ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ 8/299-06-10289

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
ДП "Одеський морський торгівельний порт"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2007р.

у справі
господарського суду Одеської області

за позовом
ДП "Одеський морський торгівельний порт"

до
Українсько-шведського спільного підприємства "Петрекс"

про
стягнення 1656, 78 грн.

за участю представників:

позивача: Клочкова І.С. –дов. від 03.01.2007р. №020/7-2

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Одеський морський торгівельний порт"  /далі ДП "Одеський морський торгівельний порт"/ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Українсько-шведського спільного підприємства "Петрекс" /далі УШ СП "Петрекс"/ про стягнення заборгованості у сумі 1 656, 78 грн. за договором сумісної діяльності №КД-307 від 30.06.1998р. з додатком.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.12.2006р. у справі №8/299-06-10289, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2007р. у даній справі, в позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані необгрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст.ст. 525, 526 629 ЦК України, ст. 33 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою у даній справі ДП "Одеський морський торгівельний порт" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи скаргу тим, що судами недостатньо проаналізовано фактичні обставини, матеріали справи та вимоги законодавства України, в зв’язку з чим судами були прийнятті рішення та постанова з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві Українсько-шведського спільного підприємства "Петрекс" на касаційну скаргу, останнє просить залишити судові рішення в силі, а касаційну скаргу без задоволення.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.1998р. між ДП "Одеський морський торгівельний порт" та УШ СП "Петрекс" був укладений договір про сумісну діяльність №КД-307 /далі Договір/ та Додаток до нього у вигляді додаткової угоди без зазначення дати.

Відповідно до умов Договору та Додатку до нього, ДП "Одеський морський торгівельний порт" зобов’язалось виконати роботи по розробці специфікацій, закупки, монтажу, наладки, технічного обслуговування, ремонту обладнання обчислювальної техніки, засобів обробки та передачі даних; виконання робіт по розробці проектів програмного забезпечення комп’ютерних систем, послуги по навчанню та консультаційному обслуговуванню персоналу підприємства по експлуатації технічних та програмних засобів обчислювальної техніки, а УШ СП "Петрекс" зобов’язалось прийняти та оплатити роботи у встановлений договором та Додатком до нього строк.

Згідно п.3.1 Додатку до договору, роботи та послуги, які надаються позивачем відповідачу, оформляються Актами з переліком робіт і послуг, строками їх виконання та вартістю; оплата робіт проводиться на підставі Актів по фактичній собівартості аналогічних робіт в порту з врахуванням планового рівня накопичень.

Спір виник у зв'язку із відмовою відповідача сплатити заборгованість за отримані ним послуги в сумі 1 656, 78 грн., яка на переконання позивача виникла на підставі направлених відповідачу актів виконаних робіт №90 за жовтень 2005р., №99 за листопад 2005р. та №108 за грудень 2005р., які  останнім залишені без підпису. Відповідач, в свою чергу, факт надання  позивачем послуг у період з жовтня по грудень 2005р. та факт надсилання   останнім актів виконаних робіт і послуг заперечив.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами, а зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, акти виконаних робіт, якими ДП "Одеський морський торгівельний порт" обгрунтовує свої позовні вимоги, не підписані відповідачем, а з ксерокопії журналу обліку вихідної кореспонденції №7 позивача не вбачається, яке саме підприємство та яку документацію одержувало від ДП "Одеський морський торгівельний порт".

Судами також встановлено недоведеність позивачем надання послуг УШ СП "Петрекс" за спірний період у порядку та строки передбачені п.1.1 Договору та п.1.1 Додатку до нього, про що також свідчить лист УШ СП "Петрекс" від 31.01.2006р., згідно якого з жовтня 2005р. навантажувально-розвантажувальні роботи УШ СП "Петрекс" не здійснювало.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, висновки господарського суду першої та апеляційної інстанції щодо відмови в позові в зв’язку з недоведеністю позивачем надання відповідачу послуг за Договором у період з жовтня по грудень 2005р., колегія   визнає правильними та обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій встановлені обставини справи, що  підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена, з’ясовано дійсні права і обов’язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини сторін, і як наслідок прийняті судами рішення та постанова відповідають положенням ст.ст. 84, 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. N 11 “Про судове рішення”.

Твердження заявника касаційної скарги про порушення апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, в зв’язку з чим підстав для скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2007р. у справі № 8/299-06-10289 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                         В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко