ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" січня 2007 р.
Справа  № 17-30/369-06-11293

За позовом:        Представництва по управлінню комунальною власністю

Одеської   міської ради

до  відповідача:  Громадський рух „Марафон совісті”

про  виселення та стягнення 13 119, 92 грн.

Суддя  Зуєва Л.Є.

П р е д с т а в н и к и :

Від позивача:      Усатенко В.О. - повірений;

Від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: позивач просить виселити відповідача з переданого у оренду приміщення  та стягнути  з відповідача 13119,92 грн. –заборгованості по орендній платі.

Відповідач в засідання суду не з’явився, хоча на його юридичну адресу та на адресу орендованого приміщення  судом неодноразово направлялися ухвали суду в яких було зазначено дату та час судових засідань, відзив на позов не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Нежиле підвальне приміщення поверху площею 156,3 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Польська,5, належить до комунальної власності територіальної громади м Одеси, управління якою здійснює Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

20.02.2004р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №108/5, відповідно до умов якого позивач передає,  а відповідач приймає у строкове платне користування перший поверх та підвал, розташоване за адресою: вул. Польська, 5. При цьому, строк дії договору оренди був встановлений до 31.12.2004р.

Крім цього, відповідно до умов укладеного договору, а саме п. 2.2 за орендоване приміщення відповідач зобов’язався сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, становить за перший місяць після підписання договору оренди 1 грн. без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції. При цьому, п. 2.4 даного договору встановлено, що відповідач вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його діяльності.

14.06.2005р. між сторонами по справі було укладено та підписано  додаткове погодження до договору оренди нежитлового приміщення №108/5 від 20.02.2004р., відповідно до якого було продовжено строк договору оренди до 30.12.2005р. та перерахована ставка орендної плати за  частину площі приміщення, яка  перевищує 50 кв.м.   у розмірі  3723 грн. за 49,3 кв.м.. приміщення першого поверху та  67,0 кв.м. підвалу.

Позивач свої зобов’язання по укладеному договору виконав в повному обсязі, а саме передав у користування та тимчасове володіння об’єкт оренди.

Однак, відповідач в свою чергу взяті на себе зобов’язання по укладеному договору в частині оплати орендної плати виконував неналежним чином,  у зв’язку з чим за останнім станом на 30.09.2005р. утворилася заборгованість в сумі 13370,40 грн.

Крім цього, позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором була нарахована пеня, яка відповідно до представленого розрахунку суми позовних вимог складає 340,31 грн.

Так, з представленого розрахунку суми позовних вимог вбачається, що відповідач не сплачував орендну плату на двох років та три місяці поспіль.

Згідно вимогами ст. 782 ЦК України позивачем, на адресу відповідача було надіслано повідомлення за №01-13/10146 від 11.10.2005р. про те, що Представництво відмовляється від договору оренди №108/5 від 20.02.2004р. та в  термін  до 24.10.2005р. необхідно здійснити фактичну передачу спірного об'єкту співробітникам Представництва та підписати акт приймання-передачі, а також оплатити заборгованість з орендної плати в сумі 13370,40 гривень та пеню в сумі 340,31 гривень на рахунок Представництва. При цьому, зазначене повідомлення 19.10.2005р. було вручено відповідачу, про що свідчить  його підпис на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке мається в матеріалах справи. Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення  вважається розірваним з моменту отримання орендарем повідомлення про відмову орендодавця від договору оренди.

Однак, вимоги викладені у повідомленні відповідачем виконані не були, що спонукало Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернутися до суду з позовною заявою  (вхід.№13794) від 26.10.2006р. до Громадського руху „Марафон совісті” про виселення та стягнення 13119,92 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.10.2006р. (суддя Рога Н.В.) порушено провадження по справі №30/369-06-11293 за позовом представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до Громадського руху „Марафон совісті” про виселення та стягнення 13119, 92 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2006р. (суддя Зуєва Л.Є.) на підставі розпорядження заступника голови господарського суду Одеської області від 30.11.2006р. №286-р, справу прийнято до провадження та присвоєно номер №17-30/369-06-11293.

Відповідач в засідання суду не з’явився, хоча на його адресу судом неодноразово направлялися ухвали суду в яких було зазначено дату та час судових засідань, відзив на позов не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та надані в ході розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків  є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК   України передбачає, що особа здійснює свої  цивільні  права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі ст.204 ЦК України  договір укладений між сторонами по справі, як  цивільно-правовий   правочин  є правомірним  на час розгляду справи, оскільки  його недійсність прямо не встановлена законом, та  він не визнаний судом недійсними, тому зобов’язання за цим договором  мають  виконуватися належним чином.

