ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р.

№ 2/168

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого          Козир Т.П.

суддів:          Владимиренко С.В.

Шевчук С.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційне подання Генеральної прокуратури України та касаційну скаргу Фонду державного майна України

на постанову          Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р.

та рішення          господарського суду м. Києва від 22.09.2006р.

у справі          №2/168

за позовом          Фонду державного майна України

до                      1)Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я"

2) Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк"

треті особи,  які не заявляють самостійних вимог на предмет спору –Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку та Відкрите акціонерне товариство "Міжрегіональний фондовий союз"

за участю          Генеральної прокуратури України

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я"

до          1) Фонду державного майна України

2) Кабінету Міністрів України

про визнання права власності та заборону вчиняти дії

за позовом третьої особи з самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор"

до          Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку та Відкрите акціонерне товариство "Міжрегіональний фондовий союз"

про спонукання до вчинення дій

за позовом третьої особи з самостійними вимогами Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Кабінету Міністрів України

до       1) Фонду державного майна України

2) Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я"

про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії

в судовому засіданні взяли участь представники:

Генеральної прокуратури України –Турлова Ю.А., ст.прокурор відділу, посв. №134 від 21.11.2006р.,

Фонду державного майна України –Панченко Н.Д., дов. №3 від 09.01.2007р., Зінченко О.В., дов.№1 від 09.01.2007р.,

Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" –

Ульянов С.В., дов. б/н від 27.11.2006р., Ткаченко О.П., дов. б/н від 27.11.2006р., Павленко О.С., дов. б/н від 27.11.2006р.,

Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" –Ігнатенко Т.В., дов. №02-04/96-136 від 04.05.2006р.,

Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку –

Рудалєва Л.В., дов. №100/13015 від 04.09.2006р.,

Відкритого акціонерного товариства "Міжрегіональний фондовий союз" –не з'явилися,

Кабінету Міністрів України –Власенкова О. О., дов. № 29-30/283 від 17.11.2006р., Островська О.В., дов.№29-30/288 від 17.11.2006р.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" – не з'явилися

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.11.2006р. розгляд касаційного подання Генеральної прокуратури України призначено на 30.11.2006р. на 12год. 10хв.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2006р. прийнято касаційну скаргу Фонду державного майна України до касаційного провадження. Касаційне подання Генеральної прокуратури України та касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. та рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. у справі №2/168 об'єднано в одне провадження та призначено розгляд касаційної скарги Фонду державного майна України на 30.11.2006р. на 12год.10хв.

У судовому засіданні 30.11.2006р. представником Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" Павленко О.С. було подано клопотання про відкладення розгляду справи №2/168 для надання часу для ознайомлення зі скаргою Фонду державного майна України та підготовки відзиву, а також для зобов’язання Фонду державного майна України надати копію касаційної скарги. Зазначене клопотання судом задоволено частково.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.11.2006р. у судовому засіданні оголошено перерву в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України до 05.12.2006р. до 11год. 00 хв. та зобов’язано Фонд державного майна України надати Промислово-фінансовому консорціуму "Придніпров’я" копію касаційної скарги.

30.11.2006р. Відкрите акціонерне товариство "Міжрегіональний фондовий союз" надіслало до Вищого господарського суду України пояснення до касаційної скарги Генеральної прокуратури України у справі №2/168, в якому зазначило, що правова позиція Відкритого акціонерного товариства "Міжрегіональний фондовий союз" не змінилася і викладена в поясненні від 30.05.2006р., з проханням взяти її до уваги та розглянути справу за відсутності його представника.

Розгляд касаційного подання та касаційної скарги після оголошеної перерви продовжився судом 05.12.2006р. об 11год. 00хв.

У судовому засіданні 05.12.2006р. представники Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" подали суду відзиви на касаційну скаргу Фонду державного майна України та касаційне подання Генеральної прокуратури України, представник Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" подав суду відзиви на касаційну скаргу Фонду державного майна України та касаційне подання Генеральної прокуратури України. Поряд з цим, представники Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" надали суду додаткові пояснення щодо способу захисту прав зустрічного позову, застосування рішень Європейського суду з прав людини, добросовісності набуття спірного майна, тощо.

У наданих суду відзивах Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров’я" навів доводи щодо неправомірності тверджень Генеральної прокуратури України та Фонду державного майна України, викладених у касаційному поданні та касаційній скарзі, посилаючись на правильність та законність прийнятих судами попередніх інстанцій судових актів.

Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" у наданих суду відзивах стверджує про необґрунтованість доводів Фонду державного майна України та Генеральної прокуратури України, викладених у касаційному поданні та касаційній скарзі, із зазначенням про законність прийнятих судами попередніх інстанцій судових актів.

