Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.                                                                Справа № 21/263-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Барбашова С.В., Плужник О.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Чали І.В. (дов № б/н від 20.04.2007 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківського району, Харківської області) (вх. № 2748 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 24.07.07 р. по справі № 21/263-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Молохіт" (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківського району, Харківської області)

про стягнення 39 629,97 грн., -

встановила:

У травні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Молохіт" (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківського району, Харківської області) про стягнення 39 629,97 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов дистриб’юторського договору № 3 від 30.10.2006 р., а також просило віднести на останнього судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24 липня 2007 року по справі № 21/263-07 (суддя Пелипенко Н.М.) позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 39 629,97 грн. основного боргу, витрати по сплаті державного мита в розмірі 396,29 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 24.07.2007 р. скасувати. На думку відповідача, суд при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з'ясував обставини справи та порушив норми процесуального права.

Позивач письмові пояснення або заперечення по апеляційній скарзі не надав.

2 жовтня 2007 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від ТОВ "Млєко" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відрядженням юрисконсульта підприємства та неможливістю направлення компетентного представника у судове засідання.

Представник позивача –Чала І.В. в судовому засіданні надала письмове заперечення з приводу заявленого відповідачем клопотання, просила розглянути справу за відсутністю представника ТОВ "Млєко".

Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання відповідача не підлягає задоволенню, оскільки представник ТОВ "Млєко" жодного разу не приймав участь у судових засіданнях по даній справі, зокрема, це є затягуванням судового процесу. Крім того, в матеріалах справи є всі наявні документи, необхідні для розгляду справи у встановленому законом порядку.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника ТОВ "Торгівельний дім "Молохіт" Чалу І.В., яка просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 24.07.2007 р. –без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за яким встановив, що 30 жовтня 2006 року між ТОВ "Торгівельний дім "Молохіт" (продавець) та ТОВ "Млєко" (дистриб’ютор) був укладений дистриб’юторський договір № 3, відповідно до умов якого позивач на підставі заявок відповідача передав останньому продукцію на загальну суму 419441,13 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 5.2. спірного договору оплата дистриб’ютором за продукцію здійснюється на умовах відстрочки платежу з моменту отримання продукції. Період відстрочки платежу вказаний в Додатку № 3, в якому зазначено, що відстрочка платежу складає чотирнадцять календарних днів.

Як стверджує позивач, свої зобов‘язання, передбачені умовами вищевказаного договору він виконав повністю, що підтверджується матеріалами справи, однак відповідач належним чином не виконав своїх договірних зобов’язань щодо своєчасної і в повному обсязі оплати за отриману продукцію.

Господарським судом Харківської області встановлено, що ТОВ "Млєко" здійснило повернення продукції на загальну суму 37,83 грн., та частково оплатило її вартість в сумі 362 700,00 грн. Несплаченою залишилась вартість продукції в розмірі 39 629,97 грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На думку колегії суддів, позивач виконав свої зобов’язання, передбачені дистриб’юторським договором № 3 від 30.10.2006 р., і у повній відповідності з чинним законодавством матеріально обґрунтував та довів правомірність своїх позовних вимог до відповідача.

Відповідач же ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного документального доказу обґрунтованості та правомірності як своїх заперечень проти позову, так і висловлених в апеляційній скарзі тверджень про відсутність у нього боргу перед позивачем.

Разом з тим, заявник апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема розгляд справи без участі представника ТОВ "Млєко", неотримання ним ухвали суду про порушення провадження у справі, що позбавило останнього реалізувати свої процесуальні права, надати суду необхідні докази для спростування вимог позивача.

Колегія суддів вважає такі твердження відповідача безпідставними, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Із матеріалів справи вбачаться, що ухвала господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі від 17 травня 2007 року була направлена на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві. Доказів неотримання ухвали суду відповідач суду не представив.

Зокрема, приймаючи до уваги те, що суд першої інстанції ухвалами від 14.06.2007 р., 10.07.2007 р. відкладав розгляд справи у зв’язку з неявкою відповідача в судове засідання та надавав йому можливість скористатись своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, останній ними не скористався.

Слід зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній", і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

На думку колегії суддів, оскільки відповідач жодного разу в судове засідання суду першої інстанції не з’явився, ніяких доказів не представив, місцевий господарський суд правомірно на підставі статті 75 Господарського кодексу України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованість та безпідставність тверджень відповідача про порушення судом першої інстанції його права заперечувати проти доводів позивача, оспорювати суму позовних вимог та спростовувати вимоги останнього, оскільки у ТОВ "Млєко" було достатньо часу для надання обґрунтованих та документально підтверджених заперечень на позовну заяву. Крім того, в суді апеляційної інстанції останнє доказів погашення суми боргу не представило, аргументованих доводів та жодного документу з правовим обґрунтуванням на підтвердження правомірності своєї позиції по справі не надало.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд Харківської області, з урахуванням матеріалів справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки позивач по справі свої зобов‘язання, передбачені дистриб’юторським договором № 3 від 30.10.2006 р. виконав повністю, а також надав суду всі докази, які підтверджують заборгованість ТОВ "Млєко" в сумі 39 629,97 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 р. "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, рішення місцевого суду відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Млєко" позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 24.07.2007 р. по справі № 21/263-07 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (смт. Васищеве, Харківської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 24 липня 2007 року по справі № 21/263-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Суддя                                                                               Барбашова С.В.

Суддя                                                                               Плужник О.В.