СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

21 листопада 2007 року
Справа № 2-7/9672-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Ткаченка М.І.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: Приступа Є.В. дов. б/н від 28.08.2007 року;

відповідача: Кобякова Л.Б., дов. № 1017/02-29 від 26.08.2005 року;

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І. ) від 13 вересня 2007 року у справі № 2-7/9672-2007

за позовом          Управління житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради (вул. А.Ахматової, 21, м.Євпаторія, АР Крим, 97400)

до виконавчого комітету Євпаторійської міської ради (пр. Леніна, 2, м.Євпаторія, АР Крим, 97400)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради звернулось до господарського суду АР Крим з позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради №123 від 28.03.2003 року „Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради від 25.10.2002 року № 486 „Про правову реєстрацію домоволодіння №15 по вул. Братів Буслаєвих”.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням були внесені зміни до рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради від 25.10.2002 року № 486 та замість позивача балансоутримувачем домоволодіння №15 по вул. Братів Буслаєвих в м. Євпаторії був визначений виконавчий комітет Євпаторійської міської ради. Позивач зазначає,що у відношенні Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету порушено справу про банкрутство та у зв'язку з прийняттям вказаного рішення ліквідатор УЖКГ позбавлений права включити спірне домоволодіння до складу ліквідаційної маси, що порушує права кредиторів позивача на задоволення їх грошових вимог. Позивач зазначив, що відповідно до положень чинного законодавства України та пункту 3.1 Положення про УЖКГ все майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання. Крім того, майно та майнові активи УЖКГ з 12.11.2001 року перебувають у податковій заставі, у зв`язку з чим, оскаржуване рішення порушує порядок відчуження такого майна, встановленого Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Рішенням господарського суду  АР Крим від 13.09.2007 року у справі № 2-7/9672-2007 позов Управління житлово-комунального господарства Євпаторійської міської ради задоволено. Суд визнав недійсним рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 123 від 28.03.2003 року "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради від 25.10.2002 року № 486" "Про правову реєстрацію домоволодіння № 15 про вул. Братів Буслаєвих", а також стягнув з відповідача судові витрати.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції прийняв до уваги факт знаходження майна та майнових активів Управління житлово-комунального господарства з 12.11.2001 року у податковій заставі, встановив відсутність доказів надання податковим органом згоди на відчуження майна та прийшов до висновку про порушення збоку відповідача шляхом прийняття оскаржуваного рішення вимог Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Не погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, виконавчий комітет Євпаторійської міської ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як винесеного при неповному дослідженні обставин справи та з порушенням норм матеріального права, у задоволенні позову Управління житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

З причини хвороби судді Котлярової О.Л., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Ткаченка М.І.

У судовому засіданні було оголошено перерву з 14 по 21 листопада 2007 року.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради зареєстровано в якості юридичної особи на підставі рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 460 від 03.11.1995 року. Форма власності підприємства - комунальна.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про УЖКГ, Управління засновано на комунальній власності виконкомом Євпаторійської міської ради для керування та експлуатації комунальної власності. Майно підприємства складають основні фонди та оборотні засоби, а також інші цінності, які належать підприємству на праві повного господарського відання.

Статтею 10 Закону України „Про підприємства в Україні” (який діяв на час прийняття оскаржуваного рішення № 486 від 25.10.2002 року), встановлено, що майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону України „Про підприємства в Україні”, джерелами формування майна підприємства, є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від роздержавлення і приватизації власності; придбання майна іншого підприємства, організації; безоплатні або благодійні внески,  пожертвування організацій, підприємств і громадян; інші джерела, не заборонені законодавчими актами України.

Рішенням виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 486 від 25.10.2002 року „Про правову реєстрацію домоволодіння №15 по вул. Братів Буслаєвих” балансоутримувачем домоволодіння № 15 по вул. Братів Буслаєвих в м.Євпаторії було визначено Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради. Пунктом 2 вказаного рішення Управлінню економіки Євпаторійської міської ради було доручено внести зміни до реєстру об'єктів комунальної власності.

