СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

29.11.07
Справа№ 11/375

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання
Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

До відповідача
Приватного підприємства „Дайна”, м.Львів

Про
стягнення заборгованості на суму 36615,53грн.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2-предст.
Доручення № 5 від 26.11.2007року

Від відповідача
Тимошенко Т.А. - д-р згідно наказу № 24-К від 29.10.2001року

Сторонам, які беруть участь у справі, роз'яснено зміст ст.22 ГПК України.

Суть спору:

На розгляд господарського суду подано позовну заяву Приватного підприємця
ОСОБА_1 про стягнення із Приватного підприємства „Дайна” 36615,53грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2007року порушено провадження у
справі та призначено до розгляду на 29.11.2007року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши
пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для
справи, судом встановлено:

08.05.2007року між сторонами було укладено договір на
транспортно-експедиційне обслуговування № 08/05/07-PL на підставі якого
відповідач доручив позивачу виконати або організувати перевезення  вантажу автомобільним транспортом у міжміському
та міжнародному сполученні, за що зобов'язався розрахуватися не пізніше 10
банківських днів з моменту представлення рахунку, актів виконаних робіт та
податкової накладної.

На виконання умов договору позивач виконав роботи по восьми
заявках з перевезення вантажів маршрутом Польща (PL) - Україна (UА) на загальну
суму 42420,00грн., що підтверджується актами виконаних робіт та підписаними
рахунками обох сторін.

Внаслідок того, що виставлені відповідачу рахунки оплачені лише частково
в сумі 9015,84грн., позивач звернувся до суду із позовом про стягнення решти
заборгованої суми.

Суд вважає позовні вимоги
підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення з
огляду на наступне:

Відповідно до ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до
пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Відповідно до ч.2 ст. 307 Господарського кодексу України,
укладення договору перевезення підтверджується складанням перевізного документа
- транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами). Ці ж вимоги дублює ст. 307 Господарського
кодексу України. Згідно ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення
вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що
визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання
договору чи зміни умов його виконання.

Відповідно до умов договору фактом, що
підтверджує досягнення згоди відносно розміру та строків оплати є акт виконаних
робіт, підписаний представниками обох сторін. Оплата за надані
транспортно-експедиційні послуги проводиться не пізніше 10 банківських днів з
моменту представлення перевізником рахунку, актів виконаних робіт та податкової
накладної.

На виконання умов договору позивачем
здійснено перевезення згідно восьми заявок за маршрутом Польща-Україна на
загальну суму 42420,00грн, що підтверджено відповідними рахунками-фактурою та актами
приймання-передачі виконаних робіт, копії яких долучено до матеріалів справи

Оскільки відповідачем оплачено лише
9015,84грн., а термін оплати сплив, оскільки перевезення здійснювалось в період
з 25.06.2007року по 09.08.2007року, позивач звернувся до суду про примусове
стягнення заборгованої суми, що становить 33404,16грн.

Крім суми основної заборгованості, що складає 33404,16грн., позивачем
відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов'язання відповідач
відшкодовує збитки завдані інфляцією та нарахування на прострочену суму у
вигляді трьох відсотків річних. Розмір річних становить 285,54грн., а
інфляційні-1402,97грн.

Позивач, також нарахував відповідно п. 3.3 договору пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Розмір пені
становить 1522,86грн.

Таким чином, сума позову складає 36615,53грн.

В засідання суду позивачем подано клопотання про зменшення суми позову в
зв'язку із здійснення відповідачем часткової проплати, внаслідок чого сума
основної заборгованості становить 30636,66грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Керуючись ст. ст. 49, п.1.1 ст. 80, ст.-ст. 82-84, 116 ГПК України,
суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути із Приватного підприємства „Дайна”, м.Львів, вул. Максимовича,
5-84 () на користь Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ІПН НОМЕР_1, СВ ПДВ НОМЕР_2) 30636,66грн. основного боргу, 1522,86грн. пені,
1402,97грн. інфляційних, 285,54грн. річних, 366,15грн. державного мита та
118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя