ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 7/445/19

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Овечкіна В.Е.,

суддів :
Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача
- Петренко Ю.О.,

відповідачів
- Рибак В.В., Сідякін В.О.,

розглянувши у відкритому  судовому засіданні
касаційну скаргу

Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на  постанову
від 19.09.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі
№7/445/19

за позовом
ТОВ “АПК “Нива України”

до
1.Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;
2.Київської обласної ради

про
стягнення 62888,57 грн. збитків
та зобов’язання другого відповідача вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 07.05.2007 (суддя Карпечкін Т.П.) позов задоволено частково –на підставі ст.ст.525,526 ЦК України та ст.224 ГК України стягнуто з Гатненської сільської ради 62888,57 грн. збитків, понесених позивачем внаслідок невиконання першим відповідачем (замовником) зобов’язань по оплаті виконаних робіт за договором підряду від 12.07.2004. В частині позовних вимог до другого відповідача відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 (судді: Андрейцева Г.М., Писана Т.О., Мазур Л.М.) рішення скасовано частково. Позовні вимоги до першого відповідача задоволено частково - на підставі ст.ст.525,526 ЦК України та ст.224 ГК України стягнуто на користь ТОВ “АПК “Нива України” з Гатненської сільської ради 62888,57 грн. збитків. В задоволенні решти позовних вимог –20000 грн. адвокатських послуг відмовлено. В частині позову до Київської обласної ради провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку з непідвідомчістю господарським судам України адміністративних справ.

Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в поданій касаційній скарзі просить постанову скасувати, рішення залишити без змін,  посилаючись на те, що перший відповідач не заперечував проти фактів виконання робіт по договору підряду, їх прийняття та неоплати. Скаржник вважає, що постанова суперечить ст.ст.526, 610, 837 Цивільного кодексу України, ст.224 Господарського кодексу України, ст.ст.101, 104 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова та рішення від 07.05.2007 –скасуванню в частині позовних вимог про стягнення 62888,57 грн. збитків та в частині стягнення 30000 грн. витрат на оплату послуг адвоката з передачею справи на новий розгляд в цій частині до господарського суду Київської області з наступних підстав.

Скасовуючи частково рішення та припиняючи провадження у справі в частині позовних вимог до другого відповідача апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Позивач свої зобов'язання за договором підряду від 12.07.2004 виконав належним чином, вартість виконаних робіт становить 62888,57 грн., про що свідчить підписаний обома сторонами акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт по ремонту нежилого приміщення від 28.02.2005, проте, відповідач всупереч вимогам ст.ст.525,526 ЦК України та п.3.2 договором підряду від 12.07.2004 вартість виконаних робіт позивачу у встановлений місячний термін не сплатив.

Заявлені позивачем до відшкодування адвокатські витрати (30000 грн.) є неспіврозмірними та завищеними, а тому суд визнав обгрунтованим та правомірним розмір витрат на послуги адвоката в сумі 10000 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України провадження у справі в частині позовних вимог до другого відповідача (Київської обласної ради) підлягає припиненню, оскільки згідно з ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України позовна вимога про зобов’язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, про що представником позивача заявлялося клопотання від 16.04.2007.

Колегія погоджується з висновком апеляційного суду в частині припинення на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України провадження у справі по позовних вимогах до другого відповідача (Київської обласної ради) з тих мотивів, що відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України позовна вимога про зобов’язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії (забезпечити надходження бюджетних коштів до бюджету Гатненської сільської ради) має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Однак, колегія не може погодитися з висновками судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог до першого відповідача з огляду на наступне.

Судами залишено поза увагою положення ч.4 ст.879 ЦК України, у відповідності з якими оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об’єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений  за погодженням сторін.

Зазначене застереження передбачено в п.3.3 укладеного між сторонами договору будівельного підряду від 12.07.2004, згідно якого за взаємною згодою сторін порядок розрахунку може бути змінений на іншу форму, яка не заборонена чинним законодавством України.

