ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"10"
січня 2007 р.

Справа
№ 03/104-10А.

за
позовом Підприємця
ОСОБА_1

до
відповідача Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті

про
скасування постанови
про застосування фінансових санкцій №НОМЕР_1

Суддя    Сініцина Л.М.

При секретарі
Пастушук А.М

Представники:

від
позивача : ОСОБА_1.
-підприємець

ОСОБА_2. - адвокат,
дог. в справі

від
відповідача : Драган
П.І. -заст. нач. відділу держ. контролю, дов. в справі

СУТЬ
СПОРУ: Підприємець
ОСОБА_1 просить скасувати постанову Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті №НОМЕР_1 про застосування до
нього фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
нова редакція Закону №3492 набрала чинності 07.04.2006р. і виклала у новій
редакції ЗУ «Про автомобільний транспорт», яким змінено види порушень, розмір
штрафних санкцій та порядок їх застосування. Закон не врегульовує безпосередньо
питання порядку проведення рейдових перевірок, порядку застосування санкцій та
порядку оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення. Ці
питання має визначити Кабінет Міністрів України. Відповідач при перевірці
керувався постановою КМУ №143, яка після уведення в дію Закону №3492 не
змінювалась і не доповнювалась, не було іншої постанови яка б визначала порядок
проведення рейдових перевірок, стягнення штрафу за нові порушення. Відповідачем
покладено штраф у розмірі 1700 грн. (який вперше введено Законом №3492 і який
відсутній у Постанові КМУ №143) за відсутності нормативно-правового акту, який
регулював би порядок накладення такого штрафу та за відсутності правового
механізму для реалізації ним наданого законом права на оскарження чи
опротестування постанови про правопорушення. При накладенні нового штрафу
Управлінням застосовано самовільно поняття аналогії закону. В порушення п.25
Постанови КМУ №143 вирішення питання про застосування фінансових санкцій здійснювалось
без наявності акта перевірки, а саме зафіксованих ним порушень, який при
перевірці 20.06.2006р. у його присутності не був складений.

Відповідач
відзиву на позовну заяву суду не подав.

Територіальне
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Волинській області, яким було прийнято оскаржувану постанову у запереченнях
зазначає, що з боку Територіального управління в повній мірі витримана
процедура щодо застосування до позивача фінансових санкцій за порушення ним
вимог транспортного законодавства. Основні напрями державної політики у сфері
автомобільного транспорту, законодавчі основи її реалізації визначає Верховна
рада України. Загальне державне регулювання діяльності автомобільного
транспорту здійснює Кабінет Міністрів України. Центральний орган виконавчої
влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної
політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного
управління на автомобільному транспорті. Державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний
контроль здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових
перевірок. П.2 розділу 6 «Прикінцевих положень»Закону №3492-ІV від 23.02.2006р.
визначено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом
закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Під час перевірки позивача територіальне управління
керувалось постановою КМУ №143 від 29.01.2003р. «Про затвердження порядку
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування»із змінами і доповненнями. Перевірка проводилась відповідно до
завдання на перевірку №НОМЕР_2. При перевірці було виявлено відсутність
ліцензійної картки та таксометра. Позивач свідоцтва про реєстрацію його як
суб'єкта підприємницької діяльності (чи копію свідоцтва) не надав. Посадовими
особами 20.06.2006р. було складено акт, з яким позивача було ознайомлено та
роз'яснено йому, що розгляд акта відбудеться об 11 годині 26.06.2006р. в м.
Луцьку по вул. Зв'язківців,1Б. Із записом в акті про виявлені порушення позивач
погодився, про що свідчить його підпис. При розгляді даного акта було виявлено,
що позивач здійснював перевезення пасажирів без оформлення ліцензії на
провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів
та їх багажу на таксі. На підставі акта було складено протокол і винесена
постанова №НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в сумі, визначеній ст.60
Закону (надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону -штраф у розмірі
ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), та відповідно до п. 33
Порядку внесено припис.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав,
зазначених у позовній заяві, представник відповідача позов заперечив з підстав,
викладених у запереченні.

Із
досліджених матеріалів справи, пояснень учасників процесу, господарський суд ,
-

В С Т А Н О В И В :

Актом
перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від
20.06.2006р., складеним посадовими особами Управління інспекції у Волинській
області Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, встановлено,
що під час перевірки транспортного засобу марки ВАЗ -2103, державний номер
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1. було виявлено такі порушення -відсутні
ліцензійна картка, таксометр (а.с.26). В акті також  зазначено, що розгляд справи відбудеться за
адресою м. Луцьк, вул. Зв'язківців, 1б -26.06.2006р. об 11 годині (а.с.26).

За
результатами перевірки управлінням інспекції у Волинській області Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті 27.06.2006р. було складено
протокол №НОМЕР_4 «Про виявлене під час перевірки автотранспортного засобу
порушення законодавства про автомобільний транспорт»(а.с.28) та прийнято
Постанову №НОМЕР_1 «Про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
фінансових санкцій», якою до ОСОБА_1. застосовано фінансові санкції в сумі 1700
грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність
за яке передбачена абзацом 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.11,29).

