ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  35/429

12.11.07

За позовом   Приватного підприємства «Баядера»

до                   Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Надія»

про                стягнення  16 097,42 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача               не з’явились

(Скляр О.В. –предст. за довір. №б/н від 15.10.2007р. був присутнім  в судовому засіданні 16.10.2007р.)

Від відповідача  Бондаренко В.В. –предст. за довір. №15/10-07 від 08.10.2007р.

В судовому засіданні 12.11.2007р., на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги  Приватного підприємства «Баядера»до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Надія»про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 14 751,47 грн., пені в сумі 935,92 грн., 3% річних в сумі 410,03 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2007 року порушено провадження у справі № 35/429, розгляд справи призначений на 16.10.2007 року.

До початку судового засідання 15.10.2007р., через Відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позов з доданими до нього документами.

В судовому засіданні 16.10.2007р. представником відповідача було подано клопотання про стягнення з позивача витрат відповідача за адвокатські послуги.

Представник позивача проти зазначеного клопотання представника відповідача заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, вирішив відмовити в задоволенні клопотання поданого представником відповідача клопотання про стягнення з позивача витрат відповідача за адвокатські послуги, як безпідставного та необґрунтованого.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього, як безпідставного та необґрунтованого.

В судовому засіданні представником позивача було подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/429.

Представник відповідача проти поданого представником позивача клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/429 не заперечував.

Суд задовольнив клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору у справі №35/429.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 12.11.2007р.

В судове засідання 12.11.2007р. позивач не з’явився,  своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду від 10.09.2007р. про порушення провадження у справі №35/429 не виконав, витребуваних документів суду не надав.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього, як безпідставного та необґрунтованого.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2004 року між  Приватним підприємством «Баядера»(надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельне підприємство «Надія»(надалі відповідач) було укладено Договір купівлі –продажу  №866 -04 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов’язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити товар в асортименті, кількості і по ціні, відповідно до узгоджених накладних /специфікацій/.

На виконання умов Договору позивачем в серпні –листопаді 2006 року було поставлено  товару (алкогольних напоїв) на загальну суму 15088 грн. 34 коп., що підтверджується видатковими накладними №579829 від 10.08.2006р. на суму 3468 грн. 40 коп.,  №581504 від 18.08.2006р. на суму 3038 грн. 57 коп., №592833 від 01.11.2006р. на суму 8581 грн. 37 коп.

Відповідно до п. 5. 1. Договору розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 7  календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця або в іншому порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін –шляхом попередньої оплати.

Проте, за твердженням позивача відповідачем було лише частково сплачено суму вартості отриманого товару, а саме 08.08.2007р. було сплачено 336 грн. 87 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 14 751 грн. 47 коп.

Відповідно до п. 7.3. Договору, за неналежне виконання зобов’язань, передбачених п. 5.1. даного Договору, покупець сплачує продавцю пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

На підставі наведеного позивачем здійснено нарахування пені в розмірі 935 грн. 92 коп.

Крім того, на підстав ст. 625 Цивільного кодексу України,  позивачем  здійснено нарахування 3% річних в розмірі 410 грн. 03 коп.

Отже, сума боргу з урахуванням штрафних санкцій становить 16097,42 грн.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позов зазначив наступне.

Згідно платіжних доручень №128 від 15.05.2007р. на суму 500,00грн., №146 від 11.07.2007р. на суму 1000,00 грн., №186 від 27.06.2007р. на суму 500,00 грн., №227 від 08.08.2007р. на суму 1892,53 грн. відповідачем були перераховані грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача за товар згідно видаткової накладної №592833, всього було перераховано на суму 3892,53 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що 21.03.2007р. директором ТОВ ТП «Надія»Шевчук Н.Т. були внесені готівкові кошти в касу ПП «Баядера»в сумі  10728,52 грн., про що свідчить копія фіскального чеку.

Таким чином, відповідачем було сплачено коштів на загальну суму 14 621,05 грн.

Також, відповідачем було вказано, що платіжним дорученням №227 від 08.08.2007р. було сплачену позивачу суму коштів в розмірі 1892,00 грн., а не 336,87 грн. як на то, вказує позивач.

Отже, на протязі 2007 року відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача, а також в касу підприємства готівкових коштів, згідно наступних документів:

-          платіжне доручення №4 від 10.01.2007р. на суму 1000 грн., оплата за товар;

-           платіжне доручення №38 від 10.02.2007р. на суму 1000 грн., оплата за товар;

-          21.03.2007р. внесення готівки до каси позивача в сумі 10728,52 грн.,  що підтверджується фіскальним чеком №;

-          платіжне доручення №128 від 15.05.2007р. на суму 500,00грн., оплата за товар;

-          платіжне доручення №146 від 11.06.2007р. на суму 1000 грн., оплата за товар;

-          платіжне доручення №186 від 27.06.2007р. на суму 500 грн., оплата за товар;

-          платіжне доручення №227 від 08.08.2007р. на суму 1892,53 грн., оплата за товар;

Всього на протязі 2007 року відповідачем було сплачено позивачу грошових коштів за отриманий товари на загальну суму 16621,05 грн.

Щодо нарахованих позивачем сум пені та 3 % річних в розмірі 1 345,95 грн., відповідач зазначив, наступне.

Так як по поставленому товару згідно вищезгаданих накладних існує переплата в сумі 1532,71 грн., то нараховану позивачем пеню та 3% річних слід вважати погашеними.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на спростування викладеного в позові, були надані відповідні докази (платіжні доручення), які  підтверджують сплату вартості отриманого товару на загальну суму 16 097,42 грн.

Судом було зобов’язано сторін провести звірку взаєморозрахунків та відповідний акт надати суду, проте останні вимоги сторонами не були виконані.

Позивачем не були надані суду належні докази, на підтвердження того, що на час звернення позивача до суду та  розгляду даної справи в судовому засіданні, існувала вказана заборгованість по оплаті поставленого товару згідно видаткових накладних №579829 від 10.08.2006р. на суму 3468 грн. 40 коп.,  №581504 від 18.08.2006р. на суму 3038 грн. 57 коп., №592833 від 01.11.2006р. на суму 8581 грн. 37 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 14 751 грн. 47 коп.,  пені в розмірі 935 грн. 92 коп., 3% річних в сумі 410 грн. 03 коп., є безпідставними та необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова

Дата підписання повного

тексту рішення: 16.11.2007р.