ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 160/4-04

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючого,

Грека Б.М., Самусенко С.С.,

розглянувши
касаційну скаргу
Київської обласної спілки споживчих товариств Облспоживспілка

на рішення
господарського суду Київської області від 21.03.2007р.

та постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.07.2007р.

у справі
№160/4-04

за позовом
Київської обласної спілки споживчих товариств

до
Виконавчого комітету Бориспільської міської ради

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бориспільське районне споживче товариство, м. Бориспіль, Київської області

про
визнання права власності на майно

за участю представників сторін:

-          від позивача: Сукманюк О.О., Шаргало Р.В., Бабій Р.В.;

-          від відповідача: Кравчук С.Л.;

-          від третьої особи: Струков К.А. –голова правління, Макогон В.К.

ВСТАНОВИВ:

Київська обласна спілка споживчих товариств звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до виконавчого комітету Бориспільської міської ради про визнання права власності на майно, а саме об’єкти нерухомості розташовані у м. Бориспіль Київської області..

Рішенням  Господарського суду Київської області від 21.05.2004р., що було переглянуте Київським міжобласним апеляційним господарським судом та Вищим господарським судом України та залишено без змін позов задоволено в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Київської області  від 21.03.2007р. залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.07.2007 р. задоволено заяву третьої особи про перегляд рішення господарського суду Київської області від  21.05.2004р.

Рішення та постанова мотивовані обґрунтованістю заяви третьої особи про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та наявністю підстав для скасування  рішення суду першої інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області та постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду позивачем по справі подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду України у якій він просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове, яким в задоволенні заяви третьої особи про перегляд за нововияленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 21.05.2004 р. по справі   № 160/4-04 відмовити.

У своїй касаційній скарзі позивач посилається на те, що господарські суди попередніх інстанції дійшли помилкового висновку про наявність нововиялених обставин для перегляду рішення, адже обставини на які посилався заявник могли бути йому відомі на час розгляду справи. Крім того, позивач у своїй касаційній скарзі вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного по суті рішення.

Заслухавши у судовому засіданні доводи сторін, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, приходить до висновку,  що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для перегляду рішення господарського суду Київської області від 21.05.2004 р. за ново виявленими обставинами стали: довідка Бориспільської міського бюро технічної інвентаризації № 21 від 02.02.2006 р., лист Бориспільської міської ради № 768/02-19 від 20.03.2006 р., лист Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області № 5/2662 від 21.03.2006 року.

В ході судового розгляду, керуючись наданими третьою особою доказами суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що об’єкти нерухомості розташовані за адресою вул. Дімітрова, 2 м. Бориспіль рахується домоволодіння, по вул. Привокзальна, 44, м. Бориспіль та по вул.. Київський шлях, 78, м. Бориспіль в Бориспільському МБТІ не зареєстровано. Відводу земельної ділянки в с. Нестерівка Бориспільського району під будівництво Приймально-заготівельного пункту Бориспільською міською радою рішення не приймались. Крім того, будівля рай універмагу 1956р. відсутня, будівля овочесховища на 690 т. не відповідає реальності, оскільки є будівля овочесховища 450т.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заява третьої особи про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає необґрунтованою таку позицію судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Як вбачається з рішення господарського суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду, при постановлені рішень суди керувалися тим, що обставини зазначені третьою особою у своїй заяві про перегляд рішення є нововиявленими.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму  Верховного Суду України №1 від 27.02.81р. «Про практику перегляду судам у зв’язку з ново виявленими обставинами рішень, ухвал постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» Як   нововиявлені   можуть  розглядатися   обставини,  що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше  істотне значення  для  правильного  вирішення справи,  які існували на час постановлення рішення,  ухвали,  постанови, але про них не знали і не  могли  знати  заявник  і суд. Не можуть  бути визнані нововиявленими нові,  тобто такі,  що виникли чи змінилися  після  постановлення  рішення  обставини,  а також  обставини,  на  які  посилалася  особа,  яка брала участь у справі,  у своїх поясненнях,  касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог ст.15 ЦПК.

Відповідно до п.1  Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002р. «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за ново виявленими обставинами»  не  можуть  вважатись   нововиявленими   обставини,   що встановлюються  на підставі доказів,  які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.  У разі подання таких доказів  у  процесі перегляду   судового   рішення   за  правилами  розділу  XIII  ГПК господарський суд має прийняти  ухвалу  про  залишення судового рішення без зміни.

Всупереч зазначеному, суди у своїх рішеннях посилаються на листи та довідки надані третьою особою, які, як вбачається із змісту рішень, містять інформацію про обставини і факти, що мали місце  на момент складання листів, тобто після постановлення рішення Господарським судом Київської області від 21.05.2004р. та інформацію про обставини і факти, що мали місце до постановлення рішення, але могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Отже, обставинам, які безпосередньо стосуються предмету даного господарського спору, судом першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст. 43 ГПК України не надано правової оцінки, а згідно імперативних вимог ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Зважаючи на наведене, касаційна інстанція на підставі ч.2 ст.1115 ГПК України дійшла висновку про неповне  встановлення обставин справи в зв’язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з’ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення даного спору та їх подальшого врахування при прийнятті рішення у справі.

Таким чином, рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій прийняті за неповно встановлених обставинах справи, у зв’язку з чим  їм неможливо надати належну юридичну оцінку, внаслідок чого вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, судам необхідно врахувати положення ст. 43, 112 ГПК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України  №1 від 27.02.81р та Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002р.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110,  11111,   11112 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств України Облспоживспілка задовольнити частково.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.07.2007р. та рішення господарського суду Київської області від 21.03.2007р. скасувати.

3.          Справу №160/4-04 передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя                                                                                           І. Плюшко

Судді:                                                                                                            Б. Грек

С. Самусенко