За
результатами перевірки також 27.06.2006р. ОСОБА_1 було винесено припис щодо
усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, в якому
зазначено, що в транспортному засобі марки ВАЗ -2103, р.н.НОМЕР_3 відсутні
ліцензійна картка, таксометр, перевезення здійснювались без оформлення ліцензії
на провадження господарської діяльності з надання послуг перевезення пасажирів
та їх багажу на таксі, а також запропоновано ОСОБА_1. в термін до 27.07.2006р.
забезпечити в транспортному засобі наявність відсутніх вищезазначених
документів (а.с.12,27).

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець
Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області
04.05.2005р. про що свідчить свідоцтво №НОМЕР_5 про державну реєстрацію
фізичної особи -підприємця (а.с.10).

Згідно
завдання на перевірку №НОМЕР_2., виданого посадовим особам Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у
Волинській області Мандзюку Р.В., Долгінову О.О. та Лущинському М.А. для
проведення рейдової перевірки транспортних засобів при їх виїзді з ВТ
«Володимир-Волинського АТП 10707», ВАТ «Володимир-Волинського АТП 10762», таксі
у м. Нововолинську (вул. Автобусна), м. Володимир-Волинський (вул. Ковельська,
Д.Галицького) у термін з 20.06.2006р. по 20.06.2006р. (а.с.23-25). Державними
інспекторами ГАТІ у Волинській області Мандзюком Р.В. та Лущинським М.А.
проведено перевірку транспортного засобу марки ВАЗ-2103, державний номер
НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1.

Завдання
на перевірку видано на підставі плану роботи відділу державного контролю
територіального управління Головної транспортної інспекції у Волинській області
на червень 2006р., затвердженого начальником управління інспекції (а.с.40).

З
актом перевірки позивач ознайомлений, про що свідчить підпис ОСОБА_1. на акті
(а.с.26).

Відповідно
до статті 3 Закону України №3492-1V від 23.02.2006р. “Про внесення  змін до Закону України “Про автомобільний
транспорт”(надалі -Закон), цей Закон регулює
відносини  між автомобільними
перевізниками,  замовниками  транспортних
послуг, органами виконавчої
влади  та  органами місцевого самоврядування,  пасажирами,
власниками  транспортних  засобів,
а  також їх відносини з юридичними
та фізичними  особами-суб'єктами
підприємницької  діяльності , які  забезпечують
діяльність  автомобільного
транспорту  та  безпеку
перевезень.

Державне регулювання та контроль
діяльності  у сфері автомобільного
транспорту, здійснює, зокрема, урядовий орган державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті, який здійснює  державний контроль за додержанням суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту,
вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо
регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом; здійснює державний
контроль  за недопущенням надання
послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками,  які не одержали відповідної ліцензії та
ліцензійних карток на транспортні засоби,
що  при  цьому використовуються,  який
здійснюється  на  автостанціях,
автобусних  зупинках, у місцях
посадки та висадки  пасажирів,  на стоянках таксі, у місцях  навантаження
та  розвантаження   вантажних автомобілів  на
підставі планових,
позапланових  і  рейдових перевірок.

Згідно пункту 2 розділу VI
«Прикінцеві положення»Закону України №3492- IV «Про внесення змін до Закону
України «Про автомобільний транспорт»до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону.

Згідно
пункту 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
№143 від 29.01.2003р. (далі Порядок), що був чинним на момент перевірки та
прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, визначено процедуру здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до пункту 2 Порядку
органами державного контролю є Мінтрансзв'язку, Головавтотрансінспекція, територіальні
органи Головавтотрансінспекції, служба міжнародних автомобільних перевезень
Мінтрансзв'язку та Державтоінспекція.

Згідно
з Положенням про територіальні органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті, затвердженим наказом Мінтранспорту та зв'язку
України №888 від 14.12.2005р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України
28.12.2005р. за № 1573/11853, територіальні органи Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті в областях, Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі є територіальними структурними підрозділами
Головавтотрансінспекції.

Як
визначено пунктом 33 Порядку здійснення державного контролю на
автомобільному  транспорті загального
користування керівники органів державного контролю мають право, зокрема,
вносити суб'єктам підприємницької діяльності, що надають послуги з перевезення
автомобільним транспортом, ремонту і технічного обслуговування автотранспортних
засобів, обов'язкові для виконання приписи; застосовувати відповідно до Закону
України “Про автомобільний транспорт” фінансові санкції.

