ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16.10.2007р.
м.Київ
№ 48/31-А

13:55

За позовом
Приватного підприємства „Надія-Транс”

До
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті

Про
визнання нечинним рішення

Суддя
Сулім В.В.

Секретар судового засідання
Салтан В.В.

Представники сторін:

Від позивача:
Прокопенко В.В. –пред. за довір.

Від відповідача:
Громовий К.В. –пред. за довір.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач з вернувся звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом Територіального управління Головавтотрансінспекція у м. Києві про визнання нечинним рішення від 28.11.06р. ліцензійної комісії Головавтотрансінспеції в частині анулювання ліцензії ПП „Надія-Транс” та стягнення з відповідача судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що директор підприємства не порушував ст. 20 Закону України „Про автомобільний транспорт”, п.2.3.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування, оскільки не сплили 5 років з моменту набрання чинності цим Ліцензійними умовами; п.5.10 акту перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов від 17.11.06р. № 328 містить відомості, які не відповідають дійсності; п.5.2 акту не може вважатися порушенням, оскільки Ліцензійні умови не визначають форми журналу обліку інструктажу безпеки руху; чинним законодавством не забороняється зберігання транспортних засобів власниками у спеціально пристосованих для цього власних гаражах, а більшість транспортних засобів Позивача є орендованими; порушення зазначені у п.5.3 Акту носять спорадичний характер та усуваються керівництвом за фактами виявлення; графіки ТО-1 та ТО-2 за жовтень та листопад місяці 2006 року на підприємстві в наявності; відсутність ліцензійних карток на 4 нові транспортні засоби, які не працюють на маршрутах не є порушенням, оскільки відповідно до Ліцензійних умов ліцензійні картки оформлюються лише на транспортні засоби, які безпосередньо використовуються для надання послуг, що підлягають ліцензуванню; інформація про нові довідки про медичний огляд, нові поліси страхування від нещасних випадків, та нові поліси страхування цивільно-правової відповідальності не подавалися у зв’язку з тим, що дані документи фактично продовжили строк дії попередніх, а склад водіїв та автомобілів не змінився; одночасно із перевіркою Відповідача на підприємстві проводилася перевірка ще одним контролюючим органом, який вимагав надання одних і тих самих документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 20.01.07р. було відкрито провадження по справі №48/31-А та призначено її до розгляду.

27.02.07р. Позивач надав суду доповнення до позовної заяви, в яких Позивач зазначив, що посвідчення на перевірку і документи, що засвідчують особу голови та членів комісії Відповідач не надав; на порушення п.5.6 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов порушення більшість зазначених в Акті порушень зазначаються з посиланням на одну і ту саму статтю Ліцензійних умов без посилання на конкретні пункти статті; не відповідає дійсності вказівка у п.5.2 Акту Відповідача, що журнал реєстрації дорожньо-транспортних пригод відсутній.

27.02.07р. Відповідач надав суду клопотання про залучення в якості другого відповідача Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті.

27.02.07р. Господарський суд міста Києва ухвалив замінити неналежного відповідача Територіальне управління Головавтотрансінспекції у м. Києві належним –Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті.

23.04.07р. Відповідач надав суду заперечення по суті позовних вимог щодо рішення Головавтотрансінспеції про анулювання ліцензії ПП „Надія-Транс”, де просить у задоволені позову відмовити з наступних підстав: рішення про анулювання ліцензії ПП „Надія-Транс” було винесено після встановлення порушення ліцензіатом ст. 17 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності, а саме ліцензіатом не повідомлено орган ліцензування про зміну даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії; згідно із ст. 21 вказаного Закону таке порушення є однією з підстав для анулювання ліцензії.

24.04.07р. Позивач звернувся до суду із заявою про виклик свідків, які були присутні під час перевірки та в засіданні Ліцензійної комісії Відповідача, а саме: Артеменка Юрія Олександровича та Артеменко Костянтина Олександровича.

22.05.07р. Позивач звернувся до суду з проханням забезпечити позов шляхом призупинення дії спірного рішення Відповідача до прийняття судом рішення по даній справі.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.05.07р. зупинив дію рішення Ліцензійної комісії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у м. Києві від 28.11.06р. в частині анулювання ліцензії Приватного підприємства „Надія-Транс”.

