ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2007 р.                                                          Справа №  12/4837

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "XXI вік", м.Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "18" серпня 2006 р. у справі № 12/4837 (суддя Шпак В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кардіко", м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "XXI вік", м.Хмельницький

про стягнення 563750,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.08.2006р. у справі №12/4837 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кардіко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "XXI вік" про стягнення 563750 грн. задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 550000,00 грн. заборгованості, 5500,00 грн. державного мита, 114,46 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач у справі подав апеляційну  скаргу, в якій просить його скасувати з наведених у скарзі підстав та припинити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ТОВ "ХХІ вік" вказує на неповне з'ясування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення  обставин, що мають значення для справи, зокрема:

- рішенням суду встановлено, що 21.09.2005р. позивач платіжним дорученням  №106 перерахував відповідачу 550000,00 грн., не маючи правових підстав для перерахування, оскільки між сторонами не було належним чином оформленого договору купівлі-продажу приміщення, й цей висновок було покладено в основу вказаного рішення, однак, при цьому суд не було повідомлено про те, що платіжним дорученням №29 від 29.12.2005р. відповідач перерахував позивачу 410000,00 грн. із зазначенням в графі "призначення платежу" - повернення авансової оплати за приміщення складу зг. плат. доруч. №106 від 21.09.05р., що підтверджується відміткою банку на платіжному дорученні та випискою банку по рахунку, а тому скаржник просить прийняти зазначене платіжне доручення як доказ, який не міг бути поданий суду першої інстанції, оскільки з поважних причин представник відповідача не брав участі у розгляді справи;

- відповідач стверджує, що залишок боргу у розмірі 140000,00 грн. було погашено останнім в результаті господарських відносин між сторонами, про що свідчить акт звіряння взаємних розрахунків від 27.03.2006р., підписаний ТОВ "Кардіко" та ТОВ "ХХІ вік", відповідно до якого залишок боргу складає 1,73 грн. на користь ТОВ "ХХІ вік", у зв'язку з чим у позивача відсутні підстави для стягнення вказаних у позовній заяві коштів.

В судове засідання представники сторін не з'явились.

Слід зазначити, що розгляд апеляційної скарги ТОВ "ХХІ вік" неодноразово відкладався, зокрема, й у зв'язку із неявкою в судове засідання представників сторін, хоча судом направлялися ухвали як за юридичними адресами сторін, так і за іншими, які вбачаються з матеріалів справи, у тому числі ТОВ "Кардіко" - на поштову адресу для листування, що була зазначена останнім в апеляційній скарзі.

Зважаючи на такі обставини, Житомирський апеляційний господарський суд звертався із запитами до Державного реєстратора виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому та до Головного управління статистики в Хмельницькій області (а.с.40,51,67) про витребування від них інформації щодо юридичних адрес (місцезнаходження) ТОВ "Кардіко" (м.Хмельницький, код 30960496) та ТОВ "ХХI вік" (м.Хмельницький, код 31100238), які значаться в ЄДРПОУ, поскільки процесуальні акти, надіслані судом на адреси вказаних товариств, повертаються до суду з відміткою відділення поштового зв'язку про невручення адресатам.

З отриманих відповідей на вищезазначені запити вбачається, що ТОВ "Кардіко" (м.Хмельницький, код 30960496) та ТОВ "ХХI вік" (м.Хмельницький, код 31100238) значаться в ЄДРПОУ, не змінювали свого місцезнаходження та зареєстровані за адресою: 29000, м.Хмельницький, пров. Купріна, 54/2 (а.с.41,52,74).

Згідно із статтею 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону  виступають від її імені.

Відповідно до п.п.3.1. п.3 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями) місцезнаходження юридичної особи визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Враховуючи викладене та ту обставину, що ухвали учасникам процесу направлялися, як за їх місцем реєстрації (юридичною адресою), так і за можливими іншими адресами, де могли знаходитись останні, а також за поштовою адресою для листування, вказаною скаржником в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що сторони у справі про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені своєчасно та належним чином, а також, зважаючи й на положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними у справі документами.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія зазначає наступне.

03.08.2006р. позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з відповідача 550000,00грн. безпідставно отриманих коштів та 13750,00 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у вересні 2005 року між сторонами було в усному порядку досягнуто домовленості про купівлю позивачем у відповідача приміщення складу. 12.09.2005р. відповідачем було надано рахунок на проведення оплати приміщення складу на суму 1800000,00 грн. Позивач перерахував відповідачу кошти в розмірі 550000,00 грн., решту коштів планувалось сплатити за рахунок кредиту. Проте, банк відмовив в наданні позивачу кредиту, а тому договір купівлі-продажу між сторонами так і не укладався. Позивач зазначає, що за відсутності договору кошти в сумі 550000,00 грн. є безпідставно отриманими, а отже підлягають поверненню в силу ст. 1212 Цивільного кодексу України, а також, відповідач має сплатити й річні на підставі ст.625 ЦК України.

За наслідками розгляду даної справи господарським судом першої інстанції, як зазначалось вище, прийнято рішення про часткове задоволення позову у сумі 550000,00 грн.

Судова колегія апеляційного господарського суду, переглядаючи справу, відмічає наступне.

12.09.2005р. відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000009. Рахунок містить графу "Назва", в якій зазначено: „Склад пр. Купріна, 54/2 (площа 2640,2 кв.м.). Визначена рахунком сума до оплати становить 1800000,00 грн. (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №106 від 21.09.2005р. позивач перерахував відповідачу кошти, але не в сумі 1800000,00 грн., а лише в сумі 550000,00 грн., зазначивши в графі "Призначення платежу": „За приміщення складу, згідно рах. №9 від 12.09.2005р." Проведення платежу підтверджується відміткою банку на платіжному дорученні та банківським витягом (а.с.7,9).

Зі  змісту вказаних документів випливає, що сторони намагались вступити у договірні відносини, однак, бажаного результату не досягли.

Договір купівлі-продажу приміщення складу по пр. Купріна, 54/2 між сторонами не укладався й про це зазначили останні як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі. Отже, за відсутності між сторонами належним чином оформленого договору купівлі-продажу у відповідача не було правових підстав виставляти позивачеві до оплати рахунок, а у позивача були відсутні правові підстави для перерахування коштів.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. В розумінні цієї статті кошти також є майном. Положення названої статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, вищевказана норма права встановлює підстави виникнення зобов’язання повернути безпідставно придбане майно або відшкодувати його вартість, якими є сукупність наступних умов:

- набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої;

- відсутність для цього підстав, встановлених законом або договором.

На думку судової колегії, наявність цих умов має місце в даному випадку.

Обставини справи свідчать, що кошти в сумі 55000,00грн. перебували у ТОВ "ХХІ вік"  безпідставно.

Таким чином, відповідач, отримавши від позивача 550000,00грн., виходячи з наведеної норми закону, зобов'язаний був повернути ці кошти.

Платіжним дорученням №29 від 29.12.2005р. відповідач перерахував позивачу 410000,00 грн., зазначивши в графі "Призначення платежу": „Повернення авансової оплати за приміщення складу, зг. плат. доруч. №106 від 21.09.2005р." Проведення платежу підтверджується відміткою банку на платіжному дорученні, банківською випискою та довідкою Хмельницької філії АКБ "Форум" №1116 від 07.12.2007р., яка була надіслана суду апеляційної інстанції на його запит (а.с.26-28,72).

Проте, судом першої інстанції дану обставину не враховано та помилково стягнуто з відповідача 550000,00 грн. безпідставно отриманих коштів замість 140000,00грн.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на акт звіряння взаємних розрахунків від 27.03.2006р. між сторонами, як на доказ погашення залишку боргу в сумі 140000,00 в результаті господарських відносин між ТОВ "Кардіко" та ТОВ "ХХІ вік", не можуть бути прийняті до уваги у зв'язку з тим, що акт взаємозвірки не являється первинним документом та не є належним доказом в розумінні ст.ст.32,34,36 ГПК України. Інших же доказів скаржником в обгрунтування доводів апеляційної скарги представлено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 13750,00 грн. 3% річних грн., оскільки стягнення річних за приписами ст.625 ЦК України можливе лише в разі прострочки грошового зобов'язання, чого не вбачається з обставин даної справи.

Відповідно до ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право, зокрема, змінити рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 18 серпня 2006р. у справі №12/4837  слід змінити в частині стягнення безпідставно отриманих коштів та розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 18 серпня 2006 року у справі №12/4837 змінити в частині суми коштів та судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача.

2. Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХХІ вік" (м.Хмельницький, пров. Купріна, 54/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кардіко" (м. Хмельницький, пров. Купріна, 54/2, ) - 140000,00 грн. заборгованості, 1400,00 грн. державного мита та 29,30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити."

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХХІ вік" (м.Хмельницький) залишити без задоволення.

4. Видачу наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

5. Вважати наказ від 28.08.2006р. за №12/4837, виданий на виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 18.08.2006р., таким, що втратив чинність.

6.Справу №12/4837 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий - суддя:

судді:

Віддрук.4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - в наряд