ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.
№ 19/242-19/192

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Полтаваобленерго” в особі структурного підрозділу - Кременчуцької філії ВАТ “Полтаваобленерго”

на
постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.04.2007 року

у справі           № 19/242-19/192

за позовом
відкритого акціонерного товариства “Полтаваобленерго” в особі структурного підрозділу - Кременчуцької філії ВАТ “Полтаваобленерго”

до
об’єднання співвласників багатоквартирного будинку № 53

про
стягнення 26 576,76 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача –Піхуля В.І.

відповідача –не з’явився

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2004 року позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача 26 576,47 грн. заборгованості з оплати послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді за період з березня 2002 року по вересень 2004 року, наданих за договором № 625 від 01.01.2002 року.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 7 листопада 2006 року (суддя Т.Безрук), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27 квітня 2007 року (судді В.Поліщук, Г.Жук, О.Мамонтова) провадження у справі в частині стягнення 2 841,50 грн. припинене, а в іншій частині в позові відмовлено.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство “Полтаваобленерго” в особі структурного підрозділу - Кременчуцької філії ВАТ “Полтаваобленерго”, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті по справі судові акти та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради № 733 від 10.07.1997 року та розпорядження № 967р від 12.08.1997 року було створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 53, яке визначено правонаступником житлово-будівельного кооперативу № 53/144.

В подальшому на виконання рішення Кременчуцького міськвиконкому № 1642 від 01.09.2000 року "Про розподіл боргових зобов'язань за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання між підприємствами Кременчуцька філія ВАТ “Полтаваобленерго”, комунальне підприємство "Кременчуктеплокомуненерго" та міське комунальне підприємство "Кременчуктепло", позивачем у справі - відкритим акціонерним товариством “Полтаваобленерго” в особі структурного підрозділу - Кременчуцької філії ВАТ “Полтаваобленерго” було прийнято заборгованість житлово-будівельного кооперативу № 53/144 за спожиту теплову енергію у сумі 41 295,74 грн.

Договірні відносини між сторонами щодо поставки теплової енергії виникли з вересня 2000 року, що підтверджується договорами на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 625 від 01.09.2000 року, № 625 від 01.04.2001 року та № 625 від 01.01.2002 року. За умовами цих договорів позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач –розраховуватися з спожиту теплову енергію відповідно до виставлених рахунків.

Враховуючи, що в платіжних документах (т. 2, а.с. 26-116) відповідачем було зазначено, що оплата проводиться виключно за опалення, і відсутні відомості щодо призначення оплати на погашення заборгованості, яка виникла у відповідача перед КП "Кременчуктеплокомуненерго", відсутні докази згоди відповідача на перенесення платежів, договір № 625 від 01.01.2002 року не містить положень про першочергове використання поточних платежів за спожиту теплову енергію для погашення заборгованості за минулий період, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зарахування платежів на погашення заборгованості перед КП "Кременчуктеплокомуненерго", передану позивачеві за актом приймання-передачі заборгованості ЖБК № 53/144, та правомірність рішення суду про відмову в позові.

Крім того, за спірний період березень 2002 року –вересень 2004 року позивачем були виставлені рахунки на оплату послуг з теплопостачання на суму 138 313,66 грн., а відповідачем за вказаний період сплачено 139 281 грн.

Враховуючи сплату відповідачем 2 841,50 грн. в рахунок погашення боргу, місцевий господарський суд правомірно припинив провадження у справі в цій частині.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування господарським судом Полтавської області та Київським міжобласним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті судових актів є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Полтавської області від 7 листопада 2006 року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27 квітня 2007 року у справі № 19/242-19/192 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Полтаваобленерго” в особі структурного підрозділу - Кременчуцької філії ВАТ “Полтаваобленерго” - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.І.Дерепа

Суддя

Б.М.Грек

Суддя

Л.В.Стратієнко