08.05.07р. у судовому засідання свідка Артеменка Костянтин Олександрович судом приведено до присяги. Свідок у судовому засіданні показав наступне: працівники відповідача під час перевірки не пред’явили посвідчення на право перевірки та документи, які засвідчують особу голови та членів комісії. Під час перевірки в офісі позивача, де саме відбувалась перевірка, переважно був присутній лише заступник директора з експлуатації Артеменко К.О. Як він пояснив - повноважень представництва позивача він не має та не мав на момент перевірки. Також він пояснив, що лише директор Артеменко Ю.О., згідно із статутом та наказом №1 лише директор має право представляти інтереси позивача, у т.ч. бути присутнім при перевірці, розписуватись від імені позивача тощо. Зі слів свідка, журнал реєстрації дорожньо-транспортних пригод надавався для перевірки, проте в акті перевірки зазначили, що він був відсутній. На момент перевірки відповідача вже тривала перевірка Державної інспекції з контролю за цінами Київської області, яка для перевірки використовувала ті самі документи позивача, як-то договори на маршрути, паспорти маршрутів, таблиці вартості, дорожні листи, журнали та інші документи, що зробило неможливим одночасне подання вказаних документів при перевірці відповідача. Також, свідок показав, що під час перевірки посвідчення на механіка було надано відповідачу. Свідок підтвердив те, що на момент перевірки графіки планування робіт ТО-1 та ТО-2 за жовтень та листопад місяці 2006 року у позивача були в наявності та були надані на перевірку. Також, свідок підтвердив, що акт перевірки №328/1, на підставі якого прийнято спірне рішення, позивачу або його уповноваженим представникам не направлявся, а про час та місце засідання ліцензійної комісії дізнався директор Артеменко Ю.О., зателефонувавши до Територіального управління Головавтотрансінспекції м. Києва в день проведення засідання ліцензійної комісії близько 12 год., при цьому свідок знаходився поруч Артеменка Ю.О. під час телефонної розмови.

22.05.07р. у судовому засіданні свідка Артеменка Юрія Олександровича судом приведено до присяги. У судовому засіданні свідок показав наступне: на перевірці він присутнім не був, про перевірку відповідач його не повідомляв, оскільки вона була позапланова. Свідок підтвердив, що повноважень представляти інтереси позивача, у т.ч. у відносинах з працівниками відповідача, він нікому не надавав, згідно із статутом та наказом №1 про призначення директора лише він має діяти від імені та в інтересах позивача. Також свідок підтвердив, що 16.11.2006р., коли розпочалась позапланова перевірка відповідачем, тривала планова перевірка Державної Інспекції з контролю за цінами Київської області, яка перевіряла, зокрема, дорожні листи, договори оренди, договори страхування, медичні довідки, паспорта маршрутів, копії техпаспортів, документи на матеріально-технічну базу та інші документи. Свідок пояснив, що акт перевірки №328/1, на підставі якого прийнято спірне рішення, позивачу або його представникам не направлявся, а про час та місце засідання ліцензійної комісії відповідача Артеменко Ю.О. дізнався, зателефонувавши до Територіального управління Головавтотрансінспекції м. Києва в день проведення засідання ліцензійної комісії близько 12 год., з метою дізнатися про наслідки перевірки. Після телефонної розмови він виїхав до ліцензійної комісії відповідача, де очікував виклику в засідання. Акт №328/1, на підставі якого було прийнято спірне рішення, вручено чи надіслано йому не було. Зі слів свідка, напис на акті №328/1, про те, що позивач акт отримав, але від підпису відмовився, не відповідає дійсності. На момент проведення засідання Ліцензійної комісії відповідача, позивач не був ознайомлений з актом №328/1. У засіданні ліцензійної комісії директору позивача Артеменку Ю.О. не надали можливості подати свої пояснення, заперечення та докази, слово не було надано. Рішення було прийнято швидкоплинно, без розгляду відповідних матеріалів, у т.ч. ліцензійної справи.

06.06.07р. Позивач надав суду доповнення до позовної заяви, якій зазначає, що відповідно до п. 39 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.01р. № 756 „Про затвердження переліку документів, які додаються до заяви про видачу ліцензії для окремого виду господарської діяльності, до заяви про видачу ліцензії для діяльності Позивача „копії документів водіїв, які працюють за наймом з юридичними (з кількістю автомобілів до 10 одиниць) та фізичними особами, про наявність необхідної кваліфікації, своєчасність проходження медичного обстеження, в той час як у Позивача –юридичної особи кількість автомобілів становить 102 одиниці, а тому вимога подавати повідомлення про нові медичні довідки на водіїв на Позивача не розповсюджується.