У судове засідання не з’явилися предствавники третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" та Відкритого акціонерного товариства "Міжрегіональний фондовий союз".

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи усі учасники процесу повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути касаційне подання та касаційну скаргу у відсутність представників вказаних третіх осіб.

При розгляді даної справи в судовому засіданні 05.12.2006р. судом була оголошена перерва на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України до 12.12.2006р. до 11год.00хв., відповідно в судовому засіданні 12.12.2006р. була оголошена перерва до 22.12.2006р. до 10год.30хв.

Розгляд касаційного подання Генеральної прокуратури України та касаційної скарги Фонду державного майна України, призначений на           22 грудня 2006р. на 10год.30хв., не відбувся у зв’язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді.

Ухвалою заступника голови Вищого господарського суду України    від 16.01.2007р. у даній справі, враховуючи складність справи, перебування головуючого судді на лікарняному, суддів колегії у відпустках, продовжено строк розгляду касаційного подання Генеральної прокуратури України та касаційної скарги Фонду державного майна України по 16.02.2007р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.01.2007р. розгляд касаційного подання Генеральної прокуратури України та касаційної скарги Фонду державного майна України призначено на

1 лютого 2007р. на 14год.30хв.

У судове засідання 01.02.2007р. представник Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" - Ігнатенко Т.В., надав довіреність дов. №02-04/96-136 від 04.05.2006р., термін дії якої закінчився, а тому не був допущений до участі у справі.

ВСТАНОВИВ:

17.03.2006р. позивач - Фонд державного майна України - звернувся до господарського суду міста Києва з вимогами до відповідачів - Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" та Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" і просить:

визнати за державою в особі Фонду державного майна України право власності на акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" в Акціонерному комерційному банку "Укрсоцбанк";

витребувати із незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного капіталу товариства;

зобов'язати зберігача - Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" - списати з рахунку в цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", які були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р., а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", які були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.;

зобов'язати зберігача - Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" - перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р., а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.;

зобов'язати Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка відповідно до ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" є підтвердженням права власності на акції у розмірі п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Позовні вимоги Фонд державного майна України обґрунтовує            статтею 387 Цивільного кодексу України, що надає власнику майна право витребувати його від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Безпідставність володіння Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" вказаним майном позивач обґрунтовує тим, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005р. у справі №18/196 договори купівлі - продажу №КПП-404 від 26.05.2003р. та №КПП-415 від 15.08.2003р. (на підставі яких Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" придбав у держави в особі Фонду державного майна України спірне майно) були визнані недійсними та зобов'язано Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України вказаний пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (в цій частині постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 залишена в силі постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005р.).

18.04.2006р. третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" звернулася до суду з позовом до Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк", в якому просить:

зобов'язати останнього провести безумовну операцію списання акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" з рахунку Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" шляхом зменшення такого рахунку на 151768991 акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн.;

відобразити виведення (вилучення) акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., за якими Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" здійснював депозитарний облік;

зобов'язати Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" припинити облік акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рахунках зареєстрованих осіб.

Позовні вимоги третя особа обґрунтовує тим, що з червня 2001р. вона здійснює ведення системи реєстру Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", в якій на момент подання позову на рахунку Фонду державного майна України обліковується 151768991 акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що перебувають у документарній формі. Стверджуючи про неможливість відповідачем обліковувати акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та необхідність здійснити безумовну операцію списання акцій з рахунку, відкритому в Акціонерному комерційному банку "Укрсоцбанк", третя особа із самостійними вимогами посилається на п.4.1.5, п.5.10.9 Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Про затвердження Положення про депозитарну діяльність" №61 від 26.05.1998р. та п.7.13 Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Про впорядкування діяльності з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів" №60 від 26.05.1998р.

18.04.2006р. Заступник Генерального прокурора України подав до суду заяву про вступ представника Генеральної прокуратури України у справу №2/168 з метою захисту інтересів держави відповідно до                          статтей 35, 36-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.29 Господарського процесуального кодексу України.

10.05.2006р. Заступник Генерального прокурора України звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Кабінету Міністрів України, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №2/168 до Фонду державного майна України та Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", в якій просить:

визнати право власності за державою на акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства;

зобов'язати Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" припинити дії, що порушують корпоративні права держави як власника акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства, а зокрема, припинити здійснення дій, передбачених ст.167 Господарського кодексу України;

зобов'язати Фонд державного майна України на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів акціонерного товариства, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор", здійснювати передбачені чинним законодавством дії по управлінню корпоративними правами держави у Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у межах належних державі акцій, а саме: здійснювати правомочності щодо участі в управлінні товариством; здійснювати контроль за ефективністю роботи товариства; здійснювати інші правомочності, передбачені законом та статутом товариства;

зобов'язати Фонд державного майна України включити до Реєстру корпоративних прав держави відомості про належні державі акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства.

