ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р.
11:20

Справа №  17/483/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача: Васильченко О.В., довіреність №  04-25/43 від 16.01.2007 року;

від відповідача: Іноземцев Є.С., довіреність № 04/24 від 05.01.2006 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/483/07

за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Миколаїв,  вул. Нікольська, 46, під. 2,

до відповідача відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз”, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159,

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів,-

У судовому засіданні 15.11.2007 року було оголошено перерву на 11.12.2007 року.

В С Т А Н О В И В:

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача             215 167 грн. 86 коп. адміністративно-господарських санкцій за нестворені у 2006 році робочі місця для інвалідів.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до частини 1 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону підприємства, установи, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

За даними наданого Відповідачем “Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік” (форма 10-П1) на підприємстві працювали 20 інвалідів.

Таким чином, на думку позивача, відповідач не виконав встановлений Законом норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів і не створив 18 таких робочих місць.

Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до приписів Закону України «Про основи соціального захищеності інвалідів в Україні»тільки у разі необхідності  відповідач має створювати  робочі місця для працевлаштування інвалідів; зазначає, що не маючи прибутку  у 2006 році та у зв?язку із відсутністю місць для роботи інвалідів не пов?язаних зі шкідливими умовами праці Фонд соціального захисту повинен був сам за рахунок власних коштів створити та підприємстві відповідача спеціальні робочі місця і таким чином, компетентін органи не направляли до відповідача інвалідів для працевлаштування

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На підставі ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, відповідач повинен був створити робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, що складає у даному випадку 38 місць (загальна численність штатних працівників облікового складу 956 осіб).

Згідно наданого відповідачем звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік (форма 10-П1) на підприємстві працювало 20 інвалідів.

Таким чином відповідач встановлений Законом норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів не виконав і не створив 18 робочих місця для працевлаштування інвалідів.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні " підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Середньорічна заробітна плата на відповідному підприємстві у 2006 році складала 11 826 грн. (а.с.4) Тому сума адміністративно - господарських санкцій визначається згідно розрахунку становить  11 826 x 18 = 212 868 грн.

Згідно п. 4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. № 1767, штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Відповідач суму адміністративно-господарських санкцій у сумі 212 868 грн. у встановлені строки добровільно не сплатив.  Відповідно до п.4 Порядку та ч. 1.ст. 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні ", яким передбачено, що за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати, позивачем нараховано суму пені у розмірі 2298 грн.96 коп., яка підлягає задоволенню за рахунок відповідача.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а заперечення відповідача не підлягають задоволенню, оскільки вони необґрунтовані та суперечать матеріалам справи, а саме органи, визначені в ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”здійснюють працевлаштування інвалідів лише після виконання підприємством заходів по створенню робочих місць для інвалідів лише після звернення конкретного підприємства про направлення осіб з пониженою працездатністю до них на роботу. Відповідач у 2006 році фактично створив 20 робочих місць, що не заперечується відповідачем, а також підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. 162 КАС України, - господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” (м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, код 24055786)         212 868 грн. 90 коп. суму адмінстративно-господарських санкцій та                 2 298 грн. 96 коп. суму пені на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Миколаїв, вул.Нікольська, 46, під.2, код 23626096 (одержувач: держбюджет Центрального району 50070000, , МФО 826013, р/р 0006 банк одержувача: ГУДКУ у Миколаївській області, призначення платежу: *; 101;-; код платника; платежі до Фонду інвалідів за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2006 році).

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо не подано заяву про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Постанову може бути оскаржено в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Повний текс постанови складений 27 грудня 2007 року.

Суддя