ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.07 р.                                                                               Справа № 26/258

Суддя господарського суду Донецької області Наумова К.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом  Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод                                                                                                                                                                                                                                       феросплавів” (м. Нікополь, Дніпропетровської області)

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертрейдінг груп”                                                                                      (м. Дніпропетровськ)

та   Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаський збагачувальний комбінат” (м. Торез, Донецької обл..)

про стягнення 874 грн. 68 коп.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача: Пахомов  В.Г. за дов. від  17.11.06 р. № 108-4016

від першого відповідача:  представник   не з’явився

від другого відповідача:  представник   не з’явився

Відкрите акціонерне товариство „Нікопольський завод                                                                                                                                                                                                                                       феросплавів” (м. Нікополь, Дніпропетровської області)  звернулось  до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю  „Інтертрейдінг груп” (м. Дніпропетровськ), далі ТОВ „Інтертрейдінг груп”,  та   Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаський збагачувальний комбінат” (м. Торез, Донецької обл..), далі ТОВ „ДЗК”, суми збитків у розмірі  874 грн. 68 коп. та з винної сторони судових витрат по справі.

14.11.2007 р. позивач звернувся до суду з клопотанням у якому просить у разі необхідності захисту прав та законних інтересів позивача вийти за межі позовних вимог.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

29.05.2007 р. на адресу позивача надійшов вагон № 67888685 з антрацитом, завантаженим нижче бортів з вологістю 4 %, який є власністю ТОВ „Інтертрейдінг груп”. Вантаж надійшов згідно залізничної накладної № 49531375, вантажовідправником є ТОВ „ДЗК”.  Вантаж прибув без ознак втрати та псування, залізниця видала його без перевірки ваги у порядку ст. 52 Статуту залізниць України.  Зазначена залізнична накладна є підтвердженням укладання договору перевезення між відправником та залізницею на користь позивача. Під час прийняття вантажу було встановлено нестачу 1,91 т. вантажу ( з урахуванням норм природної втрати), що підтверджується  актами приймання вантажу, які складені у відповідності з вимогами  Інструкції П-6.   Внаслідок цього позивачу було завдано збитки у сумі 874 грн. 47 коп. з урахуванням ПДВ у сумі 145 грн. 78 коп. та залізничного тарифу у сумі 47 грн. 66 коп. Відповідно до вимог ст. 24 Статуту залізниць України, саме вантажовідправник несе відповідальність за  всі наслідки неправильності неточності або неповноту відомостей, зазначених у накладній.

Перший відповідач, ТОВ „Інтертрейдінг груп”, проти позову заперечує посилаючись на те, що ТОВ „Інтертрейдінг груп” не є вантажовідправником, тобто особою відповідальною за достовірність даних зазначених у залізничній накладній,  його вина у  недостачі продукції відсутня.

Другий відповідач, ТОВ „ДЗК”, проти позову заперечує посилаючись на наступне. ТОВ „ДЗК” будучи відправником вантажу – вугілля марки АМ концентрат 13-25 здійснило його навантаження у вагон № 67888685 у кількості 69 тон. Дані про кількість вугілля зазначені у залізничній накладній. Вантаж розміщено і закріплено рівномірно, поверх вантажу маркірований і з метою запобігання видування вантажу вугілля просочене технічним мастилом, що підтверджується залізничною накладною. Таким чином,  ТОВ „ДЗК”  виконало вимоги ст.. 32 Статуту залізниць, прийняв заходи для забезпечення схоронності вантажу. Під час прийняття вагону залізницею зауважень до  ТОВ „ДЗК” не було. З наданих відповідачем до матеріалів справи актів приймання продукції неможливо встановити яким чином позивач визначив вагу нетто, а також не зазначено у якому стані  і з якими пошкодженнями  був одержаний вантаж позивачем. За таких обставин, ТОВ „ДЗК”  не може бути відповідальним за недостачу вантажу. Крім цього, ТОВ „ДЗК” не є постачальником продукції.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно залізничної накладної № 49531375 від 26.05.07р., другий відповідач повинен був відвантажити позивачу  антрацит вологістю 4 % у кількості 69000кг. у вагоні    № 67888685  вантажопідйомністю 69000кг. до станції Нікополь Пр.

У накладній зазначено, що вантаж  відвантажено навалом нижче бортів, вантаж маркований подовжніми смугами. У даній накладній також зазначено, що вантаж у наведеному вагоні прибув у справному вагоні та виданий 29.05.2007 р. без ознак втрати згідно ст. 52 Статуту залізниць України без перевірки.

Під час прийняття вантажу 29.05.2007 р. комісією  позивача за участю повноважного представника громадськості була встановлена нестача вугілля у вагоні            № 67888685  у кількості 2600 кг. Нестача встановлена шляхом зважування вагону на стотонних  тензометричних вагонних вагах. Приймання продукції було зупинено для виклику представників вантажовідправника та постачальника. Зазначене підтверджується актом № 4506/1 про приймання продукції по кількості від  29.05.2007 р.    В акті також зазначено, що вагон прибув на станцію Нікополь у технічно-справному стані 28.05.2007 р. і виданий залізницею 29.05.2007 р. і поданий на завод.