13.06.07р. Відповідач у судовому засіданні надав письмові пояснення свідка про те, що 16.11.06р. комісія зареєструвалася у журналі перевірок ПП „Надія-Транс”, комісією було надано посвідчення на право проведення перевірки від 16.11.06р. № 41/1-9-3573п, надано підставу перевірки, із наданих документів були зроблені ксерокопії. Матеріали для перевірки були надані Артеменком К.О., з яких останнім були зроблені на прохання комісії ксерокопії. 17.11.06р. був складений акт, в якому відображені встановлені порушення. Після складання акту телефоном було запрошено Артеменка Ю.О. Після ознайомлення з Актом № 328 від 17.11.06р. виклав свої зауваження, акт № 328/1 від 17.11.06р. підписувати відмовився. Артеменко Ю.О. отримав акти №№ 328 та 328/1 від 17.11.06р., у акті № 328/1 містилося повідомлення про те, що 28.11.06р. о 15-00 у приміщенні Мінтрансзв’язку відбудеться засідання Ліцензійної комісії Головавтотрансінспекції, де будуть розглядатися матеріали перевірки виконання ПП „Надія-Транс” ліцензійних умов.

20.06.07р. у судовому засіданні свідка Гладковського Віталія Валерійовича судом приведено до присяги. У цьому ж судовому засіданні Позивач надав суду заяву про заміну способу забезпечення позову таким чином: зобов’язати Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті зупинити дію рішення Ліцензійної комісії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 28.11.06р. в частині анулювання ліцензії приватного підприємства „Надія-Транс”.

Позивач надав суду пояснення від 10.09.07р., де зазначає, що Акт № 328 Територіального управління Головавтотрансінспекції у м. Києві було отримано директором Позивача Артеменком Ю.О. 21.11.06р., про що було зазначено ним особисто на акті; акт № 328/1 територіального управління Головавтотрансінспекції у м. Києві директору не було ані вручено, ані надіслано; напис на акті № 328/1 про те, що директор отримав акт, але відмовився від підписання не відповідає дійсності; в момент проведення засідання ліцензійної комісії Відповідача ані директор, ані інший працівник підприємства не були ознайомлені із актом № 328/1.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.09.04р. № 1190 «Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті», Головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Відповідач згідно із покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування.

Прокуратура міста Києва дала начальнику Головавтотрансінспекції в м. києв;і припис про усунення порушень закону від 08.11.06 № 08/1-266вих-06, яким вимагала прийняти заходи до усунення порушень чинного законодавства про ліцензування автоперевезень, порушити питання перед Відповідачем питання про анулювання ліцензії, виданої Позивачу.

Листом від 15.11.06р. № 41/4-6-10466-ф Відповідач зобов’язав територіальне управління Головавтотрансінспекції у м. Києві провести позапланову перевірку додержання ліцензійних умов Позивачем та до 22.11.06р. надати матеріали перевірки до Відповідача.

Судом встановлено, що 16.11.06р. Відповідачем була розпочата перевірка, а уповноважені особі –члени комісії зареєструвалися у журналі перевірок (запис номер 7), що доводить копія журналу, додана до матеріалів справи. У журналі зазначено дата видачі та номер направлення або припису щодо здійснення перевірки 41/2-9-3573п від 16.11.06р., дата початку перевірки –16.11.07р.; дата закінчення –17.11.06р. У журналі міститься запис № 8, яка доводить факт проведення 16.11.07р. перевірки додержання порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, що проводилася Держцінінспекцією в Київській області.

Відповідач склав Акт перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов № 328, який датовано 17.11.06р.

Пункт 5 Акту містить перелік виявлених порушень:

5.1. Порушення вимог п. 2.3.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з наданню послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) - далі Ліцензійні умови, статті 20 Закону України «Про автомобільний транспорт». Артеменко Юрій Олександрович не пройшов курси з підвищення кваліфікації для керівників автомобільного транспорту, діяльність яких пов'язана з наданням послуг автомобільного транспорту.

5.2. Порушення вимог п.2.3.2 Ліцензійних умов. Облік інструктажів з безпеки руху ведеться в одному журналі невстановленої форми, відсутній журнал реєстрації дорожньо-транспортних пригод.

