донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.04.2007 р.                                                                            справа №11/367

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Краснов В.М., за дов. № 07-4312 від 26.12.06р.,

від відповідача 1:
від відповідача 2:

від відповідача 3:
не з’явився,
Федулова І.Д., за дов. № 51 від 03.01.2007р.
Халкечева З.Р., за дов. № 7 від 11.10.2006р.
Поповський А.А., за дов. від 13.05.2005р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства "Макіївкокс" м.Макіївка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
30.01.2007 року

по справі
№11/367 (суддя Зубченко І.В.)

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Макіївкокс" м.Макіївка Донецької області
1. Державного підприємства „Донецька залізниця”               м. Донецьк

до
2. Державного підприємства "Краснодонвугілля" м.Краснодон Луганської області
3.  Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ”        м. Донецьк

про
стягнення 5948грн. 83коп.

В С Т А Н О В И В :

Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства „Донецька залізниця”, Відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля” та Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ” 5948грн. 83коп. збитків, які виникли у зв’язку з отриманням вугільного концентрату з недостачею у сумі 4099грн. 44коп. та сплатою суми 1849грн. 39коп. за простой вагонів з причин невивантаження вагонів в очікуванні прибуття представника вантажовідправника для участі в прийманні продукції.

Господарський суд Донецької області рішенням від 30.01.2007р. по справі № 11/367 у задоволенні позовних вимог про стягнення 5948грн. 83коп. відмовив за недоведеністю.

Господарський суд визнав, що, укладаючи договір поставки, позивач прийняв на себе ризики втрати чи пошкодження товару, переданого до перевезення, тому вимоги про стягнення вартості недостачі та плати за простой вагонів з відповідачів визнав такими, що не підлягають задоволенню.

Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, позивач по справі, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. по справі скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заявник скарги вважає, що господарський суд дійшов до помилкового висновку про прийняття позивачем на себе ризиків втрати продукції, вважає, що господарський суд неправильно застосував до виниклих взаємовідносин ст. 265 Господарського кодексу України, ст. 664 Цивільного кодексу України.

Заявник скарги вважає, що відповідно до ст.ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України при наявності розрахунку збитків, збитки в сумі 5948грн. 83коп. підлягають відшкодуванню з винного відповідача.

Згідно зі ст. 29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду призначена колегія суддів для розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У відповідності з частиною другою статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності із нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник третього відповідача просив апеляційну скаргу позивача задовольнити, рішення господарського суду від 30.01.2007р. скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити за рахунок другого відповідача –Відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля”.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дослідивши додатково надані сторонами документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків надано: договір поставки № 1678/3 від 18.08.2003р., укладений з ТОВ „САВІ”, залізничні накладні №№ 51851430, 51851429, 51851442, акт приймання по кількості № 513/п від 09.04.2005р., акт приймання № 513 від 10.04.2005р., акт про вагу тари № 513 від 11.04.2005р., доручення № 513 від 08.04.2005р., копія телефонограми від 09.04.2005р., розрахунок вартості недопоставленої вугільної продукції на вартість недостачі 5,890тн на суму 4099грн. 44коп.

Господарський суд, дослідивши дані документи, дійшов до висновку про те, що за умовами договору поставки позивач самостійно взяв на себе ризик втрати чи пошкодження товару, переданого належним чином до перевезення, а також додаткові витрати, тому вимоги позивача про стягнення вартості недостачі та плати за простой вагонів з відповідачів визнав такими, що не підлягають задоволенню.

Даний висновок господарського суду є помилковим, враховуючи наступне.

Між ТОВ „Макіївкокс” та ТОВ „САВІ” 18.08.2003р. було укладено договір № 1678/3 на поставку вугільної продукції зі строком дії до 31.12.2004р.

Додатковою угодою від 04.11.2003р. сторони змінили покупця на Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, додатковою угодою від 30.12.2004р. сторони встановили строк дії договору до 31.12.2005р.

