ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-7/318
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"03" грудня 2007 р.  10:35
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
у складі:

Головуючого          -судді Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          -Юренковій І.В.,

за участю представників:

від прокурора          -Цуркан С.А.,
прокурор відділу прокуратури м. Севастополя, посвідчення № 505 від 13.06.2007,

від позивача          -Шаповалова М.О., головний спеціаліст
-юрисконсульт, довіреність № 1246 від 12.03.2007,

від відповідача          -не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

За          Прокурора Гагарінського району м.
Севастополя

адміністративним          (99014,
м. Севастополь, вул. П. Корчагіна, 16)

позовом          в інтересах держави в особі

Управління Пенсійного фонду України

у
Гагарінському районі м. Севастополя

(99059, м. Севастополь, пр. Гер.
Сталінграду, 56)

до відповідача          Суб'єкта підприємницької діяльності

ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про          стягнення заборгованості по рішенню
про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків в сумі 924,81 грн. -

Суть спору:

01.10.2007 (вх.№332-пр) Прокурор
Гагарінського району м. Севастополя звернувся до господарського суду м.
Севастополя з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України у Гагарінському районі м. Севастополя до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по рішенню про
застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків в сумі 924,81 грн., з посиланням на статтю
121 Конституції України, статтю 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, статті
14, 15, 20, пункт 1 частини 8 Прикінцевих Положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, статтю 4 Закону України „Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”.

Ухвалою від 02.10.2007 відкрито
провадження у справі, прийнято рішення про призначення підготовчого провадження
та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом
розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства
України (арк. с. 1-2).

Ухвалою суду від 22.10.2007
закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в
порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.26-27).

Відповідач явку уповноважених
представників в попереднє та  судове
засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 02.10.2007, 22.10.2007 не
виконав, витребуваних документів та доказів, письмових заперечень на позов не
надав, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та своєчасно (арк.с.36).

Відповідно до частини другої статті
128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове
засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які
прибули в судове засідання, або неповідомлення
ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що відповідач викликався в попереднє та судове засідання,
зобов'язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не
з'явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення
прокурора та представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного Фонду Україні у
Гагарінському районі м. Севастополя.

Платник внесків Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1зобов'язаний самостійно надати розрахунок сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та
сплатити страхові внески за 2006 рік до 02.04.2007 в розмірі 7339,79 грн.

28.04.2007 Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1перерахував страхові внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за 2006 рік  , що
підтверджується службовими довідками  з
затримкою на 26 календарних днів (арк.с.8).

За несвоєчасну сплату сум страхових
внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за 2006 рік управлінням Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м. Севастополя щодо Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 було винесено рішення про застосування фінансової санкції від
26.06.2007 № 177 на суму 924,81 грн., з яких: 733,98 грн. -штраф, 190,83 грн.
-пеня (арк.с.7).

Рішення № 177 від 26.06.2007 направлено
на адресу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 02.07.2007 та було
повернуто поштовим відділенням у зв'язку
з закінченням терміну зберігання (арк.с.9).

Сума боргу Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 перед бюджетом управління Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м. Севастополя на момент подачі позову складає 924,81
грн., з яких: 733,98 грн. -штраф, 190,83 грн. -пеня, які підлягають стягненню.

Спір виник в зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань по своєчасному перерахуванню сум страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у встановлені
строки та розмірі відповідно до статей 14, 15, 17 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 11, 14, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV зі змінами та
доповненнями, в редакції, що діяла  в
період, за який стягуються штрафні санкції (далі -Закон № 1058), статтею 4
Закону України „Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”
зі змінами та доповненнями, в редакції, що діяла  в період, за який стягуються штрафні санкції
(далі -Закон № 400), „Інструкцією про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663, в
редакції, що діяла  в період, за який
стягуються штрафні санкції (далі -Інструкція 21-1).

Відповідно до статті 121
Конституції України, на прокуратуру покладено представництво інтересів
громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом,
Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист
прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор
здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до частини п'ятої  статті 361 Закону України “Про
прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах,
форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Частиною першою статті 15 Закону
№1058 встановлено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно пункту 5 статті 14 Закону №
1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є  застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4
статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 статті 11
Закону № 1058, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською,
нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу
безпосередньо від цієї діяльності.

Згідно пункту 6 частини другої
статті 17 3акону№ 1058, платники внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Пунктом 2 статті 4 Закону № 400,
пункту 4.3 Інструкції 21-1 встановлено, що для платників, зазначених у
підпунктах 2.1.3 (крім тих, які обрали особливий спосіб оподаткування), 2.1.4
та 2.1.5 пункту 2.1 цієї Інструкції, - 31,8 відсотка від суми доходу
(прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб.

Пунктами 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5
Інструкції 21-1 передбачено, що платниками страхових внесків є страхувальники,
зокрема:

-          фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок),

-          члени сімей осіб, зазначених у
підпункті 2.1.3 пункту 2.1 цієї Інструкції, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності,

-          особи, які забезпечують себе роботою
самостійно, - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою
діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності.

Згідно пунктів 5.3.2, 5.3.3
Інструкції 21-1 страхові внески платники, визначені підпунктом 2.1.3 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які обрали особливий спосіб оподаткування),
сплачують за себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 цієї Інструкції), якщо
податковими органами провадиться нарахування авансових сум податку, протягом
року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада авансові
платежі в розмірі 25 відсотків річної суми страхового внеску, обчисленої від
суми, визначеної податковими органами для сплати авансових сум податку на
доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Суми страхових внесків, сплачені у
вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку,
який здійснюється ним до 1 квітня наступного року за звітний рік на підставі
даних річної податкової декларації. Розмір місячного страхового внеску повинен
бути не менше мінімального розміру страхового внеску за кожний місяць,
розрахованого шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати за
відповідний місяць, у якому платник мав чистий дохід, на 31,8 відсотка.

Страхові внески платниками,
визначеними підпунктом 2.1.5 пункту 2.1 цієї Інструкції, сплачуються ними до 1
квітня наступного року за звітним на підставі даних річної податкової
декларації. Розмір місячного страхового внеску повинен бути не менше
мінімального розміру страхового внеску за кожний місяць, розрахованого шляхом
множення розміру мінімальної заробітної плати за відповідний місяць, у якому
платник мав загальний місячний оподатковуваний дохід, на 31,8 відсотка.

Частиною десятою статті 20 Закону
України №1058 встановлено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному
обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про
сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову
або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті
106 Закону № 1058, підпунктами 9.3.5, 9.4.1 пунктів 9.3, 9.4 частини
дев'ятої  Інструкції № 21-1 встановлено,
що Виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові
санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається
штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних
днів включно.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за
кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням
закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися
ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь в справі, письмових заперечень на позов, контрозрахунку штрафу
та пені, доказів погашення штрафу та пені не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає
доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними
доказами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі
924,81 грн., з яких: 733,98 грн. -штраф, 190,83 грн. -пеня.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 11, 14, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, статтею 4 Закону
України „Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
„Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України”, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України
16.01.04 під № 64/8663, статтями 70, 71, 94, 121-122, 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відомості про поточні рахунки в матеріалах
справи відсутні) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя (99059,
м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56, ідентифікаційний код 22275002) на п/р
№  256093 в МВ № 4548 ВАТ „Ощадбанк”, МФО
384027 заборгованість по фінансовим санкціям -штраф в сумі 733,98 грн.  та пеню в розмірі 190,83 грн.

Постанова набирає законної сили
через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі
відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її
проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний
строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої статті
160 КАС України

10.12.2007 о 12 год. 15 хв.