ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.11.07                                                                                       Справа №20/412д/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Коробка Н.Д.  , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача:          не з’явився;

відповідача:      Хілько І.Ф., довіреність ВЕК №165923 від 10.05.2007р.;

3-ої особи:         не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Товариства з обмеженою відповідальністю

«Тітан Трейд», м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 14.09.2007р.

у справі                         № 20/412д/07

за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю

«Тітан Трейд», м. Запоріжжя

до відповідача             Акціонерного комерційного банку

«Національний кредит» в особі Олександрівської філії

Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»

в м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору –

Спільне українсько-німецько-чеське підприємство у

формі Товариства з обмеженою відповідальністю

«Євробетон-Січ», м. Запоріжжя

про                                 визнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд», м. Запоріжжя було подано позов до Акціонерного комерційного банку «Національний кредит» в особі Олександрівської філії Акціонерного комерційного банку «Національний кредит» в м. Запоріжжі, м. Запоріжжя про визнання недійсним кредитного договору № 01/04 від 30.01.2004р., укладеного між сторонами.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 14.09.2007р. у справі № 20/412д/07 (суддя Гандюкова Л.П.) в позові відмовив.

Рішення суду мотивоване недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. Судом зазначено зокрема, що наявність арештів нерухомого майна мало істотне значення при укладенні договору купівлі-продажу, оскільки на підставі цього договору відбулося відчуження майна. Змістом кредитного договору є надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, з умовою повернення кредиту та сплати процентів.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «Тітан Трейд», позивач у справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права; висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що кредитний договір № 01/04 від 30.01.2004р. є таким, що порушує публічний порядок. При укладенні договору банк ввів позивача в оману, оскільки володів інформацією про те, що майно, для купівлі якого надається кредит, знаходиться під арештом державної виконавчої служби і його купівля-продаж є незаконною, внаслідок чого договір купівлі-продажу буде визнано недійсним. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2007р. у справі № 20/412д/07 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

АКБ «Національний кредит» в особі Олександрівської філії АКБ «Національний кредит» в м. Запоріжжі, відповідач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає зокрема, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів спірним кредитним договором. Позивачем не доведено введення його в оману відповідачем щодо обставин, які мають істотне значення для здійснення правочину. Просить рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2007р. у справі № 20/412д/07 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Від СУНЧП у формі ТОВ «Євробетон-Січ», третьої особи у справі, відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3094 від 23.11.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Кричмаржевського В.А.

Позивач та третя особа законним правом на участь своїх представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України  вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності названих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 23.11.2007р. за згодою представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Як випливає з матеріалів справи, 25.12.2003р. між ТОВ «Тітан Трейд» (покупець), СУНЧП у формі ТОВ «Євробетон-Січ» (продавець, боржник) і АКБ «Національний кредит» (кредитор) була укладена тристороння угода, в п.1 якої зазначено, що з метою погашення заборгованості продавця (боржника) перед заставодержателем (кредитором) по кредитному договору № 37 від 25.11.2002р. між ПП «Реал Трейд», майновим поручителем якого є СУНЧП у формі ТОВ «Євробетон-Січ», сторони досягли угоди реалізувати нерухоме майно, що є предметом застави за договором застави ВАС № 358735 від 29.11.2002р. і обладнання, зазначене в додатку № 1 до цієї угоди, покупцю за ціною 495.000,00 грн.

29.12.2003р. між СУНЧП у формі ТОВ «Євробетон-Січ» (продавець) і ТОВ «Тітан Трейд» (покупець) був підписаний договір купівлі-продажу № 2-04, згідно з п.1 якого продавець зобов’язується передати у власність покупця нерухоме майно і обладнання, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна і обладнання, що є невід’ємною частиною цього договору, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору. Майно, що є предметом купівлі-продажу, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива бухта, 1.

У відповідності з п.4 договору № 2-04, вартість нерухомого майна складає суму 416.343,24 грн., у т.ч. ПДВ, а вартість обладнання – 78.656,76 грн., у т.ч. ПДВ. Загальна вартість майна складає суму 495.000,00 грн.

16.02.2004р. між ТОВ «Євробетон-Січ» (продавець), ТОВ «Тітан Трейд» (покупець) і філією АКБ «Національний кредит» (заставодержатель) був підписаний акт приймання-передачі нерухомого майна і устаткування за договором купівлі-продажу № 2-04, згідно з яким продавець передав у власність покупця нерухоме майно на загальну суму 416.343,24 грн. та устаткування на загальну суму 78.656,76 грн.

30.01.2004р. між АКБ «Національний кредит» в особі Олександрівської філії (банк) і ТОВ «Тітан Трейд» (позичальник) був укладений кредитний договір № 01/04, у відповідності з п.2 якого банк надає позичальнику кредит у національній валюті України для придбання нерухомого майна та обладнання згідно договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р. Вказаний кредит надається у сумі 325.000,00 грн. з кінцевим терміном погашення 27.01.2006р., при умові обов’язкового надання банку в заставу майна від позичальника та/або майнового поручителя у необхідному банку розмірі.

Плата за кредит встановлюється у розмірі 12 % простих відсотків річних (п.3.2 договору № 01/04).

21.12.2004р. господарським судом Запорізької області у справі № 14/275д (за позовом Прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя в інтересах держави, орган, уповноважений здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізький обласний центр зайнятості до відповідача-1 СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ, до відповідача-2 ТОВ “Титан Трейд”, третя особа - ВДВС Жовтневого РУЮ м. Запоріжжя, про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р.) було прийнято рішення, яким зазначений позов задоволений. Визнано недійсним договір купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р. із застосуванням наслідків визнання договору недійсним (двосторонньої реституції). Зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 05.04.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2005р.

В ході розгляду справи № 14/275д господарськими судами було встановлено, що майно, зазначене в акті приймання-передачі від 16.02.2004р., підписаного між ТОВ «Євробетон-Січ», ТОВ «Тітан Трейд» і філією АКБ «Національний кредит», з 29.11.2002р. знаходилося в заставі відповідно до умов договору застави, укладеного між АКБ «Національний кредит» та СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ, який виступав поручителем ПП «Реал Трейд» по кредитному договору № 37 від 25.11.2002р. Також судами встановлено, що нерухоме майно СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ на момент укладення договору № 2-04 від 29.12.2003р. (враховуючи дату фактичного укладення цього договору – 16.02.2004р.) перебувало під арештом та забороною на відчуження і виходячи з норм цивільного законодавства та Закону України «Про власність» СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ не мало права продавати майно, яке знаходиться під арештом, оскільки право власності на це майно припиняється у випадку звернення стягнення на майно по зобов’язаннях власника.

Крім того, 11.05.2007р. господарським судом Запорізької області у справі № 8/184/07 (за позовом АКБ «Національний кредит» в особі Олександрівської філії АКБ «Національний кредит» в м. Запоріжжі до ТОВ «Тітан Трейд» про стягнення заборгованості по кредитному договору № 01/04 від 30.01.2004р., у т.ч. 325.000,00 грн. основного боргу, 65.338,35 грн. пені) було прийнято рішення, яким зазначений позов задоволений і з ТОВ «Тітан Трейд» на користь банку стягнута сума заборгованості. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 16.08.2007р. та постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2007р.

В ході розгляду справи № 8/184/07 господарськими судами було встановлено, що платіжним дорученням № 1 від 30.01.2004р. банк перерахував за вказівкою ТОВ «Тітан Трейд» суму кредиту в розмірі 325.000,00 грн., однак позичальник у встановлений договором строк кредит не повернув і основний борг з повернення кредиту склав суму 325.000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р. позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ суму 495.000,00 грн., з яких сума 170.000,00 грн. – з власного рахунку, а сума 325.000,00 грн. – кошті, отримані за кредитним договором № 01/04 від 30.01.2004р. За рішенням господарського суду Запорізької області від 21.12.2004р. у справі № 14/275д позивач повернув СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ отримане на виконання договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р. майно, проте останнє грошові кошти в розмірі 495.000,00 грн. позивачу не повернуло. Позивач зазначає, що банку було відомо про наявність арештів на заставлене майно, яке було предметом купівлі-продажу за договором № 2-04 від 29.12.2003р., але банк замовчував існування таких арештів, оскільки надання позивачу інформації про існуючі арешти перешкоджало подальшому укладенню кредитного договору № 01/04 від 30.01.2004р., у зв’язку з чим дії відповідача можна розцінювати як введення в оману позивача. Позивач не уклав би кредитний договір № 01/04 від 30.01.2004р. у випадку обізнаності про наявність обтяжень на придбане нерухоме майно. На думку позивача, дії відповідача, направлені на укладення з позивачем кредитного договору, містять ознаки неправомірності, оскільки порушують публічний порядок, а кредитний договір внаслідок цього є нікчемним. У зв’язку з цим, в позові ставиться вимога про визнання недійсним кредитного договору №01/04 від 30.01.2004р., укладеного між сторонами. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 203, 228, 230 ЦК України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на кредитному договорі № 01/04 від 30.01.2004р., укладеного між сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Однією з підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним позивач з посиланням на ст.230 ЦК України вказує на введення його відповідачем в оману при укладенні зазначеного договору, оскільки банк замовчував існування арештів на майно, що відчужувалось за договором купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р., для розрахунку за яким укладався кредитний договір № 01/04 від 30.01.2004р., і позивач не уклав би кредитний договір у випадку обізнаності про наявність обтяжень на придбане нерухоме майно.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності зі ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Частиною 1 ст.229 ЦК України визначено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Аналіз обставин справи свідчить про те, що позивачем не доведено належними доказами введення його відповідачем в оману при укладенні спірного кредитного договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу № 2-04 був підписаний між позивачем і третьою особою 29.12.2003р., тобто раніше укладення спірного кредитного договору № 01/04 від 30.01.2004р.

Позивач не був позбавлений можливості як на момент укладення договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р., так і на момент укладення кредитного договору № 01/04 від 30.01.2004р. звернутися до нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії, посвідчення договору нотаріально, отримання витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна відповідно до «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. № 31/5.

З умов договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р. вбачається, що саме на СУНЧП “Євробетон-Січ” у формі ТОВ був покладений обов’язок повідомити покупцю - ТОВ «Тітан Трейд» всю інформацію, що стосується майна, яке є предметом цього договору (п.3.1.4 договору). На відповідача відповідний обов’язок не покладався.

Позивачем не доведено у встановленому законом порядку та з матеріалів справи не вбачається того, що позивач при укладенні кредитного договору № 01/04 від 30.01.2004р. помилявся щодо природи цього договору або прав та обов’язків сторін за договором.

Таким чином, як обґрунтовано вказано місцевим господарським судом, наявність арештів нерухомого майна мало істотне значення при укладенні договору купівлі-продажу № 2-04 від 29.12.2003р., оскільки саме на підставі цього договору відбулося відчуження майна, в той час, коли змістом кредитного договору є надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених таким договором, з умовою повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

У зв’язку з цим, також недоведеними є доводи позивача про необхідність визнання спірного кредитного договору на підставі ст.228 ЦК України, якою встановлені правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок. Крім того, частиною 2 ст.228 ЦК України передбачено, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним, а в силу ч.2 ст.215 ЦК України, визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан Трейд», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2007р. у справі № 20/412д/07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Коробка Н.Д.  Кричмаржевський В.А.