Заявлені вимоги Заступник Генерального прокурора України обґрунтовує наявністю постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005р. та постанови Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 про визнання договорів купівлі-продажу акцій недійсними та зобов'язання Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України вказані пакети акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів". В обґрунтування заявлених вимог послався на наявність ухвали Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2005р. у справі №18/196, якою було роз'яснено порядок повернення акцій у державу, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич - Реєстратор" зазначено як особу, яка повинна надати виписку з реєстру власників іменних цінних паперів Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стан особового рахунку Фонду державного майна України щодо належних державі акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів". При цьому прокурор зазначає, що держава на час заявлення вимог до суду володіє корпоративними правами як власник вказаного пакету акцій, тоді як Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров’я" продовжує безпідставно користуватися корпоративними правами за вказаними пакетами акцій. Тому, на підставі статтей 321, 392 Цивільного кодексу України, інтереси держави, як власника, потребують захисту шляхом виконання корпоративних прав та зобов’язання Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" припинити дії, що порушують такі права держави, як власника вказаних пакетів акцій відповідно до статті 167 Господарського кодексу України. Крім того, прокурор в обґрунтування заявлених вимог відносно Фонду державного майна України зазначив про невиконання останнім обов’язків, передбачених статтею 171 Господарського кодексу України.

30.05.2006р. Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" подав до суду зустрічний позов до Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України та Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк", в якому просить:

заборонити державі Україна в особі Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України або через інших уповноважених осіб та органів витребувати у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", як у добросовісного набувача;

визнати право власності на пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я";

заборонити Акціонерному комерційному банку "Укрсоцбанк" здійснювати операції, пов'язані з переміщенням (списанням, переказом, переведенням, зарахуванням чи інше) з рахунку Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" (без його дозволу) на рахунок Фонду державного майна України пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

01.06.2006р. Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" подав до суду уточнення вимог зустрічної позовної заяви, в яких просить:

відмовити у задоволенні позову Фонду державного майна України до Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" та Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк";

відмовити у задоволенні позову Кабінету Міністрів України до Фонду державного майна України та Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я";

задовольнити зустрічний позов Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" до Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України;

заборонити державі Україна в особі Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України або через інших уповноважених осіб та органів витребувати у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", як у добросовісного набувача;

визнати право власності на пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я".

Зустрічні позовні вимоги Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" обґрунтовує придбанням вказаного пакету акцій за відплатними договорами та вважає себе добросовісним набувачем відповідно до статей 330, 388 Цивільного кодексу України, оскільки він не міг знати, що Фонд державного майна України не мав права відчужувати спірні пакети акцій у вчинений ним спосіб, а Кабінет Міністрів України не мав права видавати акти щодо приватизації такого змісту, які були ним видані. Посилаючись на те, що Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" не знав та не міг знати про перевищення державними органами приватизації своїх повноважень щодо продажу акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та допущені з їх боку порушення вимог законодавства під час організації та здійснення приватизації спірних пакетів акцій. А тому відповідно до ст.ст.330, 388 Цивільного кодексу України зазначені пакети акцій не можуть бути витребувані у нього як у добросовісного набувача, у випадку визнання недійсними договорів через незаконність дій іншої сторони, якою є держава, що також закріплено у імплементованих нормах міжнародного законодавства. При цьому Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" посилається на ст.386 Цивільного кодексу України, якою обґрунтовує звернення до суду з вимогою про заборону вчинення іншою особою дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. (колегія суддів: Домнічева І.О. –головуючий, Качан Н.І., Прокопенко Л.В.) у задоволенні позову Фонду державного майна України до Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" та Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" відмовлено повністю.

У задоволенні позову Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Кабінету Міністрів України до Фонду державного майна України та Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" відмовлено повністю.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" до Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" відмовлено повністю.

Зустрічний позов Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" до Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України задоволено повністю.

Заборонено державі в особі Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України або через інших уповноважених осіб та органів витребувати у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п’ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", як у добросовісного набувача.

Визнано право власності на пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п’ятдесят відсотків плюс одна акція (двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція) статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я".

Стягнуто з Фонду державного майна України на користь Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 12835грн. витрат по сплаті державного мита та 59грн. витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнуто з Кабінету Міністрів України на користь Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 12835грн. витрат по сплаті державного мита та 59грн. витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" мотивоване тим, що останній не знав і не міг знати, що видані державними органами уповноваженими власником майна (державою) акти про умови (порядок, спосіб) відчуження спірного майна та укладені на підставі них договори у майбутньому будуть визнані такими, які не відповідають законодавству. Визнані судом недійсними договори купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р. та №КПП-415 від 15.08.2003р. є відплатними договорами. Суд дійшов висновку, що набувач майна не знав і не міг знати, що укладаючи договори купівлі-продажу на підставі незаконних актів державних органів із особою, яка не має право здійснити відчуження державного майна, внаслідок чого Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" є добросовісним набувачем, а тому майно, яке перебуває у законному володінні добросовісного набувача, витребуванню не підлягає згідно ст.ст.330, 388 Цивільного кодексу України та норм міжнародного законодавства, які імплементовані до національного законодавства України.

