі 75,30 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 4, 33, 34, 75, 82-85, 115-118  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора - 6", 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Чубаря, 11-а () задовольнити повністю.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю Компанію "Лікс", 53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 54 () звільнити нежитлове напівпідвальне приміщення загальною площею 42,5 м2, розташоване за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 24.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії "Лікс", 53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 54 () на користь   Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора - 6", 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Чубаря, 11-а ()  160,30 грн. –витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора - 6", 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Чубаря, 11-а ()  в дохід бюджету на рахунок Державного казначейства України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУДКУ в Дніпропетровській області ЗКПО 24246786, МФО 805012, р/р 0005) 75, 30 грн.  –витрат по сплаті державного мита.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                 С.Г. Юзіков