ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2007                                                                                   Справа № 5/149

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г.  (доповідач),

суддів Логвиненка А.О., Павловського П.П.

при секретарі:  Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача –Шеретова О.В., довіреність від 27.08.2007

від відповідача –не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Чумацький шлях” на рішення господарського суду Кіровоградської області від  13.09.2007р. у справі № 5/149

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю “Чумацький шлях”, м.Київ

до приватного підприємства “Юридичний центр Алекс”, м.Кіровград

про стягнення 561000грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2007р. у справі              №5/149 (суддя Мохонько К.М.) в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “Чумацький шлях” до приватного підприємства “Юридичний центр Алекс” про стягнення 561000грн. відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

-          в порушення вимог визначених в постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 29.12.1976р., ст.43, 84 ГПК України суд не надав оцінку як доказу листу Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (а.с.42-43);

-           суд прийняв за основу першочергові вимоги позивача без урахування уточнених від 05.09.2007р. позовних вимог (а.с.51-54);

-           суд не дослідив всі обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого не дійшов висновків про припинення зобов’язання між сторонами за договором внаслідок неможливості його виконання (ст.607 ЦК), з урахуванням припинення зобов’язання, що тягне неможливість відмовитись від нього, зміни або розірвання, а посилання суду на п.5.6.2. Договору, ст.530 ЦК України є безпідставним;

-           суд дійшов помилкового висновку, що у відповідача відсутнє безпідставно набуте майно, тоді як у відповідності зі ст.1212 ЦК України, особа зобов’язана повернути майно й тоді, коли підстава на який воно було набуте, згодом відпала;

-           в порушення вимог ст.8, 124 конституції України суд дійшов до висновку  про відсутність у позивача права на звернення до суду.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник двічі в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації юридичної особи, тому суд вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами 01.02.2006р. було укладено договір №1/2006, за умовами якого виконавець / відповідач / зобов’язується за плату виконати наступні роботи ( надати послуги): в строк до 01.07.06р. відповідно до вимог чинного законодавства України одержати на ім’я замовника / позивача / попередні узгодження, необхідні для отримання замовником рішення місцевої ради про виділ земельної ділянки, площею не менше 5га, розташованої за адресою: м.Київ перетин вулиць Ревуцького та Харківського шосе в оренду з правом викупу. В строк до 01.07.2006р. відповідно до вимог чинного законодавства України одержати на ім’я замовника експертизу земельної ділянки. В строк до 01.07.06р. одержати на ім’я замовника рішення місцевої ради про виділ земельної ділянки, площею не менше 5га, розташованої за адресою: м. Київ, перетин вулиць Ревуцького та Харківського шосе в оренду з правом викупу. В строк до 31.12.06р. затвердити проект будівництва об’єкту замовника та одержати на ім’я замовника дозвіл на ведення будівельних робіт. Загальна суму договору складає 11220000грн. За виконані роботи (надані послуги) замовник сплачує виконавцю плату у наступному порядку: передплату у розмірі 5% від суми договору, що складає 561000 грн.; 5 % від суми договору, що складає 561000 грн. на протязі 3-х банківських днів з моменту виконання пункту 1.1.1 договору і надання підтверджуючих документів; 5 % від суми договору, що складає 561000 грн. на протязі 3-х банківських днів з моменту виконання пункту 1.1.2 договору і надання підтверджуючих документів; 55 % від суми договору, що складає 6171000 грн. на протязі 3-х банківських днів з моменту виконання пункту 1.1.3 договору і надання підтверджуючих документів; 30 % від суми договору, що складає 3366000 грн. на протязі 3-х банківських днів з моменту виконання пункту 1.1.4 договору і надання підтверджуючих документів. Факт виконання послуг підтверджується та фіксується складанням акту виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін. Замовник також має право відмовитися від договору, в разі порушень умов договору виконавцем, а виконавець зобов’язаний повернути аванс ( пункт 2.2.1 ) у п’ятиденний строк з моменту повідомлення про розірвання договору та сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від сплачених сум. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

За своєю правовою природою зазначений договір як вірно зазначив суд є договіром про надання послуг, що підтвердив представник позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.901, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона /виконавець/ зобов’язується за завданням другої сторони /замовника/ надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання пункту 2.2.1 договору позивач перерахував відповідачу 561000 грн., що підтверджується ксерокопією платіжного доручення №276 від 03.02.06р.

Відповідач у визначені розділом 1 договору строки не надав доказів виконання обумовлених договором робіт ( наданих послуг). Під час розгляду справи позивач надав

лист Головного управління земельних ресурсів від 9.07.2007р. як доказ невиконання відповідачем умов договору.

За ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5.6.2 договору визначено, що замовник також має право відмовитися від договору, в разі порушень умов договору виконавцем, а виконавець зобов’язаний повернути аванс (пункт 2.2.1) у п’ятиденний строк з моменту повідомлення про розірвання договору та сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від сплачених сум.

Позивач звернувся безпосередньо до суду про розірвання договору та повернення авансових платежів, але потім змінив свої вимоги і просив стягнути 561000грн., пославшись на ст.693 та 1212 Цивільного кодексу України.

У зв’язку з тим, що позивач відмовився від розірвання договору в судовому порядку,  суд ухвалою від 28.08.2007р. правомірно витребував від позивача відповідні докази щодо повідомлення відповідача про розірвання договору та повернення коштів, але позивач витребуваних документів суду не надав.

Отже, на день звернення 04.06.2007р. з позовом до суду права позивача як вірно зазначив суд не були порушені, так як позивач не надав доказів звернення до відповідача з відповідною вимогою в розумінні ст.530 ЦК України, а пункт 5.6.2 договору передбачає повернення авансу виконавцем у п’ятиденний строк з моменту повідомлення замовником про розірвання договору.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги лист позивача №74 від 21.06.2007р., оскільки він не може вважатися належним доказом, тому що надісланий відповідачу після звернення з позовом до суду.

Посилання скаржника на ст.693 та ст.1212 Цивільного кодексу України не можуть бути прийняті до уваги як підстави для задоволення позову, оскільки між сторонами договір купівлі-продажу не укладався, а відповідач набув майно позивача в сумі 561000грн. відповідно до договору від 01.02.2006р.

Доказів щодо розірвання укладеного договору позивач не надав, а від його розірвання в судовому порядку позивач відмовився, що підтвердив представник скаржника в судовому засіданні.

За таких обставин суд вірно та обґрунтовано дійшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення ст.124 Конституції України є безпідставним, оскільки позов прийнято до розгляду і спір вирішено в установленому порядку.

Таким чином, підстав для скасування рішення  суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від  13.09.2007р. у справі №5/149 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий                                                                           В.Г.Головко

Судді                                                                                   А.О.Логвиненко

П.П.Павловський