ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.04.07р.

Справа № А37/83(А27/397)-07

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Орджонікідзевськой гірничо-збагачувальний комбінат", м. Орджонікідзе

до  Орджонікідзевської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Орджонікідзе

за участю прокуратури Дніпропетровської області

про визнання протиправними дії та зобов'язати вчинити певні дії

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача:       Зайцев М.В. дов № 144 від 04.12.2006 року

Добриніна О.О. дов № 147 від 22.12.2006 року

Від відповідача:  Прокопенко Є.М. дов № 9359/10/10-023 від 29.12.2006 року

Мотрончук А.П. дов № 1/10-023 від 03.01.2007 року

Олійник Н.А. дов № 9088/10-023/10-023  від  18.12.2006 року

Хорольський Ю.М. начальник

Від прокурора:     Кріпак Н.В. посвідчення № 148

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство "Орджонікідзевськой гірничо-збагачувальний комбінат" (далі- позивач) звернулося з позовом до Орджонікідзевської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Орджонікідзе (далі –відповідач) і просить суд визнати протиправними дії відповідача  по погашенню пені в сумі 2381085,78грн. за рахунок суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування позивачем в декларації за січень 2005року, а також зобов’язати відповідача відновити в особовому рахунку позивача суму податку на додану вартість, належну до бюджетного відшкодування по декларації за січень 2005року в сумі 2381085,78грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі п/п. 7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” здійснення відшкодування шляхом зменшення платежів по інших податках, зборах (обов’язкових) платежах) не дозволяється, Крім того, погашення пені проведено відповідачем з порушенням 1095 –денного строку, встановленого  п/п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що узгодження спірної суми пені відбулося у жовтні 2005року,  її погашення з дотриманням чинного законодавства –за бажання позивача у листопаді 2005року.

Прокурор підтримав заперечення відповідача, просить суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд , -

В с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2000року визнано дійсним взаємозалік від 05.11.1996року між ВАТ „Нікопольський завод феросплавів”, „ДП „Ребар України” та від ВАЬ „Орджонікідзевський ГЗК” на суму 3000000,0грн., у зв’язку з чим ДПІ у м.Орджонікідзе зобов’язано поновити в  особовому рахунку товариства положення, яке існувало до 25березня 1999року, тобто зменшити суму податкових зобов’язань по податку на додану вартість на 3000000,0грн. за рахунок збільшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ на таку ж суму.

У липні 2002року ОДПІ повідомила, що рішенням Державного казначейства України №24-06-018 від 20.05.2002року скасовано протокол взаємозаліку №3206 від 05.11.1996року, а у серпні податковим органом, на підставі зазначеного рішення, в особовому рахунку підприємства з ПДВ нарахована пеня в сумі 2381085,78грн.

Посилаючись на те, що рішенням господарського суду м.Києва від 03.02.2003року визнано недійсним рішення Державного казначейства України №24-06-018 від 20.05.2002року, а  ОДПІ відмовила у відновленні в особовому рахунку ПДВ на суму 3000000,0грн. та не списує 2381085,78грн. пені, - просили зобов’язати податковий орган скасувати нарахування пені з ПДВ.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2004року позов був задоволений.

Ухвалою того ж суду від 20.01.2005року ОДПІ відмовлено у перегляді постановленого рішення за нововиявленими обставинами.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2005року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2005року, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2005року та рішення цього ж суду від 02.03.2004року скасовані, а у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.10.2005року заява ВАТ „Орджонікідзевського ГЗК” про перегляд рішення від 06.04.2005року за нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Зазначена постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.10.2005року ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.11.2006року за касаційною скаргою ВАТ „Орджонікідзевського ГЗК” залишено без змін.

Таким чином правомірність нарахування та відновлення суми пені  за особовим рахунком ПДВ підтверджується судовими рішеннями.

Відновлення суми пені у розмірі 2381085,78грн. відбулося 30.07.2002року, списано за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2004року №27/173 –30.04.2004року, поновлено вказану суму пені –15.11.2005року, а погашено за рахунок переплати суми ПДВ за січень 2005року -  28.11.2005року. Зазначена сума пені нарахована за податковими зобов’язаннями з ПДВ за період з 06.11.1996року по 20.08.1999року.

Податкова декларація з ПДВ за січень 2005року здана в податкову службу позивачем 21.02.2005року, в якій задекларовано  6780806,огрн. суми податку до відшкодування з бюджету шляхом зарахування на рахунок в установі банку після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів.

Листом від 28.11.2005року №31-592 ВАТ „Орджонікідзевський ГЗК” запросив  направити бюджетне відшкодування ПДВ по декларації за січень 2995року на погашення пені в сумі 2381085,78грн. згідно з постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 06.04.2005року і від 20.10.2005року по справі №27/173.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно п/п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, яка діяла в у листопаді 2005року) платник податку може прийняти самостійне  рішення  про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті.

Із обставин справи видно, що відшкодування суми ПДВ за декларацією за січень 2005року зроблено відповідачем за бажанням позивача, що дозволяється Законом.

Слід також зазначити, що п/п. 7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” в редакції, яка діяла на момент подачі декларації за січень 2005року, також не спростовує правомірність дій відповідача по погашенню пені. Зокрема, зазначеною нормою встановлено, що   здійснення відшкодування шляхом зменшення платежів  по  інших податках, зборах (обов'язкових платежах) не дозволяється.

Матеріали справи свідчать, що відшкодування суми ПДВ за декларацією за січень 2005року відбулося за рахунок пені, яка також нарахована з податку на додану вартість, тому має місце належне відшкодування ПДВ.

Відповідно до п/п.7.1.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” погашення податкових зобов'язань або податкового боргу платника податків може бути здійснено шляхом проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків, що виникли згідно з нормами податкового або бюджетного законодавства чи цивільно-правових угод, строк погашення яких настав до моменту виникнення податкових зобов'язань платника податків. Така оплата (погашення) здійснюється на підставі заяви платника податків за спільним рішенням податкового органу та органу Державного казначейства України.

Вказана норма Закону зупинена на 2005 рік згідно із Законами N 2285-IV від 23.12.2004,  N  2505-IV від 25.03.2005, однак, в будь-якому випадку, вона не регулює спірних правовідносин, оскільки за обставинами справи відсутні зобов'язання відповідного бюджету перед таким платником податків, строк погашення яких настав до моменту виникнення податкових зобов'язань платника податків. Крім того, за обставинами справи, пеня згідно з п.1.3 ст.1 зазначеного Закону визначена як податковий борг.

Що стосується посилань позивача на неправомірне погашення пені  у зв’язку зі збігом 1095 денного строку давності для стягнення податкового боргу, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки судові справи щодо правомірності з її нарахування свідчать про неузгодженість пені тривалий час. Останнє судове рішення щодо пені, яке підлягало виконанню з моменту набрання ним чинності, це постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.10.2005року, тому суд вважає, що розрахування  1095денного строку давності з погашення спірної суми пені слід  здійснювати саме з цього моменту. Таким чином, погашення суми пені у листопаді 2005року зроблено правомірно.

Враховуючи викладене, позовні вимоги суд визнає необґрунтованими, тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                             Н.Б.Кеся

Постанову підписано у повному обсязі 08.05.2007року