СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

20 грудня 2007 року
Справа № 2-13/8864-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Котлярової О.Л.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача -  не з'явився,   Комунальне підприємство "Ялтажитлоексплуатація";

відповідача, не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стар Ко ЛТД";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Ко ЛТД" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 30 серпня 2007року у справі № 2-13/8864-2007

за позовом           Комунального підприємства "Ялтажитлоексплуатація" (вул. Дзержинського, 4, Ялта, 98612)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Ко ЛТД" (вул. Руданського, 7, 2-й поверх,  Ялта, 98600)

про внесення змін до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 39 серпня 2007 року у справі № 2-13/8864-2007 ( суддя Жукова А.І.) задоволено позов комунального підприємства „Ялтажитлоексплуатація” м. Ялта. Зобов’язано товариство з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” підписати додаткову  угоду до договору оренди № 48 від 18 листопада 2002 року  про внесення змін до пункту 4.4 розділу 4 договору у наступній редакції:  "Конкретний розмір орендної платні за станом на 1 січня 2007 року складає 16419,75 грн. з урахуванням ПДВ в місяць”.

Господарський суд мотивував рішення тим, що згідно зі статтею 118  Закону України „ Про державний бюджет України на 2007 рік „ статтею 21 Закону України „Про оренду державного і комунального майна” необхідно  внести зміни до договору про визначення орендної плати відповідно  до ринкової вартості в порядку,  встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою , в якій просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована посиланням товариства з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” на порушення господарським судом норм матеріального права , неповне з’ясування всіх обставин справи.

Від комунального підприємства „Ялтажитлоексплуатація” надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду  Автономної Республіки Крим залишити без змін, та клопоче  розглянути справу за відсутністю представника позивача.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія  встановила  наступне.

18 листопада 2002 року між комунальним підприємством   „Ялтажитлоексплуатація”  та товариством з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” було укладено договір оренди комунального майна № 48.

Відповідно до положень даного договору комунальне  підприємство  „Ялтажитлоексплуатація” передало, а  товариство з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” прийняло у користування на умовах оренди  нежитлові приміщення площею 625,6 кв. м. і споруди ( металеві та кам'яні  сходи), за адресою м. Ялта, вул. Руданського,7 під офіс, склад, магазин, кафе та готель.

Пунктом 4.4 договору було встановлено розмір орендної плати, який складає станом на 1 листопада 2002 року  складає 4527,67 грн. в місяць.

Додатковою угодою від 19 квітня 2004 року було змінено пункт 2.1 договору, в якому встановлено, що приміщення використовуються для розміщення під офіс, склад, магазин, кафе, готель, більярд та гральні  автомати.

Додатковою угодою від 14 листопада 2006 року був змінений розмір орендної плати на 6839,81 грн.

Відповідно статті 21 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна” від 10 квітня 1992 року № 2269-Х11 зі змінами,   розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об’єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Статтею 118 Закону України „ Про державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006 року № 489-V, передбачено, що у 2007 році орендна плата за державне та комунальне майно  визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року( крім договорів на оренду  державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також  щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов’язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

Надано право Кабінету Міністрів України затверджувати індикаційні ставки орендної плати для державного та комунального майна, яке передається в оренду в містах обласного значення, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 8  Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995року № 786 зі змінами  (надалі Методика), орендна плата встановлюється з урахуванням вартості орендованого майна та орендної ставки, визначеною згідно з додатком №”2.

Додатком №2 Методики, встановлені ставки за виконання нерухомого майна у відповідності цільового призначення орендованого майна.

Комунальне  підприємство  „Ялтажитлоексплуатація” направило на адресу відповідача претензії щодо підписання додаткової угоди до договору оренди у частині зміни розміру орендної плати, претензії були залишені відповідачем без відповіді.

Орендодавець звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про зобов’язання підписати додаткову угоду, встановив розмір орендної плати  16419,75 грн., обґрунтував розмір відповідно до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, що відповідає ставці орендної плати 100 відсотків за розміщення казино, інших гральних закладів, гральних автоматів та 22 відсотків за розміщення готелів.

Перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права та відповідність висновків обставинам справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи 12 грудня 2007року відповідач повідомив позивача, що у зв’язку з проведеним капітальним ремонтом, він просить змінити предмет договору на використання приміщень під офіс, склад, магазин, кафе.

21 лютого 2007року  позивачем була проведена перевірка використання орендованого приміщення відповідачем.

По результатам перевірки було складено акт та  зазначено, що  підвальне   приміщення за адресою вул.. Руданського,7 знаходяться на ремонті , нежитлові приміщення другого поверху використовуються під офіс та склад.

23 лютого 2007року  комунальне підприємство „Ялтажитлоексплуатація”  звернулось до Фонду комунального майна для внесення змін до договору оренди з відповідачем для використання орендованих приміщень під офіс - приміщення площею 186,3 кв.м., склад- 308,6 кв.м., магазин-70 кв.м., кафе-70 кв.м.

Рішенням № 24 від 22 травня 2007року  10 сесії 5 скликання Ялтинської  міської ради внесені зміни до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунальної власності Ялтинської міської ради на підставі вищевказаної Методики.

Додатком №1 по рішенню за розміщення офісних приміщень, кафе встановлена ставка оренди у розмірі 15 відсотків, складів -12 відсотків.

Таким чином,  виходячи з встановлених обставин справи, відповідач був  повинен  встановити ставки  орендної плати відповідно  Методики  та рішення  № 24 від 22 травня  Ялтинської міської ради  за фактичним використанням приміщень.

Крім того, судова колегія звернула увагу на положення статті 638 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 654  Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору впиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Додаткова угода, яку позивач пропонує зобов’язати  підписати відповідача і яка міститься у матеріалах справи ( а.с. 42), не була підписана самим позивачем, тому слід вважати , що оферта про укладення угоди не була надана господарському суду.

У даному випадку в суді першої інстанції були відсутні  підстави для зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „ Стар Ко ЛТД” підписати додаткову угоду до договору оренди № 48 від 18 листопада 2002року.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 частини 1 статті  103, пунктом 1, 4 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну  скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Ко ЛТД" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 серпня 2007 року у справі № 2-13/8864-2007 скасувати.

3. У позові відмовити.

4. Визнати наказ господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 вересня 2007 року у справі №2-13/8864-2007 про примусове виконання рішення таким, що не підлягає виконанню.

Головуючий суддя                                                  О.Л. Котлярова

Судді                                                                                І.В. Антонова

М.І. Ткаченко