30.09.2007 р. приймання продукції було продовжено, представники  вантажовідправника та постачальника не прибули.   Комісією  позивача за участю повноважного представника громадськості Наумовец Анатолія Васильовича, повноваження якого підтверджуються посвідченням № 4506/2 від 30.05.2007 р., було встановлено масу нетто вугілля шляхом перевірки ваги брутто  в момент одержання продукції  на стотонних  тензометричних вагонних вагах за відрахуванням   ваги тари вагона за трафаретом. Кількість нестачі склала  2600 кг. Комісією складено акт № 4506/2 про приймання продукції по кількості від 30.05.2007 р.

Позивач оплатив першому відповідачу (постачальник) вартість вугілля згідно залізничної накладної, що підтверджується рахунком-фактурою № 713 від 31.05.2007 р. та платіжним дорученням № 79250  від 1306.2007 р. на суму 357927 грн. 57 коп.

Таким чином, з урахуванням норми природної втрати і граничної погрішності показань ваг  (1 відсоток маси нетто у вагоні),  невідповідність даних у накладній про вагу вугілля у вагоні  склала 1910 кг. Вартість нестачі складає 827 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ у сумі 145 грн. 78 коп.

Відповідно до ст. 306 ГК України, ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цими кодексами, законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо перевезення встановлюється договором, якщо інше не визначено, зокрема, транспортними кодексами (статутами), що передбачено п. 5 ст. 307 ГК України, п. 2 ст. 908 ЦК України.

Зокрема, на перевезення залізничним транспортом вантажів, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під’їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування, поширюються норми Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98р. №457.

Вищезазначена залізнична накладна підтверджує укладення договору перевезення вантажу між вантажовідправником (другий  відповідач), відповідно до п. 2 ст. 307 ГК України, п. 2 ст. 909 ЦК України. Уклавши такий договір, його сторони погодились на здійснення перевезення на умовах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Так, згідно ст. 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно пункту 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати.

Ст. 37 Статуту залізниць України, визначено, що  у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому, відповідно до ст. 24 Статуту, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені ст.1166 ЦК України.

Відповідно до зазначеної норми, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначалось, за змістом ст.37 Статуту залізниць України, маса вантажу у накладній зазначається відправником. При цьому, відповідно до ст.24 Статуту, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Таким чином, відповідати за заявленим позовом, враховуючи підстави заявленого позову, повинна особа, що є вантажовідправником.

Матеріалами  справи підтверджується,  що другим відповідачем, який є вантажовідправником, була припущена неточність у визначенні ваги вугілля у вагоні    № 67888685 у кількості 1910 кг за відрахуванням одного відсотку природної втрати у кількості 690кг. Вартість нестачі складає 827 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ у сумі 145 грн. 78 коп.  Маса нестачі встановлена та акти приймання продукції по кількості складені відповідно до вимог Інструкції  про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання, яка затверджена  Постановою Держарбітражу  при  Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6.

Так, внаслідок невірного визначення другим відповідачем маси вантажу у накладній, позивачеві заподіяно шкоди у вигляді вартості недостачі вугілля  у сумі 827 грн. 02 коп., у зв’язку з чим вона підлягає стягненню з другого відповідача.

З огляду на зазначене позовні вимоги у частині стягнення з другого відповідача збитків у сумі вартості нестачі вугілля у сумі 827 грн. 02 коп. є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з другого відповідача вартість частини залізничного тарифу, що припадає на масу нестачі, у сумі 47 грн. 66 коп.

Зазначені позовні  вимоги не можуть вважатися обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Пунктом 2.1 розділу 4 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999р. N 551, передбачено, що плата за перевезення визначається за масу вантажу у вагоні, але не менше мінімальної норми маси, встановленої для відповідних вантажів.

Згідно Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів – мінімальна норма для перевезення вугілля складає один вагон та є вагонною нормою.

Таким чином, недовантаження вугілля у вагон не впливає на розрахунковий розмір маси одного вагону вугілля під час визначення вартості залізничного тарифу, тобто на розмір плати за перевезення вугілля.

З огляду  на зазначене, позивачем неправомірно включено до вартості нестачі – частина вартості залізничного тарифу у сумі 47 грн. 66 коп.

Враховуючи наведене,  позовні вимоги у частині стягнення з першого  відповідача – постачальника вартості нестачі з урахуванням ПДВ та вартості частини залізничного тарифу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,  витрати по оплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню  на  другого відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307  Господарського кодексу України, ст. ст.  908, 909, 1166  Цивільного кодексу України, Статутом залізниць України, Інструкцією  про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання, яка затверджена  Постановою Держарбітражу  при  Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6,  Тарифним керівництвом № 1, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999р. N 551,

ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаський збагачувальний комбінат” (86000, м. Торез-6, Донецької обл.,  ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод                                                                                                                                                                                                                                       феросплавів” (м. Нікополь, Дніпропетровської області, вул.. Електрометалургів, 310, ) збитки у сумі 827 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ у сумі 145 грн. 78 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаський збагачувальний комбінат” (86000, м. Торез-6, Донецької обл.,  ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод                                                                                                                                                                                                                                       феросплавів” (м. Нікополь, Дніпропетровської області, вул.. Електрометалургів, 310, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 96 грн. 44 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 111грн. 57 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Наумова  К Г.