ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.
№ 2-6/3186-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Панової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну  скаргу

ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море"

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду
від 10 жовтня 2007 року

у справі
господарського суду
№ 2-6/3186-2006
Автономної Республіки Крим

за заявою
ВАТ "Персей"

до
ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море"

про
визнання його банкрутство,

арбітражний керуючий
Клець І.М.,

за участю представників сторін:

ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" –Трохимчук О.І. (дов. від 07.05.2007),

встановив:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.02.2007 р. за заявою ВАТ "Персей" порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Автономної республіки Крим від 21.08.2007 р. (суддя Шкуро В.М.) визнано безспірні вимоги ВАТ "Персей" в загальній сумі 1212160,04 грн. У визнанні заявлених вимог в сумі 14226,62 грн. відмовлено. Введено процедуру розпорядження  майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Клець І.М. Зобов'язано заявника подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення провадження у справі. Розпорядника майна зобов'язано скласти  та надати суду реєстр вимог кредиторів, скликати загальні збори кредиторів.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 р. (колегія суддів у складі: Латинін О.А. –головуючий, Антонова І.В., Котлярова О.Л.) ухвалу господарського суду залишено без змін.

В касаційній скарзі ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 43, 77 ГПК України, ст.ст. 2,  11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ "Персей", звертаючись до суду  із заявою про визнання банкрутом ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море", посилалось на неспроможність останнього погасити заборгованість у розмірі 473394,59 грн. та 1022992,07 грн., яка підтверджується рішеннями господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-19/1953-2003 від 24.01.2003 р., № 2-1/7972-2002 від 18.07.2002 р. відповідно.

Оскільки боржник заперечував проти заявленої ініціюючим кредитором суми, посилаючись на часткове погашення заборгованості, ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.07.2007 р. для перевірки достовірності даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" було призначено проведення аудити боржника, проведення якого доручено  ТОВ "Аудиторська фірма "Олдбрідж" за рахунок ініціюючого кредитора ВАТ "Персей".

Проте у встановлений строк аудит не проведений, а тому місцевий господарський суд, з'ясовував стан взаєморозрахунків між ініціюючим кредитором та в судовому засіданні.

Визнаючи безспірні вимоги кредитора ВАТ "Персей", який подав заяву про порушення справи про банкрутство ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" в загальній сумі 1212160,04 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що  вказана сума заборгованості підтверджується виконавчими документами, пред'явленими до стягнення, про що вказано  у довідці від 27.04.2007 р. № 2904 підрозділу примусового виконання рішень ГУЮ МЮ України в АРК.

Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши ухвалу без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові акти попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", а також, в порушення вимог ст.43 ГПК України,  при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ст. 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) суддя, прийнявши заяву про порушення справи про банкрутство, не пізніше ніж на п'ятий день з дня її надходження виносить і направляє сторонам та державному органу з питань банкрутства ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство, в якій вказується про прийняття заяви до розгляду, про введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, дату проведення підготовчого засідання суду, яке має відбутися не пізніше ніж на тридцятий день з дня прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не передбачено цим Законом, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 11 Закону у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника, тобто судом вирішується питання щодо продовження процедури банкрутства, чи припинення провадження у справі про банкрутство.

Основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з’ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод подальшому руху справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ознаками неплатоспроможності боржника є: грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати, вимоги мають бути безспірними, вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

В першу чергу всі зазначені умови оцінюються судом при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, остаточна ж оцінка надається безпосередньо в підготовчому засіданні.

Судом першої інстанції на підставі  аналізу первинних бухгалтерських документів кредитором та боржником було з'ясовано, що існують значні розбіжності у сумі заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону господарський суд в ухвалі про порушення справи про банкрутство може зобов'язати боржника подати аудиторський висновок або провести аудит. Якщо у боржника немає для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора лише за згодою останнього.

Враховуючи, що боржник є державним підприємством, що включено до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1734 від 23.12.2004 р., для перевірки достовірності даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності боржника господарським судом було прийнято ухвалу про проведення аудиту боржника, проведення якого доручено ТОВ "Аудиторська фірма "Олдрідж" за рахунок ініціюючого кредитора.

На виконання ухвали суду  кредитор уклав договір на проведення аудиторської перевірки, відповідно до умов якого аудитор зобов'язався завершити роботу по договору в строк до 10.09.2007 р. Той же час, підготовче засідання суду було призначено на 21.08.2007 р., тобто, аудиторський висновок з об'єктивних причин не міг бути наданий в судовому засіданні.

Клопотання кредитора та Міністерства промислової політики про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю підготовки та передачі суду аудиторського висновку стосовно даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності боржника були відхилені.

Таким чином, місцевий господарський суд виніс ухвалу підготовчого засідання без дослідження реального розміру безспірних вимог ВАТ "Персей" до ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море", без з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, що є порушенням вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду обставин справи в їх сукупності.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону державний орган з питань банкрутства пропонує господарському суду кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Механізм реалізації вищезазначеного положення Закону  регламентовано Порядком подання пропозицій господарському суду  щодо кандидатур арбітражних керуючих, затверджених наказом  Міністерства економіки України  від 25.04.2001 р. № 87, відповідно до якого подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує 25 відсотків, здійснюється за участю органу, уповноваженого управляти державним майном.

Місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу суду про призначення розпорядником майна боржника Клец І.М., не врахував пропозицію Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України, викладену в листі № 216-30-20/129 від 11.05.2007 р., який пропонував призначити розпорядником майна Марченко Р.В. При цьому, господарський суд не обґрунтував відмову у призначенні розпорядником майна Марченко Р.В., якого підтримали всі учасники провадження у справі.

За таких обставин справи, вирішуючи питання про призначення розпорядника майна господарський суд Автономної Республіки Крим не врахував  пропозицію Державного департаменту з питань банкрутства, чим порушив вимоги ст. 2 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Положення про Державний департамент з питань банкрутства, Порядку подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих.

За таких обставин ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, оскільки судами в порушення вимог  процесуального права –ст.ст. 32 - 34, 43 ГПК України не було належним чином з'ясовано  дійсні обставини справи, що  вплинуло на їх  правильну юридичну  оцінку, застосування  норм матеріального і процесуального права, а тому вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, перевірити ствердження та заперечення сторін, всебічно і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно  оцінити  докази,  що  мають  юридичне  значення  для  розгляду  і  вирішення  спору  по  суті,  і  в  залежності  від  встановленого,  правильно  визначити  норми  матеріального  права,  що  підлягають  застосуванню  до  спірних  правовідносин,  та  прийняти  обґрунтоване  і  законне  судове  рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ВАТ "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2007 року та ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 серпня  2007 року у справі № 2-6/3186-2007 скасувати.

Справу  передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий -                                                                М.І. Хандурін

Судді                                                                            О.М. Мамонтова

І.Ю. Панова