Додатковою угодою № 22 від 31.03.2005р. до договору № 1678/3 від 18.08.2003р. сторони узгодили поставку у квітні 2005р. вугільного концентрату  марки „Ж” в кількості 35100тн за ціною 580грн. 00коп. за тону без врахування ПДВ на умовах СРТ ст. покупця (Інкотермс-2000).

Пунктом 4.2 договору визначено, що приймання товару здійснюється у відповідності з вимогами „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості” № П-6, „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості” № П-7. У випадках невідповідності виклик представника виробника товару є обов’язковим.

В розділі 5 договору поставки № 1678/3 від 18.08.2003р. встановлено, що сторони несуть відповідальність за заподіяні збитки у відповідності з діючим законодавством.

В матеріалах справи знаходиться копія рахунку-фактури № 1607 від 30.04.2005р. ТОВ „САВІ” про оплату продукції в сумі 10483152грн. 00коп., в тому числі у 7 спірних вагонах, а також платіжні доручення № 2155 від 26.04.2005р. у сумі 9700000грн. 00коп. та № 2156 від 26.04.2005р. у сумі 8600000грн. 00коп. про оплату вугільної продукції за договором № 1678/3 від 18.08.2003р.

Таким чином, при наявності даних обставин, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що позивачем вугільна продукція була отримана на виконання договору поставки № 1678/3 від 18.08.2003р.

При надходженні вугільної продукції за накладними № 51851430, 51851429, 51851442 в 7 полувагонах та видачі вантажу залізницею без перевірки у відповідності до ст. 52 Статуту залізниць України одержувачем вантажу, позивачем по справі, здійснена перевантаження вантажу без вивантаження його з вагонів, актом № 513/п від 09.04.2005р. засвідчений факт недостачі 10700кг вугільного концентрату марки „Ж”.

У відповідності до п. 4.2 договору поставки позивачем 09.04.2005р. Груповій збагачувальній фабриці „Самсонівська” надана телеграма про недостачу 10,7тн вугілля, було викликано її представника для спільного приймання о 12год. 00хв. 10.04.2005р., та запропоновано повідомити про рішення щодо участі свого представника у здійсненні приймання продукції.

Оскільки відправник вантажу не повідомив про направлення свого представника для приймання продукції по кількості в порушення пункту 17 Інструкції П-6, позивачем здійснена перевірка вантажу у спірних вагонах за участю представника громадськості Зозуля І.І., який діяв на підставі посвідчення № 513 від 08.04.2005р.

Результати перевірки кількості вугільної продукції зафіксовані в акті приймання № 513/п від 09.04.2005р.

При переважуванні вагонів комісією виявлена недостача 10700кг вугільного концентрату, комісія дійшла до висновку про те, що недостача вантажу виникла в результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником.

11.04.2004р. здійснено переважування тари вагонів, що відображено в акті про вагу тари № 513.

Враховуючи ті обставини, що спірний вантаж прибув без ознак недостачі, та був виданий станцією призначення без перевірки кількості і стану у відповідності до ст. 52 Статуту залізниць України підстави для покладення відповідальності за недостачу на перевізника відсутні, оскільки відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу при прибутті вантажу у неушкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Факт недостачі вантажу в кількості 10700кг підтверджено належно оформленими приймальними документами, тому колегія суддів дійшла до висновку про те, що приймання вугільної продукції здійснено позивачем з дотриманням умов договору поставки № 1678/з від 18.08.2003р., Інструкції  П-6, тому наданими приймальними документами доведено факт отримання продукції з недостачею з вини відправника з причин недовантаження продукції в вагони при їх навантаженні.

При наявності даних обставин позовні вимоги позивача про стягнення збитків при неналежному виконанні зобов’язань за договором поставки у відповідності до ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України підлягають задоволенню за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ”, яке є продавцем за договором № 1678/з від 18.08.2003р.

Факт понесення позивачем збитків, які виникли з оплатою плати за користування вагонами з причин затримки вагонів в очікуванні прибуття представника вантажовідправника для  участі в прийманні продукції по кількості у сумі 1849грн. 39коп. доведено позивачем наданими документами, а саме: договором № 174/04/293 від 20.04.2004р., укладеним з ТОВ „Лемтранс” про організацію перевезень вантажів, звітом експедитора по рахункам внесеної плати за користування вагонами, платіжним дорученням по оплаті послуг експедитора № 5343 від 21.09.2005р. в сумі 24887грн. 57коп.