У задоволенні вимог Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Фонду державного майна України та Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", а також позовних вимог Фонду державного майна України до Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" та Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" судом першої інстанції відмовлено повністю з вищенаведених підстав.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" до Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" судом першої інстанції відмовлено повністю на підставі ст.1 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", пунктів 3.4.3, 7.12.2 рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Про впорядкування діяльності з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів" від 26.05.1998р. №60, з мотивів того, що вказані пакети акцій, які перебувають у бездокументарній формі та становлять п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", на момент подання позову третьої особи з самостійними вимогами по даній справі –Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор" обліковувалися на рахунку Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", відкритому у зберігача - Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк". А відповідно до пунктів 10.1 –10.6, 10.8, 1.2 "Положення про депозитарну діяльність", затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №61, реєстратор не є особою, якій одноособово належить право здійснювати власними діями операцію щодо матеріалізації акцій.

Судом першої інстанції в рішенні зазначено, що операція з матеріалізації акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" не відбулася, законних підстав для її проведення не існувало, власник рахунку - Фонд державного майна України розпорядження на матеріалізацію акцій не видавав.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168 (колегія суддів у складі головуючого судді: Сотнікова С.В., суддів Дикунської С.Я., Дзюбко П.О.) рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. у справі №2/168 залишено без змін з підстав відповідності обставинам справи та вимогам закону, зокрема ст.ст.330, 388 Цивільного кодексу України. Суд апеляційної інстанції вважав правомірним визнання місцевим господарським судом Промислово –фінансовий консорціум "Придніпров'я" добросовісним набувачем пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" розміром двадцять п’ять відсотків статутного фонду товариства (75884495 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, номінальною вартістю пакета акцій 18971123,75грн) та розміром двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства (75884496 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, номінальною вартістю пакета акцій 18971124грн.), які не можуть бути витребувані із законного володіння Промислово–фінансового консорціуму "Придніпров'я" за статтями 387, 388 Цивільного кодексу України.

Генеральна прокуратура України подала до господарського суду м.Києва касаційне подання від 26.10.2006р. №05/1/1-18578-03 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. та рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. у справі №2/168, в якому просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168, прийняти нове рішення, яким у зустрічному позові Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" відмовити повністю, задовольнити в повному обсязі позов Генеральної прокуратури України, стверджуючи, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. та рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. у даній справі прийняті з неправильним застосуванням норм процесуального й матеріального права і без повного з'ясування обставин, які мають значення для справи, та відповідно до статті 11110 Господарського процесуального кодексу України є підставою для їх скасування.

У касаційному поданні Генеральна прокуратура України посилається на порушення Київським апеляційним господарським судом                           статті 20 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справу розглянуто судом у неповноважному, незаконному складі колегії суддів, за відсутністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор", не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду. Поряд з цим, Генеральна прокуратура України посилається на неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 29, 56, 60 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті до розгляду зустрічного позову Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" до третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору –Кабінету Міністрів України без доказів надіслання сторонам у даній справі доданих до неї матеріалів. Генеральна прокуратура України також зазначає, що, приймаючи судові рішення у даній справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з доведеності заявлених вимог, проте такого висновку суди дійшли передчасно, без належного з'ясування дійсних обставин справи, що є порушенням статей 32-34,43 Господарського процесуального кодексу України.

Генеральна прокуратура України стверджує, що суд апеляційної інстанції неправомірно погодився з висновками суду першої інстанції, що Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров’я" є добросовісним набувачем, оскільки останній не міг знати, що Фонд державного майна України не мав права відчужувати спірне майно у вчинений ним спосіб. Разом з тим, звертає увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховані рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій у справі №18/196 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних пакетів акцій та застосований інший правовий наслідок недійсності угод - неможливість витребування спірного майна та набуття добросовісним набувачем права власності на таке майно на підставі статей 330, 388 Цивільного кодексу України. При цьому, висновки суду апеляційної інстанції зроблені внаслідок неправильного застосування статей 11, 216, 330, 387, 388 Цивільного кодексу України та                      статті 48 Цивільного кодексу УРСР.

