ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  26/424

25.10.07

За позовом  Приватного підприємства “С.В.Транс”

до      Приватного підприємства “Украгропродукт”

про    стягнення 1050, 53  грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача              Одуд Н.А. - представник

Від відповідача          не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача  902,80  грн. боргу, 102, 78 грн. пені  та 44, 95 грн.  –3% річних.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2005р. між ПП “С.В.Транс” (постачальником) та ПП “Украгропродукт” (покупцем) був укладений договір № 275, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов’язався поставити товар в кількості та асортименті, замовленому покупцем, а покупець зобов’язався оплатити його та прийняти.

У лютому 2006р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар по видатковій накладній № Sa00000742 від 01.02.2006р. на суму 1402, 80 грн.

Відповідно до п.3.1 зазначеного договору відпуск товару проводиться на умовах відстрочення платежу протягом 10 банківських днів на розрахунковий рахунок постачальника з моменту надходження товару на склад покупця.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково.

На день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 902, 80 грн.

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.                          (ст. 525 ЦК України).

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача                  102, 78 грн. пені та 44, 95 грн. –3% річних.

Згідно п. 5.1 договору у випадку прострочення платежу, передбаченого п.3.1 покупець

сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ і % інфляції за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки позивачем був  поставлений товар 01.02.2006р., а згідно умов договору  відпуск товару проводиться на умовах сплати протягом 10 банківських днів на розрахунковий рахунок постачальника, з моменту надходження товару на склад покупця, то товар мав бути оплачений відповідачем в строк до 11.02.2006р.

Позивачем був поданий позов 26.09.2007р. Таким чином, на день подання позовної заяви сплинув строк позовної давності для нарахування пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню  частково в сумі основного боргу та 3% річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України при  частковому  задоволенні  позову  судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись  ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства “Украгропродукт” (03179, м. Київ, пр-т Перемоги, 148/1, кв.181; 04111, м. Київ, вул. Тешебаєва, 60, код 30964054) на користь Приватного підприємства “С.В.Транс” (03124, м. Київ,                                 вул. М. Василенка, 7-а; 02660, м. Київ, вул. Пухівська, 1А код 32373295) 902 (дев’ятсот дві) грн. 80 коп. основного боргу, 44 (сорок чотири) грн. 95 коп. –3% річних,  92 (дев’яносто дві) грн. 02 коп. держмита та 106 (сто шість) грн. 45 коп.

витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його  підписання.

Суддя
В.І.Пінчук