ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.04.07р.

Справа № А38/149-07

14-40

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шаролезька вівця», м.Дніпропетровськ

до Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області

про скасування податкового повідомлення-рішення

Суддя Бишевська Н.А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача –Сороколіт Д.Ю., дор. в справі

Від відповідача –Гейко О.М., дов.№4656/10/10-015 від 28.03.07р., Козлюк М.В., дов. №2420/10/10-009 від 16.02.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про скасування податкового повідомлення-рішення Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області (далі –Новомосковська ОДПІ) від 30.01.07р. №/3 про визначення податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 29120 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 14 560 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним висновком відповідача про наявність факту безоплатної передачі товару –дизельного палива виконавцям для виконання сільськогосподарських послуг на власних ланах через ненадання позивачем документів на підтвердження використання придбаного палива у власній господарській діяльності, а відтак прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про нарахування податкового зобов’язання з ПДВ є неправомірним.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, просить відмовити в позові, вказуючи, що позивачем не надані для перевірки первинні документи, що підтверджують використання придбаного дизельного пального у власній господарській діяльності, в актах прийому-здачі виконаних робіт не зазначено період та вид транспортного засобу здійснення робіт, не  вказано яка кількість пального згідно витрат буде використана. У зв’язку з цим сума дизельного палива в розмірі 151 213,50 грн. врахована як безоплатно передана (реалізована).

За клопотанням сторін суд зупиняв провадження по справі.

Відповідно до ст.160 КАСУ в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної планової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Шаролезька вівця»( ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.03р. по 31.03.06р. Новомосковською об’єднаною державною податковою інспекцією (далі –Новомосковська ОДПІ)  складений акт від 26.07.06р. за №57ДСК/237/30764202.

За висновками акту перевірки від 26.07.06р. підприємством в порушення п.4.2 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість „ не включено до податкового зобов’язання декларації по ПДВ суму цього податку в розмірі 30 242,70 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97 від 03.04.97р. (далі –Закон про ПДВ) Новомосковською ОДПІ 31.07.06р. прийнято податкове повідомлення-рішення за №/0 про визначення позивачу податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 45 364,50 грн., з яких 30 243 грн. - сума основного зобов’язання, а 15 121,5 грн. –нарахованих штрафних (фінансових) санкцій.

При апеляційному оскарженні даного податкового повідомлення-рішення останнє Новомосковською ОДПІ та ДПА у Дніпропетровській області  залишене без змін.

Державна податкова адміністрація України за результатами розгляду скарги рішенням від 24.01.07р. №713/6/25-0115 скасувала податкове повідомлення рішення  від 31.07.06р. №/0 в частині донарахування 1 123 грн. основного зобов’язання та 561,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, в іншій частині податкові повідомлення-рішення від 31.07.06р. №/0, від 05.09.06р. №/1, від 06.11.06р. №/2 залишені без змін.

30.01.07р. з урахуванням рішення ДПА України Новомосковською ОДПІ прийнято повідомлення-рішення №/3 про визначення позивачу податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 43 680 грн. (29 120грн. - сума основного зобов’язання, 14 560 грн. –штрафні (фінансові) санкції).

Прийняття податкових повідомлень-рішень пов’язано з наступними обставинами.

Відповідно до акту перевірки ТОВ «Шаролезька вівця»в 2003р.-2005р.р. придбано 73 472 л дизельного палива на суму 183 919,92 грн. ( в т.ч. ПДВ  - 30 652,92 грн. по відповідним  податковим накладним). Вказані податкові накладні відображені у спеціальних деклараціях у розділі «податковий кредит».

З урахуванням залишку пального на початок перевірки, оскільки в ході перевірки встановлено, що позивач не використовує власні основні засоби у своїй господарській діяльності, так як дана операція не підтверджується відповідними бухгалтерськими документами, дизельне паливо на суму 151 213, 50 грн. враховано  відповідачем як безоплатно передане ( реалізоване). Таким чином, відповідачем зроблений висновок про неправомірне включення ТОВ «Шаролезька вівця» до податкового зобов’язання у декларації по ПДВ суми в розмірі 30 242 ,70 грн., чим порушено п.4.2 ст.4 Закону про ПДВ, у зв’язку з чим і донараховано вказану суму із застосуванням на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та встановивши обставини справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Позивачем при поданні скарг до органів державної податкової служби, як і до матеріалів справи надані копії відповідних угод з ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро», СФГ«Швидко»та АТЗТ «Агро-Союз», згідно яких вказані особи власним транспортом надавали послуги позивачку. Проте, згідно умов цих же договорів передбачено надання ТОВ «Шаролезька вівця»паливно-мастильних матеріалів для виконання робіт. Виконання робіт оформлене наданими актами здачі-прийняття робіт та додатками до цих актів з обсягом та видом виконаних робіт з кількістю витраченого пального.

Пунктом 4.2 ст.4 Закону про ПДВ визначено, що у разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також пов’язаній з продавцем особі чи суб’єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

Поставкою  товарів згідно до ст.1 Закону про ПДВ визнаються будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки, виконання робіт та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари (результати робіт) за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Оскільки паливно-мастильні матеріали придбані позивачем для використання у власній господарській діяльності, для цього укладені договори на надання послуг з відповідними особами, надання палива цих особам передбачено умовами договору тільки для виконання робіт (надання послуг) саме позивачу. Відтак надання палива іншим особам за договорами надання послуг не передбачало перехід права власності (користування або розпорядження) на це паливо, оскільки обов'язкова умова надання - його використання при здійсненні робіт саме для ТОВ «Шаролезька вівця», інше використання палива за власним бажанням контрагентами за договорами неможливе.

Відтак, висновки органів державної податкової служби про перехід права  на використання палива позивача є хибним та таким, що не грунтується на наданих матеріалах.

Посилання відповідача у відзиві на ненадання документів на підтвердження використання пального у власній господарській діяльності під час перевірки не є обгрунтованим, оскільки відповідні угоди з актами здачі- прийняття робіт з додатками про використання пального надані податким органам при оскарженні податкового повідомлення-рішення.

Таким чином,  операції з передачі палива позивачем виконавцям робіт не є поставкою товарів згідно до Закону про ПДВ, а відповідно застосування відповідачем п.4.2 ст.4 Закону про ПДВ не є правомірним.

Через неправомірність визначення позивачу основного зобов'язання з ПДВ, суд визнає неправомірним і нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення обгрунтованими, та такими, що підялгають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, розділом VII Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати  податкове повідомлення-рішення Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області від 30.01.07р. №/3.

Суддя                                                                                                    Н.А.Бишевська

Постанова підписана 03.05.2007 р.