Статтею 78 Господарського кодексу України передбачено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Таким чином, господарський суд АР Крим вірно встановив, що після прийняття виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради рішення № 486 від 25.10.2002 року домоволодіння № 15 по вул. Братів Буслаєвих в м. Євпаторії було передано на баланс УЖКГ, тобто передано позивачу у повне господарське відання.

Судом першої інстанції вірно прийнято до уваги витяг від 30.03.2004 року, наданий реєстратором –Інформаційним центром Міністерства юстиції м.Сімферополь про реєстрацію застав у Державному реєстрі застав рухомого майна, із змісту якого вбачається, що все майно та майнові  права Управління  житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради з 26.12.2001 року знаходяться в податковій заставі. Заставодержателем є Євпаторійська ОДПІ (а.с.11).

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (в редакції на час прийняття відповідачем спірного рішення), з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 вказаного Закону передбачено, що право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом:

а)          продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності,

які  за  умовами  оподаткування   прирівнюються  до   підприємницької),   а  саме  готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за їх звичайними цінами;

б)          використання об'єктів нерухомого чи рухомого майна, майнових чи немайнових прав, а також коштів для здійснення прямих чи портфельних інвестицій, а також цінних паперів, що засвідчують відносини боргу, надання гарантій, поручительств, уступлення вимоги та переведення боргу, виплату дивідендів, розміщення депозитів або надання кредитів;

в)          ліквідації об'єктів нерухомого або рухомого майна, за винятком їх ліквідації внаслідок обставин непереборної дії (форс-мажорних   обставин) або відповідно до рішень органів державного управління.

Платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, має право здійснювати операції з коштами без їх узгодження з податковим органом, за винятком операцій, визначених у підпункті "б" підпункту 8.6.1 цього пункту (підпункт 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону №2181).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відчуження майна та майнових прав позивача, які знаходяться в податковій заставі, може здійснюватися тільки за наявності письмової згоди органу державної податкової служби України.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, суду не надано відповідної згоди Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції відчуження майна Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради.

При цьому, судова колегія не може визнати обгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що норми Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на дані правовідносини не розповсюджуються, оскільки позивач не набував прав власності на спірне домоволодіння. Так, в підпункті 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 зазначеного Закону прямо передбачається, що право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебувають, зокрема, в його повному господарському віданні, що і має місце у даному випадку.

Відповідно до Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 року „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

На підставі викладеного, суд першої інстанції обгрунтовано визнав таким, що не відповідає вимогам законодавства рішення від 28.03.2003 року виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 123, пунктом 1 якого були внесені зміни до рішення виконавчого комітету № 486 від 25.10.2002 року та балансоутримувачем домоволодіння №15 по вул. Братів Буслаєвих в м. Євпаторії був визначений виконавчий комітет Євпаторійської міської ради.

Судова колегія також вважає не обгрунтованими посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що передачею домоволодіння №15 по вул. Братів Буслаєвих в м.Євпаторії на баланс виконавчого комітету Євпаторійської міської ради оскаржуваним рішенням не були порушені права кредиторів у справі про банкрутство, оскільки оскаржуване рішення в будь-якому випадку прийнято з порушенням норм законодавства.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном,  закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 3 статті 136 Господарського кодексу України передбачено, що до захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх  майнових прав також від власника.

Згідно з пунктом 3.1 Положення про УЖКГ, майно підприємства становлять основні фонди та обігові кошти, а також інші цінності, які належать підприємству на праві повного господарського відання. Таким чином, при отриманні будь-якого майна у господарське відання активи УЖКГ можуть збільшуватись на вартість отриманого майна, а у випадку передачі майна іншому балансоутримувачу активи в будь-якому разі зменшуються, оскільки підстави для перебування такого майна на балансі підприємства зникають. Тому, судова колегія вважає, що вилучення майна з балансу підприємства у будь-якому разі може призвести до зменшення активів підприємства на вартість такого майна, що є порушенням майнових інтересів юридичної особи.

Наведені вище обставини свідчать про те, що позовні вимоги Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Євпаторійської міської ради є обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження фактичними обставинами справи, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права та відсутність підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 вересня 2007 року у справі № 2-7/9672-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                М.І. Ткаченко

О.В. Дугаренко