ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.01.07                                                                                           Справа  № 2/664-24/242

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»

на ухвалу  господарського суду Львівської області від 19.10.2006р.

у справі         № 2/664-24/242

за заявою       СП «Галев ЛТД», м.Львів

до                     ВАТ «Львівське заводоуправління будівельних матеріалів», м.Львів

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –Фещенко Ю.Ю.

від боржника –Фурик А.Я.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.10.2006р. зупинено провадження у справі № 2/664-24/242 (суддя Білоус Б.О.) про допуск ТзОВ «Будівельна кераміка Львова», м.Львів в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні боржника ВАТ «Львівське заводоуправління будівельних матеріалів»у справі № 2/664-24/242.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник – ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не взято до уваги той факт, що в судовому засіданні представником ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі № 2/664-24/242 про банкрутство ВАТ «Львівське заводоуправління будівельних матеріалів», а не в частині допуску ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»в якості третьої особи, оскільки Верховним судом України переглядається справа за позовом ДПІ в Галицькому районі до Денисенко Н.Я., ВАТ «Львівське заводоуправління будівельних матеріалів»та третьої особи –ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»про визнання публічних торгів недійсними.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частково до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(надалі Закон).

Отже, господарські суди, розглядаючи справи про банкрутство, повинні керуватись Законом і застосовувати лише ті статті або відповідні частини статей ГПК України, які мають універсальний характер для будь-якої форми судового процесу.

При цьому, Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношеннню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника, визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, укладення мирової угоди між боржником та кредиторами, задоволення вимог кредиторів тощо.

Як зазначається у статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов»язки щодо однієї з сторін.

Враховуючи те, що заява про визнання боржника банкрутом розглядається не у позовному провадженні, у справі про банкрутство відсутні процесуальні фігури позивача і відповідача. Натомість стаття 1 Закону визначає сторін як кредитор та боржник.

Аналізуючи норми Закону можна дійти висновку про те, що в процедурі банкрутства виключається можливість участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні боржника.

Крім того, слід зазначити, що клопотання про зупинення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Львівське заводоуправління будівельних матеріалів» подане ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»без достатніх правових підстав, оскільки таке право надане лише сторонам та учасникам провадження у справі про банкрутство.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 19.10.2006р. у справі № 2/664-24/242 скасувати.

В задоволенні заяви ТзОВ «Будівельна кераміка Львова»від 12.09.2006р. відмовити.

Головуючий       суддя                                                                 Михалюк О.В.

суддя                                                                                              Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                              Мельник Г.І.