РІШЕННЯ

"05" грудня 2007 р.
Справа № 11/220-4219

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України”, вул. Ямська, 32, м. Київ.

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства „Агрокомплекс”, вул. Куклинецька, 90, м. Зборів, Тернопільської області.

За участю представників сторін:

позивача:     Козак Н.В. –економіст.

відповідача: Петришин В.Є. –директор.

Суть справи: Державне підприємство „Державний резервний насіннєвий фонд України”, вул. Ямська, 32, м. Київ звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до приватного агропромислового підприємства „Агрокомплекс”, вул. Куклинецька, 90, м. Зборів, Тернопільської області  про стягнення 248996 грн. 52 коп., із них 242280 грн. 50 коп. вартості насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” та 6716 грн. 02 коп. пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд в позові відмовити посилаючись на те, що станом на 23.10.2007р. в ПАП „Агрокомплекс” дійсно зберігається насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” в кількості 124 тонн.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз’яснено належні їм права та обов’язки, передбаченні ст. ст. 22, 81-1 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

06 жовтня 2005 року між Державним підприємством „Державний резервний насіннєвий фонд України” та Приватним агропромисловим підприємством „Агрокомплекс” був укладений договір № С-66 про надання послуг по зберіганню насіння, відповідно до умов якого зберігач надає поклажедавцю послуги по зберіганню насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” урожаю 2005 року у кількості 149,060 тонн відповідно акту приймання-передачі насіння.

Факт одержання відповідачем насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” урожаю 2005 року у кількості 149,060 тонн підтверджується актом прийому-передачі насіння від 06.10.2005р. та складською квитанцією на зерно № 1 від 06.10.2005р. серії АС № 061827.

Зі складу Приватного агропромислового підприємства „Агрокомплекс” було відпущено іншим сільськогосподарським підприємствам насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” у кількості 25 тонн, тобто на відповідальному зберіганні у відповідача повинно знаходитись насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” у кількості 124,060 тонн.

В результаті проведеної перевірки згідно п.2.2.4. укладеного між сторонами договору Державним підприємством „Державний резервний насіннєвий фонд України” було встановлено відсутність на складі 124,060 тонн насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93”, про що свідчить інвентаризаційний опис від 01.06.2007р.

Відповідно до ст.ст.942, 944, 950 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх  заходів,  встановлених договором,  законом,  іншими актами цивільного законодавства,  для забезпечення схоронності речі. Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю,  переданою йому на зберігання,  а  також  передавати  її  у користування іншій особі. За  втрату  (нестачу)  або пошкодження речі,  прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до п. 6.3. договору № С-66 від 06.10.2005р. у разі самовільного розпорядження або втрати насіння зберігач сплачує поклажедавцю вартість такого насіння за цінами, що склалися на біржовому ринку України на момент розрахунку, але не нижче облікової ціни з урахуванням ПДВ не пізніше п’яти днів після звернення поклажедавця про повернення насіння.

Отже, враховуючи наведене, вартість 124,060 тонн насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” на день звернення позивача з позовом до господарського суду становить 242280 грн. 50 коп.

Крім того, відповідно до п.6.2. договору відповідачу нараховано пеню, розмір якої становить 6717 грн. 02 коп., що підтверджується розрахунком нарахованої пені.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2007р. розгляд справи було відкладено та зобов’язано сторони здійснити звірку взаємних розрахунків за результатами якої скласти відповідний акт, який надати господарському суду та ухвалою суду від 13.11.2007р. розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача про необхідність проведення експертизи якості насіння пшениці.

На виконання вимог суду представник позивача надав господарському суду інвентаризаційний опис від 01.11.2007р., з якого вбачається, що в ПАП „Агрокомплекс”, м.Зборів Тернопільської області, вул.Куклинецька, 90 на відповідальному зберіганні керівника підприємства Петришин В.Є. знаходиться насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” в кількості 124,060 тонн.

В результаті проведеної експертизи якості насіння пшениці було встановлено, що насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93” в кількості 124,060 тонн відповідає вимогам ДСТУ 4138-2002, про що свідчить сертифікат на насіння України № 20-7 1278-1287, виданий 01.11.2007р. Зборівською райдержнасінінспекцією.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 124,060 тонн насіння ярої пшениці першої репродукції сорту „Рання-93”, за не зберігання якого позивач просить стягнути з відповідача 248996 грн. 52 коп. його вартості, дійсно знаходиться в зазначеній кількості на зберіганні ПАП „Агрокомплекс”, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому господарський суд вважає позовні вимоги Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України” безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно ст.49 ГПК України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33,43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.     На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання ) через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          А.М. Сидорук