ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2007 р.

Справа  № 22/372-07-8753

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „ОХОРОНА-КОМПЛЕКС ПРИДУНАВ'Є”;

про стягнення 199372 грн.

Суддя
Торчинська Л.О.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_2 -за довіреністю від 12.12.2007р.;

Від
відповідача: Кот Л.Г. -за довіреністю від 20.04.2007р. № 7.

СУТЬ СПОРУ:
позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОХОРОНА-КОМПЛЕКС ПРИДУНАВ'Є” про стягнення 199372грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача за
заподіяну шкоду через неналежне виконання умов договору у сумі 50000 грн., що
передбачено договором п. 2.1, не отриманий прибуток (упущена вигода) у сумі
-99372 грн., за моральну шкоду яка полягає у принижені честі, гідності, діловій
репутації фізичної особи - 50000 грн., з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, відзив на позов надав, в судовому засіданні проти позовних
вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши
матеріали справи

та заслухавши
пояснення представників сторін,

суд
встановив:

1 липня 2003 року між позивачем
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем Товариством з обмеженою
відповідальністю „ОХОРОНА-КОМПЛЕКС ПРИДУНАВ'Є” було укладено договір № И-35 на
охорону майна за допомогою ПЦО, відповідно до умов якого позивач - замовник
доручає, а відповідач - виконавець здійснює за допомогою ПЦО охорону майна
замовника на об'єктах, перерахованих в дислокації (додаток 1 до договору) та
позначених на плані (схемі) об'єктів (додаток 4 до договору), а також
здійснює обслуговування сигналізації на зазначених об'єктах. Під майном
замовника розуміється майно, що є власністю замовника, або передане йому у
володіння та користування на підставі цивільно-правових договорів. Виконавець
несе майнову відповідальність за збитки, що завдані майну замовника третіми особами
внаслідок невиконання виконавцем своїх договірних зобов'язань належним чином, в
межах суми прямої дійсної шкоди, але не більше 50000 гривень.

20.06.2007 р. невстановлені особи,
розбивши скло у вікні магазину «Карат», що належить Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 та розташований по АДРЕСА_1, проникли у нього та здійснили крадіжку
золотих виборів на суму 55892 грн. Крім цього були викрадені: печатка вартістю
у 300 грн., ключі від сейфу-200 грн., папка з документами. У той самий день про
крадіжку були повідомлені ТОВ «Охорона -Комплекс -Придунав'є»і міліція, про
складенно відповідні акти у присутності представника відповідача. 20.06.2007 р.
відповідно до додатку №1 до договору, ТОВ
«Охорона -Комплекс -Придунав'є»повинно здійснювати охорону з 18.00 до
7.00 год., за який період і було скоєно крадіжку.

Згідно п. 5.1.2 договору, у разі
надходження на ПЦО сигналу про спрацювання сигналізації на об'єкті, що
знаходиться під охороною: - негайно направляти на такий об'єкт ГШР для життя
заходів; спрямованих на встановлення причин спрацювання сигналізації, а при
необхідності-затримання осіб, які протиправно порушили встановлений режим
охорони для наступної передачі цих осіб правоохоронним органам; - в разі
необхідності сповістити замовника або його уповноважену особу про спрацювання
сигналізації на об'єкті з метою виявлення причин спрацювання сигналізації; -
забезпечити охорону майна на об'єкті до прибуття на об'єкт замовника або його
уповноваженої особи після спрацювання сигналізації та повідомлення про це
замовника або його уповноваженої особи; - у разі виявлення ознак пожежі на
об'єкті сповістити про це підрозділ пожежної охорони.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору,
Цивільного кодексу України та інших правових актів.

Пунктом 7.1. договору № Н-35 від
01.07.2003 р., передбачена відповідальність відповідача перед позивачем,
відшкодування замовнику заподіяних майнових збитків здійснюється у
встановленому законодавством України порядку. До збитків, що підлягають
відшкодуванню, включається вартість викраденого, пошкодженого або знищеного
майна, розмір зниження у ціні пошкодженого майна, а також суми викрадених
грошових коштів у межах розміру ліміту каси затвердженого установою банку.

Як вказує позивач, у зв'язку з
відсутності печатки, документів, ключів від сейфу, магазин не може продовжувати
роботу, тим самим завдано матеріальну шкоду, оскільки, як видно із довідки про
доходи, виручка від реалізації в магазині щомісяця складає 33124 грн. Відповідно
до ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), отже у цій
частині за період з липня по вересень 2007 р. завдана шкода у вигляді упущеної
вигоди становить 99372 грн.

Відповідно до ст. 623 ЦК України
боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Статтею 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Пунктом 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 N 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її   заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві
моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі
чи  в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування своїх доводів
позивач вказує на те, що такими діями відповідача йому було зіпсовано ділову
репутацію про свідчить лист ТОВ „Легенда” від 01.08.2007р. та лист СПД ОСОБА_3,
які відмовились від подальших ділових відносин з СПД ОСОБА_1.

Згідно з  частиною
першою  та  другою
статті  23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи,
а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті
1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Позивач зазначає, що йому було
завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач надав Акт реагування на спрацювання охоронно-пожежної сигналізації
від 20.06.2007р., в якому зазначено, що 20.06.2007р. о 01год. 50 хв. на ПЦО
товариства надійшов сигнал тривоги, ГШР прибула і обстежила об'єкт, слідів
злому або проникнення в приміщення не було та о 03 год. 21 хв. було здійснено
повторне обстеження об'єкту з уповноваженою особою замовника ОСОБА_4, слідів
злому або проникнення в приміщення не було. Цей акт не може бути прийнятий
судом до уваги як належний доказ, оскільки акт не підписано тільки
представниками відповідача.

Відповідно до правил ст.44,49 ГПК
України витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу покладаються
на відповідача.

Отже,
виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВ «Охорона-Комплекс
- Придунав'є»(68600 м. Ізмаїл, Одеської області, вул. Ватутіна,47 р/р
1 у філіалі АБ «Південний»в м. Ізмаїл, МФО 328890, код 32370184) на
користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_1 в Ощадбанку
6708, МФО 388120, код НОМЕР_2) заподіяну шкоду через не належне виконання умов
договору у сумі 50000/п'ятдесят тисяч грн./, не отриманий прибуток (упущена
вигода) за три місяці у сумі 99372/дев'яносто дев'ять тисяч триста сімдесят дві
грн./, моральну шкоду у сумі 50000/п'ятдесят тисяч грн./, державне мито у сумі
1993,72/тисячу дев'ятсот дев'яносто три грн. 72 коп./, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118/сто вісімнадцять
грн./

Рішення суду
набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати
в порядку ст. 116 ГПК.

Рішення
підписано 25.12.2007р.

Суддя
Торчинська Л.О.