ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-4/484
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"05" грудня 2007 р.  14:58                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, місто Севастополь, 99011)

до відповідача: Приватного підприємства „Інформаційно-правовий центр „Вел-Ком” (вул. Академіка Крилова, 5, місто Севастополь, 99011)

про стягнення заборгованості в розмірі 170,00 грн.,

суддя Остапова К.А.,

при секретарі судового засідання Філонович Є.Д.,

За участю представників:

Від позивача: Ягунов В.П., довіреність №10-004/270 від 05.07.2007;

Від відповідача: не з`явився;

Суть спору:  Державна податкова інспекція в Ленінському районі міста Севастополя звернулась до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Приватного підприємства „Інформаційно-правовий центр „Вел-Ком” про стягнення заборгованості перед бюджетом з податку на прибуток в розмірі 170,00 грн.

Ухвалою від 16.11.2007 відкрите провадження в адміністративній справі №20-4/484 на підставі зазначеної позовної заяви з призначенням судового засідання на 05.12.2007.

Відповідач явку повноважних представників в судове засідання не забезпечив, про причину нез`явлення суд не повідомив, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим вирішити спір по суті по наявним в справі матеріалам в зв`язку з тим, що вони  в достатній мірі характеризують правовідношення сторін.

Згідно  зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представнику позивача роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача,  суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюється система оподаткування, податки і збори.

Приватне підприємство „Інформаційно-правовий центр „Вел-Ком” зареєстровано як юридична особа Ленінською районною державною адміністрацією у місті Севастополі, є платником податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов`язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Позивачем була проведена перевірка відповідача з питання своєчасності надання декларації з податку на прибуток.

За результатами перевірки був складений Акт перевірки №22385/10/33948700/15-1/3 від 20.12.2006.

Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000 (із змінами і доповненнями, далі –Закон №2181) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, що вказує в податковій декларації.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону №2181 податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається погодженим із дня надання такої податкової декларації.

В ході перевірки було виявлено порушення відповідачем строків надання декларації на прибуток за 2005 рік по терміну надання 09.02.2006. Фактично декларація була надана відповідачем позивачеві лише 20.12.2006.

За результатами перевірки відповідно до вимог підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181 позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення №000651151/0 від 20.12.2006 про застосування до відповідача штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн.

Зазначене рішення було отримане директором підприємства відповідача, про що є відмітка на коринці податкового повідомлення-рішення.

Контроль за надходженням грошових коштів, що підлягають внесенню до бюджету, здійснює Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя.

Згідно з вимогами Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачем були складені дві податкові вимоги: перша податкова вимога №1/19 від 10.01.2007, друга податкова вимога №2/122 від 27.02.2007.

Перша податкова вимога від 10.01.2007 №1/19 надіслана платникові рекомендованим листом з повідомленням, але була повернута відправникові у зв`язку з відсутністю організації за зазначеною адресою. Вказана податкова вимога була розміщена на „Дошці податкових повідомлень”, про що складений акт №15/24-0 від 24.01.2007.

Друга податкова вимога від 27.02.2007 №2/122 була розміщена на „Дошці податкових повідомлень” з 07.03.2007 по 07.04.2007.

В добровільному порядку відповідач погашення боргу не провив.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Проте відповідно до ухвали правління Національного банку України „Про затвердження змін в Інструкцію про безготівкові розрахунки в України в національній валюті” №66 від 26.02.2003, зареєстрованому в Мінюсті України під №197/7518 12.03.2003, з переліку розрахункових документів на стягнення з кореспондентського рахунку банку вилучені розрахункові документи на стягнення податкової заборгованості і відповідно до чинного законодавства безперечне стягнення, безакцептне або примусове списання (стягнення) засобів з таких рахунків проводиться тільки на підставі виконавчих документів, встановлених законами України.

Таким чином позивач не має права проводити подальше погашення податкової заборгованості шляхом безперечного списання грошових коштів з розрахункового рахунку відповідача.

Відповідно до пункту 3.1.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” активи платників податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Належних доказів оплати заборгованості перед позивачем відповідачем суду не представлено.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27-32, 49, 51, 60, 94, 159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити  повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Інформаційно-правовий центр „Вел-Ком” (вул. Академіка Крилова, 5, місто Севастополь, 99011, ідентифікаційний код 33948700) заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток в розмірі 170,00 грн. на р/р 0007, одержувач –УДКУ в місті Севастополі, код платежу –11021000, МФО 824509.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяті днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Виконавчий лист видається за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Суддя
К.А. Остапова

Постанова складена та підписана
в порядку частини  третьої
статті  160 КАС України
10.12.2007.