Згідно статей 6, 39 Закону України
“Про внесення змін до Закону України “Про автомобільний транспорт” державний
контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових,
позапланових і рейдових перевірок; автомобільні перевізники, водії, пасажири
повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські перевезення; фізична особа, що здійснює
перевезення пасажирів на таксі повинна мати посвідчення водія відповідної
категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійну картку,
інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно
до пунктів 26, 27, 28 Порядку керівник органу державного контролю протягом 10
днів після складання протоколів, зазначених у пунктах 12, 24 цього Порядку,
розглядає справу і за наявності підстав ухвалює постанову про застосування
фінансової санкції. У разі коли керівник або уповноважений представник суб'єкта
підприємницької діяльності заявив про свою бажання взяти участь у розгляді
справи про порушення цим суб'єктом законодавства про автомобільний транспорт,
справа розглядається за його участю. Копія постанови не пізніше ніж через 3 дні
після її ухвалення вручається під розписку керівникові або уповноваженому
представникові суб'єкта підприємницької діяльності, про що робиться запис у
справі, друга копія постанови надсилається для виконання органу державної
виконавчої служби за місцезнаходженням цього суб'єкта.

Згідно
з приписом щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт
від 27.06.2006р. позивачу запропоновано забезпечити в транспортному засобі
марки ВАЗ-2103, реєстр. номер. НОМЕР_3 наявність ліцензійної картки,
таксометра, перевезення здійснювати після оформлення ліцензії на провадження
господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу
на таксі (а.с.12,27).

Постанова
та припис були  надіслані територіальним
управлінням позивачу і органу Державної виконавчої служби за місцем його
проживання рекомендованими листами (а.с.13;22;30).

Абзацом
2 частини 1 статті 60 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
автомобільний транспорт»передбачено, що за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за
надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Оскільки
в процесі перевірки відповідачем було виявлено порушення, відповідальність за
яке передбачена Законом України “Про автомобільний транспорт”, то, як випливає
із змісту пункту 24 Порядку, в даному випадку обов'язковим є складення
протоколу про виявлене правопорушення. Надіслання суб'єкту підприємницької
діяльності протоколу не передбачено діючим законодавством.

Твердження
позивача про те, що інспекцією неправомірно застосовано до нього фінансову
санкцію в сумі 1700 грн., необґрунтовані. Територіальним управлінням
застосовано  фінансову  санкцію за
порушення  законодавства  про
автомобільний  транспорт,  а саме: за надання послуг з перевезення
пасажирів  без  оформлення
документів, перелік  яких  визначений
статтями 39 та  48   Закону України № 3492-4  від 23.02.2006р.

Відповідно
до пункту 5 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті
загального користування державний контроль на автомобільному транспорті
здійснюється за місцезнаходженням суб'єктів підприємницької діяльності,
які  належать до автомобільного
транспорту загального користування, у пунктах пропуску через державний кордон
для автомобільного і поромного сполучення, а також безпосередньо у транспортних
засобах під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів.

Згідно
з пунктом 34 статті 9 Закону України “Про ліцензування певних  видів
господарської  діяльності“ надання  послуг
з перевезення пасажирів та їх багажу
на таксі підлягає ліцензуванню.

До
ліцензій на надання послуг  з
перевезення  пасажирів та  їх
багажу на  таксі  додаються
ліцензійні  картки  на кожен автомобільний транспортний засіб (
пункт 14  статті 14 цього Закону).

Як
з'ясовано в процесі судового розгляду, в даному випадку відповідачем згідно
плану роботи та завдання на перевірку проводилась перевірка транспортного
засобу, під час якої у водія перевіряється наявність посвідчення водія
відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,
ліцензійної картки. При цьому не проводиться перевірка ліцензії, а тому доводи
позивача про те, що відповідач не мав права застосовувати санкцію в сумі 1700
грн. за відсутність ліцензії, а тільки 510 грн. за відсутність ліцензійної
картки, безпідставні.

На
день перевірки у позивача ліцензії на надання послуг з перевезення не було.
Заяву №НОМЕР_6 про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з
надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів та їх багажу на таксі, яку
зареєстровано в журналі (а.с.43), ОСОБА_1. подано 23.06.2006р. (а.с.41). А сама
ліцензія №НОМЕР_7. (а.с.42), про отримання якої позивач розписався в журналі
реєстрації видач ліцензій (а.с.44).

На підставі вищевикладеного,
постанову  № НОМЕР_1 від 27.06.06р. про
застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. фінансової санкції
в розмірі, визначеному абзацом другим частини 1 статті 60 Закону України “Про
автомобільний транспорт”,  прийнято
територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Волинській області відповідно
до вимог чинного законодавства та в межах
повноважень територіального управління. Правові підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 6, 39, абз.2 ч.1
ст.60 Закону України №3492-1У від 23.02.2006р. “Про внесення змін до Закону
України “Про  автомобільний транспорт”,
Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №888  від 14.12.2005р. “Про затвердження  Положення про територіальні органи Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті”, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28.12.2005р. за №1573 /11853, Постановою Кабінету
Міністрів України №1190 від 08.09.2004р. “Про утворення Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті”, п.3 ст.2, ст.ст.
70,71,86,94,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський  суд

П О С Т А Н О В И В :

В
позові Підприємця ОСОБА_1 до Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті про скасування постанови №НОМЕР_1 про застосування фінансових
санкцій в сумі 1700 грн., відмовити.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20
денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
господарського суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана
до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л.М.Сініцина

В повному обсязі
постанову складено ___01.2007 року.