5.3. Порушення вимог п. 2.3.2. Ліцензійних умов гаражні листи оформляються з порушеннями: не проставляється фактичний час виїзду транспортного засобу та його повернення; не проставляються підписи водіїв при здачі транспортного засобу; не проставляються підпис механіка при прийомі транспортного засобу; не проставляються показники спідометра.

5.4. Порушення вимог п. 2.3.1. Ліцензійних умов, ст. 21, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт». Частина транспортних, засобів ліцензіата не зберігається на охороняємій стоянці в нічний час.

5.5. Порушення вимог п. 2.3.1. Ліцензійних умов, наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 27.12.2004 № 1142 «Про затвердження паспорта маршруту...». Паспорта маршрутів, які обслуговує ліцензіат невстановленого зразка (паспорти маршрутів № 156, 416, 507, 548 не прошиті, не пронумеровані, не скріплені печаткою, відсутні копії ліцензії, відсутні акти відповідності паспортів маршрутів умовам перевезення; паспорт маршруту №303 не прошитий, не пронумерований, та не скріплений печаткою).

5.6. Порушення вимог п. 2.3.3 Ліцензійних умов, наказу Міністерства транспорт України від 17.01.2002 № 18 «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв автотранспортних засобів», зареєстрованого Міністерством юстиції України 04.02.2002 за № 97/6385. Ліцензіатом не завжди здійснюється контроль за режимом праці та часом відпочинку водіїв транспортних засобів, відсутні графіки роботи та відпочинку водіїв за жовтень па листопад місяці.

5.7.          Порушення вимог п. 2.3.2. „Ліцензійних умов...", статей 29-37 ЗУ «Про дорожній рух»та вимог Положення про технічне обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 30.03.1998 № 102, зареєстрованого Міністерством юстиції України 28.04.1998 № 268/2708. Графіки планування робіт з ТО-1 та ТО-2 відсутні за жовтень та листопад місяці, документи, що підтверджують проведення таких робіт в наявності.

5.8.          Порушення вимог п. 2.3.2 «Ліцензійних умов...», Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На 13 транспортних засоби відсутні поліси страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

5.9.          Порушення вимог п. 1.8. „Ліцензійних умов...", вимог ст. 39 Закону України

„Про автомобільний транспорт". На 4 транспортні засоби не оформлені ліцензійні картки.

5.10. Порушення вимог п. 2.3.2 Ліцензійних умов, Туринський А.А., який проводить інструктаж … підвищення кваліфікації не проходив.

5.11. Порушення вимог п. 2.3.1 „Ліцензійних умов , вимог Закону України «Про страхування»та постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.96 № 959 «Про затвердження положення про обов’язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті». У 18-ти водіїв відсутні поліси страхування від нещасних випадків на транспорті.

5.12. Порушення вимог статті 17 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Щодо неповідомлення органу ліцензування у встановлений законодавством строк про зміну даних у документах, які додавались о заяви про видачу ліцензії, а саме: оформлені нові довідки про проходження обов'язкового медичного огляду водіїв, оформлено новий поліс обов'язкового особистого страхування від нещасних

випадків на транспорті (водійських місць), оформлені нові поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підприємство оформлено нові транспортні засоби.

Відповідачем також було складено Акт про встановлення факту неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених в документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії № 328/1, який датований 17.11.06р. Зазначеним актом встановлено, що під час проведення перевірки додержання ПП "Надія - Транс" Ліцензійних умов були виявлено, що представник ПП "Надія - Транс" при подачі заяви на видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) подав документи, в яких змінив:

оформлені нові медичні довідки щодо придатності до керування транспортним засобом на водіїв:

1.          Зброжік В.Б. - 25.10.2005 (копія додається);

2.          Компанієнко О.В.- 30.10.2006 (копія додається);

3.          Бондар В.А. - 12.07.2005 (копія додається);

4.          Гончаренко В.В. - 14.04.2006 (копія додається);

5.          Стефанішин В.Д. - 29.05.2006 (копія додається);

6.          Юрчук П.В. - 30.05.2006 (копія додається);

7.          Лазарчук В.А. - 31.05.2006 (копія додається);

8.          Кравчук Ю.В. - 19.01.2006 (копія додається);

9.          Верба О.П.- 29.09.2006 (копія додається);

10.          Цимбал В.М. - 21.09.2005 (копія додається);

11.          Осіпов П. С. - 10.012006 (копія додається);

12.          Лапушенко С.М. - 31.08.2005 (копія додається);

13.          Олефіренко М.І. - 07.06.2006 (копія додається);

14.          Курдибаха І.І. - 19.08.2006 (копія додається);

15.          Галєєв В.М. - 14.03.2006 (копія додається};

16.          Манзюк А.М.- 02.02.2006 (копія додається);

і в установлений законом строк, до 26.07.2005р., не подали до Головавтотрансінспекції вищевказані змінені дані, які додаються до заяви про видачу ліцензії.