29.11.2006р. до Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга Фонду державного майна України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. та рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. у справі №2/168, в якій Фонд державного майна України просить скасувати вищезазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фонду державного майна України. У касаційній скарзі Фонд державного майна України посилається на те, що рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим підлягає скасуванню. При цьому Фонд державного майна України посилається на те, що в порушення статті 129 Конституції України, статей 4-2, 4-3, 22 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор", яке не було належним чином повідомлено про час і місце засідання суду. Фонд державного майна України вважає, що судом апеляційної інстанції не надано правової оцінки та не досліджено питання правомірності прийняття до спільного розгляду, і як наслідок, її розгляд, зустрічної позовної заяви Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", яка не відповідала вимогам статті 63 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми, запроваджені статтею 48 Цивільного кодексу УРСР та частиною 3 статті 216 Цивільного кодексу України, внаслідок чого фактично змінені правові наслідки недійсності правочинів у справі №18/196. Судами неправильно застосовані вимоги статей 388 та 1212 Цивільного кодексу України, що призвело до неправильного висновку про права і обов’язки сторін.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та доводи, викладені у касаційному поданні Генеральної прокуратури України та касаційній скарзі Фонду державного майна України на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, подані Промислово –фінансовим консорціум "Придніпров'я" та Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" відзиви на касаційне подання та касаційну скаргу, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність їх юридичної оцінки і застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в прийнятих ними судових актах, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційне подання Генеральної прокуратури України підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга Фонду державного майна України підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26.05.2003р. між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" було укладено договір №КПП-404 купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом, за яким Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" придбав пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" розміром двадцять п’ять відсотків статутного фонду товариства та кількістю 75884495 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна та номінальною вартістю пакета акцій 18971123,75грн.

Договір укладено за результатами конкурсу, що був оголошений Фондом державного майна України 26.02.2003р. (офіційне оголошення у газеті "Відомості приватизації" від 26.02.2003р. №7(244).

Наказом Фонду державного майна України від 26.05.2003р. №858 "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" було визнано переможцем конкурсу Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я".

У пункті 1 договору №КПП-404 від 26.05.2003р. зазначено, що його укладено на підставі Протоколу конкурсної комісії з продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" від 26.05.2003р. (затвердженого Фондом державного майна України 26.05.2003р.) та Наказу Фонду державного майна України від 26.05.2003р. №858 "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів". Цим пунктом договору встановлено, що покупець набуває право отримати в управління пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у розмірі двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства, що закріплений в державній власності та складав 75884496 простих іменних акцій. Договором визначено, що покупець набуває право придбання пакету акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у розмірі двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства у разі прийняття рішення про його продаж.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" від 28.07.2003р. №467-р визнано за необхідне здійснити достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій у розмірі двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Згідно уточненого плану розміщення акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 15.08.2003р. №1464, до продажу запропоновано пакет акцій розміром двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства.

15.08.2003р. між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" було укладено договір №КПП-415 купівлі-продажу пакету акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", за яким Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" придбав пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 75884496 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. кожна, загальною номінальною вартістю 18971124грн., що становить двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Згідно пунктів 2 договорів №КПП-404 від 26.05.2003р. та №КПП-415 від 15.08.2003р. об'єктами продажу були знерухомлені пакети акцій (переведені у бездокументарну форму), випущені у документарній формі.

Вартість придбаного пакета акцій у розмірі двадцять п’ять відсотків статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" сплачена Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" на користь держави платіжними дорученнями №4 від 20.04.2003р., №28 від 26.05.2003р. Вартість пакета акцій у розмірі двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" сплачена Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" на користь держави платіжним дорученням №71 від 15.08.2003р.

Згідно виписки про стан рахунку від 26.05.2003р., пакет акцій у розмірі двадцять п’ять відсотків статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" зарахований Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" на рахунок Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" у цінних паперах.

Згідно виписки про стан рахунку від 15.08.2003р. пакет акцій у розмірі двадцять п’ять відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" зарахований Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" на рахунок Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" у цінних паперах.

Судами встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 договори №КПП-404 від 26.05.2003р. та №КПП-415 від 15.08.2003р. визнані недійсними на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент укладання договорів) через невідповідність законодавству.

При розгляді даної справи суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги висновки судів апеляційної та касаційної інстанцій у справі №18/196 щодо наслідків визнання недійсними зазначених договорів купівлі-продажу, здійснили переоцінку визнання їх недійсними всупереч статті 35 Господарського процесуального кодексу України та дійшли неправильного висновку про добросовісне набуття Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" спірних пакетів акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та відсутність у держави в особі Фонду державного майна України та інших уповноважених органів права витребувати спірні пакети акцій у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я". При цьому суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, запроваджені статтями 330 та 388 Цивільного кодексу України.

