ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"19" грудня 2007 р.
справа № 20-7/399

За позовом:          Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок”

(01015, м. Київ, вул. Лейпцигська, 15)

представник позивача: Подкин Єгор Геннадійович (99057, м. Севастополь, вул. Юмашева, б.3-30)

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарна Квітка”

(99006, м. Севастополь, вул. О. Косарєва, 14-168)

(99011, м. Севастополь, вул. В. Морська, 34)

про          стягнення заборгованості за Договором № 3349248/1.11600135 від 30.01.2007 про надання послуг мобільного зв’язку в сумі 4306,26 грн., з яких: 4125,06 грн. –основний борг, 4,08 грн. –збір до Пенсійного Фонду України, 176,76 грн. –пеня,

Суддя  Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

Від позивача:          - Подкін Є.Г., представник, довіреність №01-513  від 01.02.2007,

Від відповідача:          - не з'явився;

Суть спору:

09.11.2007 (вх.№ 3816) Закрите акціонерне товариство „Український мобільний зв’язок” звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарна Квітка” про стягнення заборгованості за Договором № 3349248/1.11600135 від 30.01.2007 про надання послуг мобільного зв’язку в сумі 4306,26 грн., з яких: 4125,06 грн. –основний борг, 4,08 грн. – збір до Пенсійного Фонду України, 176,76 грн. –пеня, з посиланням на статтю 36 Закону України „Про телекомунікації”, статті 193, 230, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 13.11.2007 порушено провадження по справі (арк. с. 1-2).

Відповідач явку уповноважених представників в судові засідання 04.12.2007, 19.12.2007 не забезпечив, вимоги ухвал суду від 13.11.2007, 04.12.2007 не виконав, про причини неявки та невиконання ухвал суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно: за адресами, які зазначені в позовній заяві, Договорі та витягу з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України.

На адресу суду повернулись ухвали суду з відміткою установи пошти: „за закінченням стоку зберігання та неявкою адресату” (арк.с.23-26, 38-40).

Ухвали суду направлялись по поштовій та юридичній адресі відповідача.

Розгляд справи відкладався в порядку статті  77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представників відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, позивачем надані докази, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, та які в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

30.01.2007 між Закритим акціонерним товариством „Український мобільний зв’язок” (далі-Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Гарна Квітка” (далі-Абонент) укладено Договір № 3349248/1.11600135 про надання послуг мобільного зв’язку (арк.с.7-8).

Згідно пункту 1.1. Договору, Позивач згідно з цим Договором надає Абоненту послуги мобільного зв’язку в межах України. Міжнародний телефонний зв’язок здійснюється в країнах, що визначаються за вибором Позивача.

Відповідно до пункту 2.4.2. Договору Абонент зобов’язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання телефонного номеру в мережі мобільного зв’язку Позивача по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номерів в мережі сплачується у тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою Абоненту), Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом.

Пунктами 3.1.-3.4. Договору передбачено, що нарахування за надані послуги мобільного зв’язку здійснюються згідно з тарифами Позивача, які є невід'ємною частиною цього Договору (Тарифи додаються). Розрахунковий період становить один календарний місяць. Рахунки за надані послуги та авансові внески Абонент сплачує готівкою., перерахуванням на поточний рахунок Позивача або кредитною карткою в національній валюті України. При наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому випадку до моменту фактичного використання авансу. Оплата розмов в іноземній валюті Абонентами –нерезидентами України із-за кордону здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача або кредитною карткою.

Згідно Балансу Абонента за період з 01.01.1998 по 04.09.2007 станом на 04.09.2007 по особовому рахунку Відповідача № 1.11600135 заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 4129,50 грн. (арк.с.9).

26.09.2007 позивач направив на адресу відповідача претензію № 8 з вимогою оплатити заборгованість в сумі 4305,56 грн., з яких: 4125,42 грн. –борг по оплаті послуг, 4,08 грн. –збір до Пенсійного фонду України, 176,06 грн. –пеня (арк.с.10, 11).

Спір виник в зв`язку з тим, що  відповідач не виконав своєчасно зобов`язання по оплаті отриманих послуг мобільного зв`язку по Договору з Позивачем, у зв’язку з чим його заборгованість за період з 01.03.2007 по 01.05.2007 за надані послуги перед Позивачем  склала 4129,50 грн., яка підлягає стягненню.

Правовідносини сторін регулюються пунктом 10 статті 1, пунктом 9 статті 2, пунктом 11 статті 4, Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтею 36 Закону України „Про телекомунікації”, статтями 193, 230, 231 Господарського Кодексу України, статтями 525, 526, 546, 549 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до пункту 11 статті 4 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”,  на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах, для платників збору, визначених пунктом 10 статті 1 цього Закону, - 7,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 9 статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 10 статті 1 зазначеного Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації, фізичні особи, які користуються послугами стільникового рухомого зв'язку, а також оператори цього зв'язку, які надають свої послуги безоплатно. Послуги стільникового рухомого зв'язку - послуги з передачі мережею зв'язку загального користування голосу, сигналів, звуків, зображень, друкованих чи письмових матеріалів або символів, призначених для конкретного абонента, у разі, коли для їх прийому або передачі використовується обладнання радіозв'язку.

Пунктом 9 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що об'єктом оподаткування є:  для платників збору, визначених пунктом 10 статті 1 цього Закону, - вартість будь-яких послуг стільникового рухомого зв'язку, сплачена споживачами цих послуг оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних дзвінків, абонентську плату, плату (надбавку) за роумінг, суму страхового завдатку, авансу, вартість інших спеціальних послуг, зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку.

Відповідно до статті 36 Закону України “Про телекомунікації”, споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону.

У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Сплата споживачем пені, правомірне припинення чи скорочення оператором, провайдером переліку телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги.

Відповідно статті 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтями 230, 231 Господарського процесуального кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Законом   щодо   окремих   видів   зобов'язань  може  бути визначений розмір штрафних санкцій,  зміна  якого  за  погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,  передбаченому договором.  При цьому  розмір  санкцій   може   бути   встановлено   договором   у відсотковому  відношенні  до суми невиконаної частини зобов'язання або  у  певній,  визначеній  грошовій  сумі,  або  у  відсотковому відношенні   до  суми  зобов'язання  незалежно  від  ступеня  його виконання,  або у кратному розмірі  до  вартості  товарів  (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються  у  відсотках,  розмір  яких визначається обліковою ставкою Національного банку України,  за  увесь  час  користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтями 546, 549 Цивільного Кодексу України, встановлено, що виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня згідно розрахунку позивача складає 176,76 грн., яка також підлягає стягненню.

Заборгованість в сумі 4306,26 грн. підтверджується матеріалами справи, а також Актом звірки взаєморозрахунків, наданим позивачем, а відповідач не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і заперечень, контрозрахунку заборгованості, доказів погашення заборгованості не надав, від проведення звірки взаєморозрахунків ухилився, про що позивачем надані докази (арк.с.29-30, 41-42).

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 4306,26 грн., з яких: 4125,06 грн. –борг по оплаті послуг, 4,08 грн. – збір до Пенсійного фонду України, 176,76 грн. –пеня.

Витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести на відповідача, відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 10 статті 1, пунктом 9 статті 2, пунктом 11 статті 4, Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтею 36 Закону України „Про телекомунікації”, статтями 193, 230, 231 Господарського Кодексу України, статтями 525, 526, 546, 549 Цивільного Кодексу України, статтями 33, 34, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85, 90 Господарського процесуального кодексу України,  суд, –

Вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарна Квітка” (99006, м. Севастополь, вул. О. Косарєва, 14-168 / 99011, м. Севастополь, вул. В. Морська, 34, ідентифікаційний код 34224688, п/р 260083714 в СФ ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324504) на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок” (01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 15, ідентифікаційний код 14333937, п/р 26008526 в ВАТ „Райффайзен Банк „Аваль” в м. Києві, МФО 300335) заборгованість по сплаті послуг зв’язку  в сумі 4125,06 грн., збір до Пенсійного Фонду України 4,08 грн.; пеню в розмірі 176,76 грн., державне мито в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                    Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано, в порядку

статті 84 Господарського процесуального кодексу України

24.12.2007