оформлено новий поліс обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (водійських місць):

1. Страховий поліс №0075151 від 17.04.2006 на 73 водіїв (копія додається); і в установлений законом строк, до 01.05.2006р., не подав до Головавтотрансінспекції вищевказані змінені дані, які додаються до заяви про видачу ліцензії.

оформлені нові поліси обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів:

1.          Богдан А 092 д/н 070-20 КА - 07.07.2006 (копія додається);

2.          Богдан А 092 д/н 070-48 КА - 27.07.2006 (копія додається);

3.          Богдан А 092 д/н 070-46 КА - 29.07.2006 (копія додається);

4.          Богдан А 092 д/н 068-84 КА - 10.06.2006 (копія додається);

5.          Богдан А 092 д/н 017-42 КА - 29.08.2006 (копія додається);

6.          Богдан А 092 д/н 070-45 КА -10.08.2006 (копія додається);

7.          Богдан А 091 д/н 024-00 КА - 21.09.2006 (копія додається);

8.          Богдан А 091 д/н 023-85 КА - 21.09.2006 (копія додається);

9.          Богдан А 092 д/н 070-22 КА - 07.07.2006 (копія додається);

10.          Богдан А 092 д/н 070-21 КА - 07.07.2006 (копія додається);

11.          Богдан А 091 д/н 005-06 ВІ- 17.04.2006 (копія додається);

12.          Богдан А 091 д/н 005-07 ВІ - 17.04.2006 (копія додається);

13.          Богдан А 091 д/н 005-08 ВІ - 15.04.2006 (копія додається);

14.          Богдан А 091 д/н 005-09 ВІ - 17.04.2006 (копія додається);

15.          Богдан А 091 д/н 038-76 КА - 17.04.2006 (копія додається);

16.          Богдан А 091 д/н 038-77 КА - 17.04.2006 (копія додається);

17.          Богдан А 091 д/н 038-78 КА - 17.04.2006 (копія додається);

18.          Богдан А 091 д/н 038-79 КА - 17.04.2006 (копія додається);

і в установлений законом строк, до 28.04.2006р., не подав до Головавтотрансінспекції вищевказані змінені дані, які додаються до заяви про видачу ліцензії.

Свідком Гладковським В.В. надано пояснення про те, що Артеменко Юрія Олександровича було в телефонному режимі запрошено для ознайомлення та підпису вищезазначених актів. При цьому, на акті № 328 Позивач виклав свої зауваження, а акт № 328/1 підписувати відмовився. Про відмову підписати акт зазначено на акті № 328/1 складом комісії, що проводила перевірку.

Свідок Артеменко Юрій Олександрович щодо підписання акту пояснив, що 21.11.06р. йому було надано для ознайомлення акт № 328, який він відмовився підписувати, а на примірнику виклав свої зауваження. Наданий суду акт № 328 від 17.11.06р. доводить факт ознайомлення та викладення зауваження на акт саме 21.11.06р.

Суд не приймає до уваги пояснень свідка Гладковського В.В. з наступних підстав. Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Наказом Відповідача від 11.05.06р. № 85 затверджено Порядок взаємодії Головавтотраніспекції та її територіальних управлінь під час проведення контролю за додержанням Ліцензійних умов. Пунктом 6.19 Порядку встановлений порядок вручення ліцензіату актів перевірки, а саме: особисто під підпис або надсилають поштою з повідомленням про вручення (дозволяється друкування тексту повідомлення в кінці акту перевірки, після підписів голови та членів комісії), запрошення ліцензіата або його представника на засідання Ліцензійної комісії для розгляду питання про анулювання ліцензії, винесення розпоряджень на усунення порушень Ліцензійних умов та щодо усунення порушень. Таким чином, факт вручення Позивачу акту перевірки та запрошення Позивача на засідання Ліцензійної комісії для розгляду питання про анулювання ліцензії може доводитися або особистим підписом ліцензіата або повідомленням про вручення надісланих поштою документів. Відповідачем не надано відповідних доказів.