Однак з такими висновками судів по даній справі колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитися, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 поряд з визнанням недійсними зазначених договорів купівлі-продажу на підставі частини 2 статті 48 Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент укладання договорів) були застосовані наслідки визнання їх недійсними, а саме: зобов’язано Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п’ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Суди попередніх інстанцій у даній справі не врахували, що постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 встановлено, що Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" не є та ніколи не був власником пакетів акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" двадцять п’ять відсотків та двадцять п’ять відсотків плюс одна акція: договори купівлі-продажу цих пакетів акцій укладені 26.05.2003р. та 15.08.2003р., визнані господарським судом недійсними на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР з моменту їх укладення (ч.1 ст.59 Цивільного кодексу УРСР) із зазначенням, що недійсні договори не можуть бути підставою для виникнення у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" права власності на спірні пакети акцій.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Суди першої та апеляційної інстанцій у даній справі не врахували вищезазначені висновки суду касаційної інстанції у справі №18/196 та неправильно застосували норми процесуального права, запроваджені                        статтею 35 Господарського процесуального кодексу України щодо преюдиціальності фактів, встановлених судом.

Постанова Вищого господарського суду України від 26.08.2005р. у справі №18/196 є законною та чинною.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статей 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Поряд з цим, судами першої та апеляційної інстанцій не прийнято до уваги, що судове рішення у справі №18/196 не виконане в порушення                            статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків…   які продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до спірних правовідносин повинні застосовуватись норми Цивільного кодексу України.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судами попередніх інстанцій не враховано, що відповідно                      до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При постановлені судових актів у даній справі суди першої та апеляційної інстанцій не врахували приписи статті 392 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" не визнає та оспорює право власності держави на спірні пакети акцій, суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили Фонду державного майна України та Заступнику Генерального прокурора України у задоволенні вимог про визнання за державою права власності на спірні пакети акцій.

Статтею 50 Закону України "Про власність" передбачено право власника витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Право власника витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, встановлено                       статтею 387 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.  Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Суди попередніх інстанцій не врахували зазначені норми матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень у даній справі.

Враховуючи висновки суду касаційної інстанції у справі №18/196 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних пакетів акцій з моменту їх укладення, невиконання цього судового рішення в частині зобов’язання Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" повернути державі спірні пакети акцій, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі про наявність у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" правової підстави володіння спірним майном –пакетами акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п’ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не врахували, що визнання судом недійсними зазначених договорів у справі №18/196 позбавило Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" правової підстави володіння спірним майном.

Невірне застосування судами першої та апеляційної інстанцій зазначених норм матеріального права призвело до безпідставної відмови Фонду державного майна України у задоволенні позовної вимоги про витребування майна з незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров’я" акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного капіталу товариства.

Поряд з цим, судовими інстанціями у даній справі встановлено, що Наказом Фонду державного майна України від 28.09.1999р. №1813, за результатом конкурсу по визначенню зберігача державного пакету акцій, що будуть знерухомлені, переможцем було визнано Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк".

27.10.1999р. Фондом державного майна України та Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" було укладено договір №11193 про відкриття рахунку в цінних паперах, відповідно до умов якого Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" зобов'язувався надавати Фонду державного майна України послуги зберігача цінних паперів.

На підставі укладеного 26.05.2003р. договору №КПП-404 купівлі - продажу пакету знерухомлених акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом, відчужений пакет акцій був списаний з рахунку Фонду державного майна України у зберігача - Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" та зарахований на рахунок Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" у зберігача - Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк".

Між Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" та Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" був укладений договір від 26.05.2003р. №2220/03 про відкриття рахунку у цінних паперах, відповідно до якого Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" зобов'язався надавати послуги зберігача цінних паперів Промислово-фінансовому консорціуму "Придніпров'я".

Після укладення 15.08.2003р. між Фондом державного майна України та Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" договору №КПП-415 купівлі-продажу, пакет знерухомлених акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" розміром двадцять п’ять відсотків плюс одна акція 15.08.2003р. був списаний з рахунку Фонду державного майна України у зберігача - Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" та зарахований на рахунок Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" у зберігача - Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк".

При цьому судові інстанції встановили, що спірні пакети акцій були знерухомлені, матеріалізація їх не проводилася, форма акцій не змінювалася, з рахунку Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", відкритому у зберігача Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк", на інші рахунки інших осіб спірні пакети акцій не перераховувалися з моменту зарахування акцій після їх придбання Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" бездокументарна форма цінного паперу –це здійснений зберігачем обліковий запис, який є підтвердженням права власності на цінний папір. Знерухомлення цінних паперів - це переведення цінних паперів, випущених в документарній формі, в бездокументарну форму шляхом депонування сертифікатів у сховищах зберігача цінних паперів та/або депозитарію з метою забезпечення подальшого їх обігу у вигляді обліку запису на рахунках у зберігача цінних паперів або/та депозитарію.

