ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2007
Справа №2-13/15385-2007

за позовом Прокурора м. Ялти в інтересах держави в особі Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель, м.Сімферополь

до відповідача Алупкінської міської ради, м. Алупка.

З участю третіх осіб: 1. Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник, смт. Масандра; 2. Кондратьєва Галина Петрівна, м. Алупка.

про визнання недійсним рішення.

Суддя ГС  АР  Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача – Царьова І.Б. – в.о. начальника відділу, дов. від 24.09.2007 року.

Від відповідача  – Совопуло Б.М. – представник, дов. від 26.11.2007 року.

Від третіх осіб: 1. Пісаревська К.О. – представник, дов. від 17.09.2007 року; 2. Хоменко В.М. – представник, дов. від 23.09.2005 року.

Від прокурора – Штехбарт Д.В. – посвідчення.

Суть спору: Прокурор м. Ялти звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Державної інспекції по контролю за використанням та охороною земель до Алупкінської міської ради, з участю третіх осіб: 1. Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник; 2. Кондратьєва Галина Петрівна та просить визнати недійсним рішення Алупкінської міської ради від 13.12.2005 року № 12/5 та скасувати його.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Алупкінська міська рада прийняла рішення, яким дозволила розробку проекту землевпорядкування з відведення земельної ділянки орієнтовної площі 0,05 га за адресою: м. Алупка р-н Хаста-Баш для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка).

Прокурор вказує на те, що вказана земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду та знаходиться у користуванні Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника.

Відповідач проти позовних вимог заперечує за мотивами, що Алупкінською міською радою не порушений порядок надання у власність земельної ділянки.

Представник Кондратьєвої Г.П. проти позовних вимог заперечує за мотивами, що відповідачем не були порушені норми земельного законодавства при наданні згоди на розробку проекту землевпорядкування з відведення земельної ділянки Кондратьєвої Г.П.

Слухання по справі відкладалось у порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи пояснення прокурора та представників, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ним і державою.

Згідно статті 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів і їхніх заступників, що звертаються в господарський суд в інтересах держави. Прокурор, що звертається в господарський суд в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, і обґрунтовує необхідність їхнього захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/99 від 8 квітня 1999 року про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді положення абзацу 4 частини 1 статті 2 ГПК України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України варто розуміти так, що прокурори і їхні заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їхнього підпорядкування і форм власності, а відповідно до пункту 2 цієї ж частини рішення Конституційного Суду України під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах», зазначеним у частині 2 ст.2 ГПК України, варто розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до частини 1 ст. 62 Господарського кодексу України (далі - ГК України), підприємство це самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних й особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому даним Кодексом й іншими законами. А відповідно до частини 1 ст.63 ГК України державне підприємство діє на основі державної власності. Таким чином не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Предметом цього позову є вимога про визнання недійсним рішення Алупкінської міської ради від 13.12.2005 року № 12/5 та його скасування.

Судом встановлено, що рішенням Алупкінської міської ради від 13.12.2005 року № 12/5  було дозволено Кондратьєвій Г.П. розробку проекту землевпорядкування з відведення земельної ділянки орієнтовної площі 0,05 га за адресою: м. Алупка р-н Хаста-Баш для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка).

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до частин 6, 7 Земельного кодексу України, громадяни,  зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної  або  комунальної  власності для   ведення   фермерського   господарства,   ведення  особистого селянського  господарства,  ведення  садівництва,  будівництва   і обслуговування  жилого  будинку,  господарських  будівель і споруд (присадибна   ділянка),   індивідуального   дачного   будівництва, будівництва   індивідуальних  гаражів  у  межах  норм  безоплатної приватизації,  подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської  міської  державної  адміністрації або сільської, селищної,  міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.  У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна  місцева  державна  адміністрація або сільська, селищна,  міська рада розглядає заяву,  а при  передачі  земельної ділянки  фермерському  господарству  -  також  висновки конкурсної комісії,  і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Таким чином, Алупкінська міська рада, давши свою згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, не порушувала норми земельного кодексу України.

Крім того, рішення про надання дозволу на розробку проекту землевпорядкування з відведення земельної ділянки не тягне правових наслідків на обов’язкове надання в оренду земельної ділянки.

Доводи прокурора стосовно того, що земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду та знаходиться у користуванні Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника, й тому спірне рішення підлягає скасуванню не є належними у зв’язку з наступним.

Згідно з частинами 8, 9 Земельного кодексу України, проект   відведення  земельної  ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на   виконання   цих   видів   робіт,  у  строки,  що обумовлюються угодою сторін.

Проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  з органом    по    земельних    ресурсах,     природоохоронним     і санітарно-епідеміологічним органами,    органами   архітектури   і охорони культурної спадщини та подається  на  розгляд  відповідних місцевої    державної    адміністрації    або   органу   місцевого самоврядування.

Таким чином, встановлення факту віднесення земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду можливо лише на стадії розробки проекту відведення.

Крім того, відповідно до довідки виконавчого комітету Алупкінської міської ради від 28.11.2007 року № 3349/01-14 (а.с. 23) спірна земельна ділянка знаходиться у віданні Алупкінської міської ради.

Відповідно до листа Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 03.12.2007 року № 26775-2/10-25 (а.с. 24), інформація про державну реєстрацію державного акта на право користування земельною ділянкою Ялтинським гірсько-лісовим природним заповідником в управлінні відсутня.

Таким чином, доводи прокурора є неспроможними й не обґрунтованими.

Відповідно до статті 33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні оголошена вступна ат резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі та підписане 28.12.2007 року.

Відповідно до викладеного, керуючись ст.ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,   суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.