ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ Б15/8/02

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М. - головуючого (доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.,

Катеринчук Л.Й.

розглянувши
касаційну скаргу
ЗАТ “Оветри”, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

на ухвалу
від 08.06.2006 р. господарського суду Дніпропетровської області

у справі
№ Б15/8/02 господарського суду Дніпропетровської області

за заявою
Прокурора м. Оорджонікідзе в інтересах держави в особі ДПІ в м. Орджонікідзе

до
ЗАТ “Оветри”, м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Сідько С.В.

в судовому засіданні взяли участь представники:

Орджнікідзевської ОДПІ
Кізік А.М., довір.;

боржника
Кожанова Н.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № Б15/8/02 про банкрутство ЗАТ “Оветри”.

16.05.2006 р. боржником у справі подано до суду заяву про звільнення активів з податкової застави.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р. звільнено активи боржника –ЗАТ “Оветри” з податкової застави до припинення провадження у справі.

Зобов'язано Орджонікідзевську ОДПІ у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали виключити з державного реєстру застав рухомого і нерухомого майна (про податкову заставу) активи ЗАТ “Оветри”, які знаходяться під податковою заставою.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм процесуального права, оскільки на час винесення оскаржуваної ухвали вже існувало рішення господарського суду про той же предмет і з тих же підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7.8 ст. 7 Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” з моменту прийняття ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов'язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", без застосування норм цього Закону.

Разом з тим, обмеження, введенні відповідно до Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, зберігають свою силу до прийняття окремого рішення судом у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (пп. “з” пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 та пп. “е” п. 9.5 ст. 9 цього Закону).

Отже, Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено обов’язкове ухвалення господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство процесуального акта про звільнення з податкової застави та зупинення адміністративного арешту майнових активів платника податків.

Таким чином, звільнення активів боржника з податкової застави відбувається саме у справі про банкрутство, т.я. є наслідком дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться одночасно з порушенням такої справи (ст. ст. 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Тому пріоритет щодо винесення відповідного судового рішення надається справі про банкрутство, а не адміністративній справі.

У зв’язку з чим, доводи боржника в касаційній скарзі про те, що на час винесення судом першої інстанції ухвали про звільнення активів боржника з податкової застави іншим судом було прийнято рішення про спонукання органу державної податкової служби виключити з Державного реєстру застав рухомого майна запис про перебування активів боржника в податковій заставі та про визнання недійсним запису про наявність податкової застави активів боржника, визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Відтак, доводи касаційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність звільнення активів боржника з податкової застави в межах справи про банкрутство.

Враховуючи наведене, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Беручи до уваги вказане та керуючись  ст. ст. 7 –9  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та ст. ст. 1, 11, 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ЗАТ “Оветри” залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 р. у справі № Б15/8/02  залишити без змін.

Головуючий                                                                                  Б.М. Поляков

Судді                                                                                                    Н.Г. Ткаченко

Л.Й. Катеринчук