Відповідно до п.2.2, 2.4 договору оренди  №108/5 від 20.02.2004р. орендар за орендоване приміщення сплачує орендну плату згідно розрахунку, приведеного у додатку №1 до договору, який є невідємною частиною цього договору  до 15 числа поточного місяця. При цьому відповідно до п.2.4 Договору  орендна плата вноситься орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Розглядом  матеріалів справи  встановлено, що відповідач не сплачував орендну плату за користування об'єктом оренди у розмірі та в строк, що передбачені п. п. 2.2., 2.4. Договору та додаткового погодження. В результаті за відповідачем станом на 30.09.2005р., згідно з розрахунком заборгованості, наявному у матеріалах справи, за ГР „Марафон совісті” утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 13370,40 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 5 ст. 762, п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування приміщенням.

У відповідності до умов п.5.3 у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець  має  право  відмовитися  від договору найму і вимагати  повернення  речі,  якщо  наймач  не  вносить  плату   за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У  разі  відмови  наймодавця  від договору найму договір є розірваним з моменту одержання  наймачем  повідомлення  наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ст. 785 ЦК України   у  разі  припинення  договору  найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути  наймодавцеві  річ  у стані,  в якому вона булла одержана,  з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі..

Згідно п.п. 4.7 Договору оренди № 108/5 від 20.02.2004р. та ст.ст.26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар, у разі припинення договору оренди повинен повернути орендодавцеві у 15-денний термін орендоване приміщення.

Згідно зі ст.614 ЦК України особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладене та зважаючи на той факт, що між Представництвом та ГР „Марафон совісті” не укладався інший договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Польська,5, а також інші цівільно-правові угоди,  суд дійшов висновку, що відповідач незаконно, без відповідних правових підстав займає приміщення, яке знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси.

Крім того, в матеріалах справи містяться акти обстеження орендованого приміщення від 09.12.2005р. та від 03.10.2006р., з яких судом вбачається, що вказане нежитлове приміщення першого поверху та підвалу не використовується та зачинено.

Незаконне зайняття нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул.Польська,5 - об'єкта комунальної власності, порушує ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та перешкоджає ефективному використанню, та розпорядженню вищевказаним об'єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади міста Одеси.

Таким чином, ГР „Марафон совісті” на даний момент володіє та користується майном комунальної власності територіальної громади м Одеси без належних правових підстав. Отже, Одеська міська рада, як власник вказаного майна, не може здійснювати права, закріплені ст. 2 Закону України "Про власність", тобто позбавлена права самостійно, на свій розсуд розпоряджатись належним їй майном.

Право володіти майном здобувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з угод. Незаконним є володіння чужим майном без законних підстав.

У відповідності до вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.ст.48, 50 Закону України «Про власність», власник майна має право вимагати усунення яких-небудь порушень його права, вимагати повернення свого майна з чужого незаконного володіння; захист права власності здійснюється судом, господарським судом

Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про власність»гарантують рівність прав усіх суб'єктів права власності, так само гарантують права власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном, що йому належить. Право власності є абсолютним правом.

На підставі ст. 48 Закону України “Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права розпоряджатись об'єктом права власності.

З огляду на викладе, приймаючи до уваги ті обставини, що станом на час розгляду справи у суді заборгованість з орендної плати відповідачем не погашена, суд доходить до висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, яка згідно до представлено позивачем розрахунку складає 13119,92 грн.

Враховуючи вищевикладене,  керуючись ст.ст.11, 321, 386, 387,525,526,782,785 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна” позовна заява представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради  підлягає задоволенню.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Виселити Громадський рух „Марафон совісті” /65,026, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 47, кв. 13, р/р 1 у АКБ „Порто-франко”, МФО 328180, ЗКПО 25045377/ з нежитлових приміщень першого поверху та підвалу, загальною площею 156,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул.Польська,5.

(   Стягувач    представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 1909 в УДК в Одеській області, МФО 328011, ЗКПО 26302595).

Наказ видати.

3. Стягнути з Громадський рух „Марафон совісті” /65,026, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 47, кв. 13, р/р 1 у АКБ „Порто-франко”, МФО 328180, ЗКПО 25045377/ на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 1909 в УДК в Одеській області, МФО 328011, ЗКПО 26302595) 13 119 грн. 19 коп. /тринадцять тисяч сто дев’ятнадцять грн. 19 коп./ - заборгованості по орендній платі; 216 грн. 20 коп. /двісті шістнадцять грн. 00 коп./ - державного мита; 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп. / - витрат на послуги інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після вступу рішення в законну силу.

Рішення підписано 01.02.2007р.

Суддя                                                                                       Зуєва Л.Є.