28.11.06р. Відповідач наказом № 224 анулював ліцензію Позивача за результатами розгляду матеріалів перевірки додержання ліцензіатами Ліцензійних умов та з урахуванням пропозицій, які викладені в протокольному рішенні від 28.11.06р. № 47 Ліцензійної комісії Головавтотрансінспекції.

Позивач звернувся до Експертно-апеляційної ради при державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва із скаргою щодо підстав прийняття Відповідачем наказу від 28.11.06р. № 224 в частині анулювання ліцензії серії АА № 835556 від 14.07.04р. на право провадження господарської діяльності з надання послуг з переведення пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Рішенням № 379 від 22.05.07р. Експертно-апеляційна рада при Державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва одноголосно вирішила визнати таким, що був прийнятий відповідно до вимог законодавства у сфері ліцензування наказ Відповідача від 28.11.06р. № 224 в частині анулювання ліцензії серії АА № 835556 від 14.07.04 на право надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно до п. 33 ч. ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) є видом діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), затверджено Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства транспорту України від 18 грудня 2003 р. № 136/985, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2003 р. за № 1259/8580.

Судом встановлено, що Позивач діяв на підставі ліцензії серії АА № 835556 від 14.07.04 (14.07.04 –13.07.07), виданої Укравтотрансом. На момент проведення спірної перевірки Позивач у діяльності використовував 102 автотранспортних засобів, з яких 6 власних і 96 орендованих.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) (надалі - Ліцензійні умови) розроблені відповідно до Законів України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про транспорт", "Про дорожній рух", "Про автомобільний транспорт", а також постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2003 № 1548 "Про внесення змін до переліку органів ліцензування та переліку документів, які додаються до заяви про видачу ліцензії для окремого виду господарської діяльності" (п.1.1 Ліцензійних умов).

Пунктом 2.1.1 встановлено перелік документів, за наявності яких водії допускаються до керування транспортними засобами, а саме: 1) національного або міжнародного посвідчення на право керування автомобільними транспортними засобами відповідної категорії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.92 N 47 "Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів"; 2) довідки про проходження обов'язкового медичного огляду; 3) свідоцтва, що підтверджує закінчення водіями спеціальних курсів водіїв, допущених до перевезення небезпечних вантажів у разі використання спеціального рухомого складу.

Постановою Кабінет Міністрів України від 04.07.01 № 756 „Про затвердження переліку документів, які додаються до заяви про видачу ліцензії для окремого виду господарської діяльності”, визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу ліцензії.

Пунктом 39 Переліку встановлено, що для отримання ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) надаються наступні документи:

1) відомості за підписом заявника - суб'єкта господарської діяльності про відповідність матеріально-технічної бази, необхідної для підтримання належного технічного стану транспортних засобів та проходження технічного огляду автомобілів, забезпечення проведення медичного огляду водіїв, або копії договорів на проведення цих робіт у разі відсутності власної бази та спеціалістів;

2) засвідчена в установленому порядку копія документа, що підтверджує відповідний рівень освіти посадової особи, яка відповідає за експлуатацію та технічний стан транспортних засобів (для юридичних осіб з кількістю автомобілів 10 і більше);

3) список власних або орендованих транспортних засобів із зазначенням типу, марки, моделі, державного номера, повної маси (пасажиромісткості), року випуску, номера свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або тимчасового реєстраційного талона, оформленого ДАІ, які можуть бути допущені до надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів у межах України та відповідних міжнародних перевезень;

4) засвідчені заявником - суб'єктом господарської діяльності копії документів водіїв, які працюють за наймом з юридичними (з кількістю автомобілів до 10 одиниць) та фізичними особами, про наявність необхідної кваліфікації, своєчасність проходження медичного обстеження;

5) засвідчені заявником - суб'єктом господарської діяльності копії свідоцтв про реєстрацію власних транспортних засобів і тимчасових реєстраційних талонів на право керування орендованими автомобілями для юридичних осіб (з кількістю автомобілів до 10 одиниць) та фізичних осіб, оформлені відповідним органом МВС;

6) засвідчені в установленому порядку копії страхових документів, що підтверджують наявність у перевізників обов'язкових видів страхування;

7) засвідчена в установленому порядку копія документа, що підтверджує закінчення водіями спеціальних курсів міжнародних перевізників у закладах, перелік яких встановлено Мінтрансом (для надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і вантажів), та курсів водіїв, допущених до перевезення небезпечних вантажів, у разі використання спеціалізованого рухомого складу.