Згідно вимог ч.4 ст.879 та з врахуванням п.3.3 договору підряду від 12.07.2004 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, якою зафіксовано загальну вартість ремонтних робіт (62888,57грн.) та встановлено інший (негрошовий) порядок розрахунків за проведений підрядником ремонт приміщення по вул.Київській,138 в с.Гатне Київської області, а саме передбачено сплату вартості ремонту здійснювати за рахунок відшкодування вартості наданих Гатненською сільською радою послуг, сума та характер яких визначатиметься  згідно окремих угод.  Таким чином, сторонами за взаємною згодою встановлено механізм припинення зобов’язання за договором підряду від 12.07.2004 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких не встановлений (ст.601 ЦК України), оскільки додаткова угода №1 не передбачає термінів укладення окремих угод щодо зарахування вартості наданих першим відповідачем послуг.

Судами не надано належної оцінки умовам п.3.3 договору будівельного підряду від 12.07.2004 та додаткової угоди №1 до договору їх сукупності, в зв'язку з чим не виключається наявність підстав вважати, що додатковою угодою №1 до договору підряду від 12.07.2004 встановлено інший, ніж в п.3.2 цього договору, порядок розрахунків, а факт укладення цієї угоди сторонами не заперечується.

Окрім того, судами не досліджено, що на виконання п.1 зазначеної вище додаткової угоди між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 30.07.2004 до договору оренди від 12.07.2004 (а.с.78). Цією окремою угодою визначено зарахування щомісячної орендної плати за займане позивачем приміщення по вул.Київській, 138 в с.Гатне Київської області та вартості ремонту цього ж приміщення, проведеного позивачем, що відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.776 ЦК України, згідно якого орендар має право відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю. Саме ремонт орендованого позивачем приміщення площею 55 кв.м. по вул.Київській, 138 в с.Гатне Київської області є предметом договору підряду від 12.07.2004 (п.1.1 договору)

Згідно зі ст.886 ЦК України (відповідальність замовника) у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов’язків за договором будівельного підряду він відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, судом з достовірністю не встановлено та позивачем не доведено невиконання чи неналежне виконання першим відповідачем своїх зобов’язань за договором підряду від 12.07.2004, оскільки додатковою угодою №1 до нього не визначено строки укладення окремих угод щодо зарахування вартості наданих першим відповідачем послуг та вартості проведених позивачем ремонтних робіт.

Вказана додаткова угода є чинною, доказів визнання її недійсною або розірвання у встановленому порядку сторонами не надано.

За таких обставин не виключається відсутність підстав для відшкодування збитків.

Касаційна інстанція також визнає помилковим вирішення апеляційним судом питання про відшкодування витрат позивача на оплату послуг адвоката шляхом часткової відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 30000 грн. адвокатських послуг, оскільки,згідно зі ст.ст.44,48,49 ГПК України витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню у складі інших судових витрат у порядку, передбаченому ст.ст.44,48,49 ГПК України, а не шляхом задоволення позовних вимог про стягнення таких витрат. Окрім того, позовні вимоги з цього приводу позивачем не заявлялися.

Зазначеним обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного господарського спору, судами першої та апеляційної інстанції  всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надано ретельної правової оцінки, а згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Зважаючи на викладене, касаційна інстанція на підставі ч.2                                ст.1115 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам справи, в зв’язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд в частині позовних вимог про стягнення 62888,57 грн. збитків та в частині стягнення 30000 грн. витрат на оплату послуг адвоката для достовірного з’ясування інших обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій частині позовних вимог.

Разом з тим, колегія не може прийняти до уваги доводи скаржника щодо укладення договору підряду від 12.07.2004 від імені першого відповідача неуповноваженою на це особою (сільським головою) без затвердження договору на пленарному засіданні Гатненської сільської ради та при непогодженні його певних істотних умов (страхування об'єкту підряду тощо), оскільки зазначені питання свідчать про оспорювання даного договору першим відповідачем, а тому можуть бути лише предметом іншого позовного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області від 07.05.2007 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.09.2007 у справі №7/445/19 скасувати в частині позовних вимог про стягнення 62888,57 грн. збитків та в частині стягнення 30000 грн. витрат на оплату послуг адвоката з передачею справи на новий розгляд в цій частині позовних вимог до господарського суду Київської області.

В решті постанову від 19.09.2007 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                                                                                     В.Овечкін

Судді:                                                                                                                                                    Є.Чернов

В.Цвігун