Функції та операції зберігачів чи депозитаріїв регулюються Положенням про депозитарну діяльність, затвердженим рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №61 (далі –Положення №61).

Діяльність, пов'язана із зберіганням цінних паперів та обліком прав власності на них здійснюється на підставі договору про відкриття рахунку у цінних паперах, який укладається, в тому числі власником цінних паперів з обраним ним зберігачем (п.1 ст.7 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні").

Відповідно до пункту 5.10 Положення №61 обслуговування операцій з цінними паперами (до яких належать також операції із списання та зарахування) здійснюються також за письмовим розпорядженням депонента (власника цінних паперів, з яким зберігач уклав договір про відкриття рахунку в цінних паперах) або внаслідок виконання безумовної операції.

Безумовна операція з управління рахунком в цінних паперах –це списання, зарахування або переказ цінних паперів на рахунку в цінних паперах власника без його розпорядження у випадках, передбачених законодавством (п.1.2 Положення №61).

Пунктом 5.10.9 Положення №61 визначено серед письмових документів, на підставі яких здійснюються безумовні операції, вирок або рішення суду.

Згідно частини 4 статті 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" підтвердженням права власності на знерухомлені цінні папери є виписка з рахунку цінних паперів, що видається зберігачем.

Зазначені приписи Закону та Положення не були враховані судами при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови у даній справі, що зумовило необґрунтовану відмову Фонду державного майна України в задоволенні позовних вимог про зобов’язання зберігача - Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" - списати з рахунку в цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; зобов'язання зберігача –Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк" - перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; зобов'язання Акціонерного комерційного банку "Укрсоцбанк" надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка відповідно до ст.5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" є підтвердженням права власності на акції у розмірі п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів".

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій правомірно відмовили Заступнику Генерального прокурора України в інтересах Кабінету Міністрів України в частині вимог щодо зобов’язання Фонду державного майна України на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів акціонерного товариства, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич-Реєстратор", здійснювати передбачені чинним законодавством дії по управлінню корпоративними правами держави у Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" в межах належних державі акцій, а саме: здійснювати правомочності щодо участі в управлінні товариством; здійснювати контроль за ефективністю роботи товариства; здійснювати інші правомочності, передбачені законом та статутом товариства, та зобов’язання Фонду державного майна України включити до Реєстру корпоративних прав держави відомості про належні державі акції Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства, оскільки ці вимоги не доведені, не обґрунтовані та не підтверджені матеріалами даної справи.

Суди попередніх інстанцій правомірно відмовили Заступнику Генерального прокурора України в інтересах Кабінету Міністрів України в частині вимоги щодо зобов’язання Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" припинити дії, що порушують корпоративні права держави як власника акцій Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 штук простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25грн. та загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що складає п'ятдесят відсотків плюс одна акція статутного фонду товариства, а зокрема, припинити здійснення дій, передбачених статтею 167 Господарського кодексу України, якою встановлений зміст корпоративних прав. Зазначена норма носить диспозитивний характер. Заявлена вимога в цій частині не конкретизована і не підлягає задоволенню у зв'язку з її необґрунтованістю.

Враховуючи наявність у держави права власності на спірні пакети акцій та відсутність у Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" правової підстави придбання цих спірних пакетів акцій, внаслідок визнання судом недійсними договорів купівлі-продажу у справі №18/196 на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР, суди попередніх інстанцій дійшли невірного висновку про добросовісність набуття Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" спірних пакетів акцій за цими договорами купівлі-продажу, із застосуванням положень запроваджених статтями 330, 388 Цивільного кодексу України.

Виходячи з статті 388 Цивільного кодексу України, недобросовісним є такий набувач, який знав або повинен був знати , що відчужувач, у якого він отримав майно, не має права його відчужувати.

Твердження Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" про те, що він не знав або не міг знати про відсутність у Фонду державного майна України права на відчуження спірного майна не відповідає матеріалам справи, оскільки нормативно-правові акти, які регулюють діяльність Фонду державного майна України офіційно оприлюднені відповідно до чинного законодавства, а тому є загальнодоступними.

Посилання судів першої та апеляційної інстанції по даній справі на придбання Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" спірного майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, не відповідає висновкам суду у справі №18/196.

Застосування судами попередніх інстанцій статті 388 Цивільного кодексу України, із зазначенням про придбання Промислово-фінансовим консорціумом "Придніпров'я" спірних пакетів акцій за відплатними договорами, які визнані судом недійсними, є неправильним.

Враховуючи вищезазначене, судові інстанції по даній справі необґрунтовано задовольнили зустрічні позовні вимоги Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я".