Як вбачається з п.4 переліку документів, що додаються разом із заявою для отримання ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), Позивач як перевізник –юридична особа з автомобілями у кількості 102 одиниці не зобов’язаний надавати довідки про проходження обов’язкового медичного обстеження.

Разом з тим, статтею 17 „Зміна даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії” Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” встановлюється обов’язок ліцензіата повідомляти орган ліцензування про всі зміни даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії. Як вбачається із наданих Відповідачем копій страхових поліс та довідок про проходження обов’язкового медичного обстеження ці документи не додавалися до заяви про видачу ліцензії Позивача, оскільки були отримані вже після отримання останнім ліцензії. Зазначені документи не вносять будь-яких змін до документів, що додавалися до заяви Позивача про видачу ліцензії, а тому у Позивача не виникло обов’язку із повідомлення про них орган ліцензування.

Тлумачення положення ст. 17 Закону Відповідачем щодо обов’язку повідомляти орган ліцензування про документи, які були отримані після видачі ліцензії, а отже не додавалися та не могли бути додані ліцензіатом до заяви про видачу ліцензії, є розширеним і створює обов’язки для суб’єктів господарювання не передбачені чинним законодавством України, тобто є протиправним та незаконним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а тому Позивач не зобов’язаний повідомляти орган ліцензування про нові страхові поліси та довідки про проходження обов’язкового медичного обстеження водіями.

Суд дійшов до обґрунтованого висновку, що Відповідач протиправно та незаконно правомірні дії Позивача, зазначені у п. 5.12 Акту №328 та у Акті №328/1, оцінив як порушення Ліцензійних умов та чинного законодавства України.

Обов’язок підвищення кваліфікації керівників перевізника у термін один раз на п'ять років встановлений Ліцензійними умовами від 18.12.03р. (п.2.3.2) та Законом України „Про автомобільний транспорт” у редакції від 05.04.01р. (ст. 34). Таким чином, п’ятирічний строк, протягом якого виник у керівника Позивача підвищити кваліфікацію, не сплив, а отже порушення цього обов’язку керівником Позивача не наступило. Виходячи з наведеного, суд вважає, що Відповідач у п. 5.1 Акту № 328 безпідставно оцінив дії керівника Позивача як порушення. Крім того, у п. 5.1 акту № 328 вищезазначене порушення встановлено з посиланням на ст. 20 Закону України „Про автомобільний транспорт” в той час як відповідна норма встановлює вимоги до транспортних засобів і частин до них.

Проаналізувавши положення п. 2.3.2 Ліцензійних умов, суд погоджується із доводом Позивача про те, що дане положення встановлює для ліцензіата обов’язок інструктувати з безпеки руху водії та не встановлює форми журналу, в якому ведеться облік інструктажів з безпеки руху. З огляду на зазначене, суд вважає, що фіксація обліку інструктажу у журналі за формою, визначеній ліцензіатом, не може розглядатися як порушення Ліцензійних умов (п. 5.2 Акту № 328), тим більше, що Відповідачем встановлено факт дотримання Позивачем обов’язку з інструктажу водіїв з безпеки руху.

Судом встановлено, що порушення, зазначені у п. 5.3 Акту № 328, мають місце, але мають епізодичний характер.

Статтею 21 Закону України „Про автомобільний транспорт” встановлено, що власники (користувачі) автобусів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, повинні забезпечувати їх зберігання у спеціально пристосованих для цього приміщеннях, гаражах, на майданчиках, стоянках, забезпечених засобами охорони. Власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками. Отже, або власник, або користувач автобуса, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, зобов’язаний розміщати на охоронюваних стоянках. При цьому Законом не встановлюється обов’язок зберігання автобусів виключно на охоронюваній стоянці Позивача. Разом з тим, Відповідачем не встановлено та не доведено факту зберігання автобусів в місцях інших ніж зазначено Законом. Крім того, більшість транспортних засобів Позивача орендуються разом із відповідними гаражами, а отже Позивач правомірно зберігає відповідні транспортні засоби в гаражах, з якими ці транспортні засоби орендуються. В якості доказу Позивачем було надано договір № 03-01/06 по обслуговуванню таксомоторних маршрутів від 03.01.06р, відповідно до ст.3 «Зобов’язання сторін»замовник зобов’язується забезпечувати зберігання автотранспортних засобів в нічний час в гаражі та забезпечувати своєчасну подачу автотранспортних засобів до матеріально-технічної бази за одну годину до початку роботи на маршруті відповідно до затвердженого графіку з обов’язковою фіксацією прибуття на маршрут або замовлення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що Відповідач безпідставно визнає зберігання частини транспортних засобів Позивача не на охоронюваній стоянці як порушення Ліцензійних умов (п.2.3.1) та ст.ст. 21 та 34 Закону України „Про автомобільний транспорт”.

