ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2007 р.                                                           Справа № 17/5496

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:    не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС", м.Калуш Івано-Франківської області

на рішення Господарського суду Хмельницької  області

від "10" жовтня 2007 р.  у справі № 17/5496 (суддя Димбовський В.В.)

за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС", м.Калуш Івано-Франківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК - Альянс", м.Хмельницький

про стягнення 37503,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.10.2007р. у справі №17/5496 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС", м.Калуш Івано-Франківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Альянс", м.Хмельницький по стягнення 27503,36грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення господарського суду від 10.10.2007р. та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, позивач посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а саме:

- здійснити відвантаження товару по договору №А-40/2007 від 10.04.2007р., позивач зобов'язався після проведення скаржником 100% попередньої оплати за товар. Скаржник платіжним дорученням №498 від 10.04.2007р. перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 76125,00грн., як оплату вартості поставки товару в кількості 652,214 тонн. Місцевий господарський суд не взяв до уваги той факт, що зазначений договір передбачав поставку товару окремими партіями, які залежали від  проплат скаржника і його заявок;

- викладення у судовому рішенні лише доводів та доказів однієї із сторін - відповідача, на користь якого приймається рішення, є порушенням вимог ст. 4-2 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- судом не взято до уваги і відповідно не надано правове обґрунтування поясненням позивача про те, що на підставі ст. 612 ЦК України, він відмовився від зобов'язання, оскільки зобов'язання втратило для позивача інтерес у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань по договору.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. Від ТОВ "АВЕРС" надійшло клопотання від 19.12.2007р. про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не представлено доказів в його обґрунтування.

Враховуючи належне повідомлення представників сторін про час і місце розгляду апеляційної скарги, а також положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін та неподання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній доказами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.04.2007р. між ТОВ "Аверс" (покупець) та ТОВ "Альянс" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу №А-40/2007, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити щебінь фр.5х20- 8000тн. та щебінь фр. 20х40 - 8000тн.  (а.с. 10).

Пунктом 2.1 договору від 10.04.2007р. передбачено, що товари за даним договором продаються по цінах зазначених в специфікаціях, які погоджені сторонами.

Умовами договору №А-40/2007, зокрема, пунктами 2.1 та 3.1 передбачено, що продавець здійснює відвантаження товару після проведення покупцем оплати на рахунок продавця. Оплата проводиться на умовах 100% передоплати.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, 10.04.2007р. відповідач виписав позивачу рахунок фактуру №19 про сплату гранітного щебеню на суму 229154,40грн. (а.с. 11).

Згідно з платіжним дорученням №498 від 10.04.2007р. позивач перерахував відповідачу 76125,00грн., в якості оплати за гранітний щебінь фр.5-20 з доставкою, згідно рахунку №19 від 10.04.2007р. (а.с. 12).

По накладній №117 від 10.04.2007р. ТОВ "ТСК-Альянс" відпустило ТОВ "Аверс" гранітний щебінь (митий) фр. 5-20 мм в кількості 350 тонн на загальну суму 40788,72грн.  (а.с. 14).

За таких обставин, на час вирішення спору, позивачу недопоставлено щебеню, який був оплачений, на загальну суму 35336,28грн. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути: товар, який є у  продавця  на  момент  укладення  договору  або  буде  створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому; майнові права; право вимоги, якщо   вимога   не   має   особистого   характеру.

Предметом договору купівлі-продажу №А-40/2007 від 10.04.207р. є зобов'язання відповідача поставити позивачу щебінь  на умовах передоплати.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Нормою ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Таким чином, у господарського суду відсутні підстави для стягнення з відповідача саме грошової суми, оскільки вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 35336,28грн. не відповідають суті зобов'язання відповідача - поставці щебеню. Крім того, пунктом 8.4 договору №А-40/2007, передбачено, що даний договір діє  до повного виконання сторонами зобов'язань по договору. В матеріалах справи відсутні докази розірвання договору №А-40/2007 чи визнання його недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо  продавець,  який  одержав  суму  попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати  передання  оплаченого   товару   або   повернення   суми попередньої оплати.

Доказів звернення  до відповідача з вимогою про повернення сплачених грошових коштів у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору №А-40/2007 від 10.04.2007р. позивач до господарського суду не представив.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача 1475,83грн. пені, 267,21грн. три проценти річних та 424,04грн. інфляційних.

Згідно приписів Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань", платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.

В договорі №А-40/2007 від 10.04.2007р. відсутнє погодження сторонами розміру пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а тому безпідставною є вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1475,83грн.

Нормою п. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора  зобов'язаний  сплатити  суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а  також три проценти   річних   з  простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений законом  або договором.

Зважаючи на те, що зобов'язання позивача за договором №А-40/2007 від 10.04.2007р. носять не грошовий характер, то у позивача відсутні підстави для  стягнення з відповідача 267,21грн. трьох процентів річних та 424,04грн. інфляційних.

За таких обставин, місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу у заявленому ним позові.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС", м.Калуш Івано-Франківської області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.10.2007р. має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 10 жовтня 2007 року у справі №17/5496 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС", м.Калуш Івано-Франківської області - без задоволення.

2. Справу №17/5496 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи,

2,3 - сторонам

4 - в наряд