ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.07                                                                                        Справа №  20/589/07

Суддя

м.Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера”, м.Дніпропетровськ

до Приватного підприємства “Цареводарівка”, Запорізька область, Приазовський район, с.Ботієве

про стягнення суми 78655,28 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –   Сущенко Н.В. (довіреність № ВЕО №148012 від 13.04.2007р.);

Від відповідача –Безух А.М. (довіреність №112 від 12.12.2006р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача  суми боргу за  за договором №351-СКО від 19.05.2007р. з урахуванням пені та відсотків по товарному кредиту  в розмірі 78655,28 грн.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/589/07,  судове засідання  призначено на 13.12.2007р.  За згодою представників сторін у судовому засіданні 13.12.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст. 526, 530,694 ЦК України, ст.ст.193,220,232 ГК України просить позов задовольнити, стягнути суму 77 695,26 грн. основного боргу, суму 374,64 грн. пені за період з 25.10.2007р. по 05.11.2007р., суму 585,38грн. відсотків на прострочену заборгованість по товарному кредиту (25% річних).

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги  визнав у повному обсязі, однак зазначив, що внаслідок засухи  насінний матеріал не був використаний і в теперішній час знаходиться на зберіганні на ВАТ “Мелітопольський елеватор”. У зв’язку з неврожаєм 2007р. у ПП “Цареводарівка” відсутні грошові кошти для розрахунку за отриманий  соняшник, тому воно готово повернути весь матеріал позивачу. У випадку відмови позивача від повернення (отримання) насінного матеріалу, просить на підставі ст.121 ГПК України  надати відстрочку виконання рішення суду до 01.08.2008р., тобто до збору врожаю 2008р.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.05.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Агросфера” (продавець, позивач) та Приватним підприємством “Цареводарівка” (покупець, відповідач) був укладений договір №351-СКО, за яким продавець зобов’язався передати товар в асортименті, кількості та за цінами згідно з специфікаціями, а покупець - прийняти і оплатити насінний матеріал. Конкретний термін сплати наведений в специфікації. (п.п.1.1,3.1) Відповідно до п.3.3 договору  загальна сума договору складається із суми всіх специфікацій  договору.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2, 4.3 договору товар поставляється з відстрочкою платежу і на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту. Кінцева вартість товару сплачується  у термін до 25.10.2007р. У випадку, якщо в зазначений термін оплата товару не буде проведена, у силу вступають положення про санкції, передбачені розділом 7 даного договору. Товарний кредит надається на умовах сплати 0,01 % річних за користування товарним кредитом.

Специфікацією №1 від 19.05.2007р. сторонами погоджено найменування товару на загальну суму 77 695,26 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач отримав товар на суму 77695,26 грн. по видатковій накладній №2205120/00 від 22.05.2007р. та довіреності ЯНЧ №089009 від 21.05.2007р.

Проте, сплату за поставлений товар не здійснив, борг становить суму 77695,26 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов’язання і сплати суми боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення суми 77695,26 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача відсотки на прстрочену заборгованість по товарному кредиту  в розмірі 585,38 грн.

Згідно з п. 7.2 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом у відповідності до п.4.2 договору, з дати виникнення простроченої заборгованості, на суму заборгованості нараховуються відсотки за користуванням товарним кредитом з розрахунку 25% річних.

Відповідно до ч. 5 ст.694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Згідно з ч.2 ст.536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється  договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 585,38 грн. відсотків на прострочену заборгованість (25% річних) за період з 25.10.2007р. по 05.11.2007р. по товарному кредиту є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 374,64 грн. за період з 25.10.2007р. по 05.11.2007р.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, він сплачує продавцю пеню в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, включаючи суму відсотків по товарному кредиту, за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”  платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 374,64  грн. за період з 25.10.2007р. по 05.11.2007р.  розрахована позивачем вірно, з урахуванням вимог зазначеного закону та підлягає стягненню у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо невикористання отриманого за договором насінного матеріалу та знаходження його на зберіганні на елеваторі.

Відповідач просить  надати відстрочку виконання рішення суду до 01.08.2008р.на підставі ст.121 ГПК України.

Частиною 6 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України  при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Із змісту законодавства слідує, що підставою для відстрочки, розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вимоги законодавства, а також ту обставину, що відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування відстрочки виконання рішення, суд не вбачає  виняткового випадку і підстав для надання відстрочки виконання рішення.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 786,55 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Цареводарівка”  (72431, Запорізька область, Приазовський район, с.Ботієве, вул. Христова,155, (фактична адреса: вул.Калініна,57) р/р 1 в АБ “Металург” м.Мелітополь, МФО 313582,  ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю “Агросфера” (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,  п/р 2000 в АКІБ “УкрСиббанк” МФО 351005, )  суму 77695 грн. 26 коп. основного боргу,  суму 585 грн. 38 коп. відсотків на прострочену заборгованість по товарному кредиту, суму 374 грн. 64 коп. пені, суму 786 грн. 55 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 02.01.2008 р.