Твердження Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" про правомірне застосування судами першої та апеляційної інстанцій                    статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини та Рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. по справі "Стретч проти Сполученого Королівства", безпідставне, оскільки в цій статті Протоколу йдеться про захист прав власності саме власника, а в зазначеному Рішенні вказано про перевищення повноважень місцевою адміністрацією при позбавлені громадянина права на подовження договору оренди землі, тоді як у справі №18/196 спірні договори купівлі-продажу визнані недійсними судом у зв’язку з невідповідністю їх законодавству, що позбавило Промислово-фінансовий консорціум "Придніпров'я" правової підстави набуття права власності на спірне майно.

Доводи Генеральної прокуратури України та Фонду державного майна України про порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права при розгляді даної справи щодо прийняття оскаржуваної постанови неповноважним та незаконним складом колегії суддів, а також про неналежне повідомлення ТОВ "Славутич-Реєстратор", не підтверджені матеріалами справи, а тому відхиляються.

Колегія суддів Вищого господарського суду України також враховує, що Генеральна прокуратура України та Фонд державного майна України в касаційному поданні та касаційній скарзі стверджують факт порушення судовими інстанціями не лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів, але оцінка доказів, на підставі яких судові інстанції дійшли висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосування попередніми інстанціями норм матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З'ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст.1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що місцевий та апеляційний господарські суди повно встановили фактичні обставини справи, однак прийняли помилкові судові рішення в частині задоволення зустрічної позовної заяви Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", та відмови в повному обсязі у задоволенні позовної заяви Фонду державного майна України і відмови Заступнику Генерального прокурора України у частині вимог про визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на акції Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово - фінансового консорціуму "Придніпров'я" в Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк», внаслідок їх неправильної юридичної оцінки.

Оскільки касаційна інстанція дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання за державою в особі Фонду державного майна України право власності на акції Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово - фінансового консорціуму "Придніпров'я" в Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк»; про витребування з незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" акцій Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства; про зобов’язання зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- списати з рахунку в цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; про зобов'язання зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; про зобов'язання Акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк»надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка відповідно до ст.5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»є підтвердженням права власності на акції у розмірі 50% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», а також про необґрунтованість зустрічних позовних вимог Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я", касаційне подання Генеральної прокуратури України підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга Фонду державного майна України підлягає задоволенню повністю.

Рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168 підлягають скасуванню частково з прийняттям в цій частині касаційною інстанцією відповідно до п. 2 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України, нового рішення про задоволення  позовної заяви Фонду державного майна України повністю, та задоволення позовної заяви Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Кабінету Міністрів України в частині визнання за державою в особі Фонду державного майна України право власності на акції Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово - фінансового консорціуму "Придніпров'я" в Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк»; витребування з незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" акцій Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства; зобов’язання зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- списати з рахунку в цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; зобов'язання зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.; зобов'язання Акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк»надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка відповідно до ст.5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»є підтвердженням права власності на акції у розмірі 50% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», а також про відмову повністю у задоволенні зустрічних позовних вимог Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я".

В решті рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168 залишається без змін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 п.2, ст.11110, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Генеральної прокуратури України задовольнити частково.

Касаційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити повністю.

Рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168 скасувати частково і прийняти нове рішення, яким:

Позовну заяву Фонду державного майна України задовольнити повністю, а позовну заяву Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Кабінету Міністрів України задовольнити частково.

Визнати за державою в особі Фонду державного майна України право власності на акції Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства, які на момент подання позову знаходяться на рахунку Промислово - фінансового консорціуму "Придніпров'я" в Акціонерному комерційному банку «Укрсоцбанк».

Витребувати з незаконного володіння Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" акції Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»у кількості 151768991 штук, загальною номінальною вартістю 37942247,75грн., що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу товариства.

Зобов’язати зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- списати з рахунку в цінних паперах Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.

Зобов'язати зберігача - Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»- перерахувати на рахунок у цінних паперах №051369 Фонду державного майна України 75884495 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971123,75грн., що становить 25% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-404 від 26.05.2003р.; а також 75884496 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн. на загальну суму 18971124грн., що становить 25% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», що були предметом договору купівлі-продажу №КПП-415 від 15.08.2003р.

Зобов'язати Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк»надати Фонду державного майна України виписку з рахунку у цінних паперах, яка відповідно до ст.5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»є підтвердженням права власності на акції у розмірі 50% плюс одна акція статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів».

У задоволенні зустрічної позовної заяви Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" відмовити повністю."

В решті рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2006р. у справі №2/168 залишити без змін.

Стягнути з Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я" (, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Пісаржевського, 1-А) в доход Державного бюджету України державне мито у сумі 12750грн.

Господарському суду м. Києва доручити видати накази у справі №2/168.

Головуючий
Т. Козир

Судді:
С. Владимиренко

С. Шевчук