Оскільки в умовах договору поставки сторони узгодили такий порядок приймання, при якому у разі невідповідності виклик представника виробника товару є обов’язковим (п. 4.2 договору), то витрати, які виникли у позивача в зв’язку з користуванням вагонами за час затримки вивантаження є його збитками, розмір яких позивачем доведений, та які у відповідності до п. 5.1 договору та норм діючого законодавства підлягають відшкодуванню в сумі 1849грн. 39коп. за рахунок винної в невиконання зобов’язань сторони за договором.

Враховуючи наведене висновок господарського суду про недоведеність позовних вимог є помилковим, посилання господарського суду на те, що позивач самостійно взяв на себе ризик втрати чи пошкодження товару, переданого належним чином до перевезення  з урахуванням п. 9.3 Правил СРТ (Інкотермс-2000) є необґрунтованим, тому як правила Інкотермс-2000 поширюються виключно на відносини між продавцями та покупцями в межах договору купівлі-продажу в деяких, чітко визначених аспектах.

Правила Інкотермс-2000 стосуються обов’язків сторін у договорах купівлі-продажу, а саме: обов’язку продавця надати товар у розпорядження покупця або передати його для перевезення .... з розподілом ризиків між сторонами, обов’язку покупця прийняти поставку, обов’язків обох сторін щодо очищення товару для експорту та імпорту, упаковки товару, надання підтвердження того, що відповідні зобов’язання були належним чином виконані. Тоді як питання передачі права власності та інших майнових прав, порушення договору та наслідків цього порушення, а також звільнення від відповідальності в певних ситуаціях Інкотермс-2000 не регулюються.

Відповідальність за збитки в сумі 5948грн. 83коп., які виникли у зв’язку з отриманням вугільного концентрату з недостачею у сумі 4099грн. 44коп. та сплатою суми 1849грн. 39коп. за користування вагонами з причин затримки вагонів в очікуванні прибуття представника вантажовідправника для участі в прийманні продукції не може бути покладена на Відкрите акціонерне товариство „Краснодонвугілля” з наступних підстав.

Оскільки між Відкритим акціонерним товариством „Краснодонвугілля” та Закритим акціонерним товариством „Макіївкокс”, позивачем по справі, не існувало договірних відносин по поставці вугільного концентрату, а матеріали справи № 11/367 не містять документів, які б підтверджували збитки позивача з вини даного відповідача, а також приймаючи до уваги те, що оплата спірної продукції позивачем Відкритому акціонерному товариству „Краснодонвугілля” не здійснювалась, підстав для стягнення збитків в сумі 5948грн. 83коп. з даного відповідача немає.

Враховуючі вищенаведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, про те, що рішення господарського  суду від 30.01.2007р. про відмову у задоволенні позову про стягнення збитків в сумі 5948грн. 83коп., які виникли у зв’язку з отриманням вантажу з недостачею та простоєм вагонів, прийнято при неповному дослідженні всіх обставин справи, тому підлягає скасуванню, позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” підлягають задоволенню за рахунок третього відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ” в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на третього відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” м. Макіївка Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.01.2007р. у справі № 11/367 скасувати.

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” м. Макіївка Донецької області про стягнення збитків у сумі 5948грн.83коп. задовольнити за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ”  м. Донецьк.

В позові про стягнення збитків у сумі 5948грн.83коп. з Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк та Відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля” м. Краснодон Луганської області з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „САВІ”  м.Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” м. Макіївка Донецької області збитки у сумі 5948грн.83коп., 102грн. 00коп. державного мита, сплаченого при зверненні з позовною заявою, 51грн. 00коп. державного мита, сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Господарському суду Донецької області згідно з вимогами статті 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України “Про виконавче провадження”.

Головуючий

Судді:

Надруковано 7 прим:

1 –позивачу

2, 3, 4 –відповідачам

5 –до справи

6 –госп. суду Донецької області

7 –ДАГС