Пунктом 2.3.2 Ліцензійних умов передбачено обов’язок дотримання Закону України „Про дорожній рух”. Статтею 36 Закону встановлено, що власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов'язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів. У пункті 5.7 Акту № 328 встановлено, що Позивач проводив у жовтні та листопаді місяцях 2006 року роботи з ТО-1 та ТО-2. Порядок та періодичність проведення визначаються Положенням про технічне обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 30.03.98 № 102. Зазначене Положення у п.п. 3.9 та 3.10 визначено порядок періодичність проведення ТО-1 та ТО-2. При цьому, ані Ліцензійні умови, ані Закон, ані Положення не встановлюють обов’язку із складання графіку планування робіт з ТО-1 та ТО-2, а лише зобов’язують його здійснювати. Разом з тим, Позивачем надано суду план-графік технічного обслуговування та ремонту автомобільної техніки на жовтень 2006 року, затверджений директором ПП. «Надія-Транс»18.09.06р., та план-графік технічного обслуговування та ремонту автомобільної техніки на листопад 2006 року, затверджений директором Позивача 28.10.06р., якими визначений графік проведення ТО-1 та ТО-2 у жовтні та листопаді 2006 року. Отже, Відповідач безпідставно у п. 5.7 Акту визнає дії Позивача як порушення приписів чинного законодавства України.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що водій автобуса здійснює пасажирські перевезення за наявності наступних документів: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Згідно із п. 1.8 Ліцензійних умов на кожен автомобільний транспортний засіб до ліцензій з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) додаються ліцензійні картки на термін дії ліцензії. Пунктом 2.2 Положення про ліцензійну картку, яка додається до ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) та до ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв’язку України від 24.11.05р. № 803 встановлено, що ліцензійні картки оформлюються на власні та орендовані транспортні засоби, які допущені до надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів у межах України та відповідних міжнародних перевезень. Отже, у Позивача до моменту допущення відповідних транспортних засобів до надання послуг з перевезення не виникає обов’язку з отримання ліцензійних карток. Позивач надав суду реєстраційні талони та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобусів Богдан А092 державні номери 06011 КА, 06012 КА, 06013 КА та 06014 КА, а також дорожній лист від 07.11.06р. серія 2-1 ДЄ 328584, автобус Богдан 060-11; дорожній лист від 06.11.06р. серія 2-1 ДЄ 328525, автобус Богдан 060-1»; дорожній лист від 09.11.06р. серія 2-1 ДЄ 328700, автобус Богдан 060-13, дорожній лист від 10.11.06р. серія 2-1 ДЄ 328801, автобус Богдан 060-14, які доводять факт того, що протягом проведення спірної перевірки зазначені в акті автобуси використовувалися в якості розвозки. Судом встановлено, що транспортні засоби, зазначені у п.5.9 Акту № 328, на момент проведення перевірки не використовувалися Позивачем безпосередньо для діяльності з надання послуг перевезення пасажирів. А тому відсутність ліцензійних карток на 4 транспортні засоби, про що зазначено п.5.9 Акта № 328, не є порушенням Ліцензійних умов, тобто факт порушення відсутній.

Позивачем було надано посвідчення Туринського Вячеслава Аркадійовича №013017 (дійсне до 15.09.11р.) про складення екзамену з підготовки Фахівців автомобільного транспорту за такими видами діяльності: внутрішні перевезення пасажирів. Підставою надання посвідчення є протокол засідання екзаменаційної комісії від 15.09.06р. № 16. Отже, наявні в матеріалах справи докази спростовують факт порушення, зазначеного у п.5.10 Акту № 328.

Статтею 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»визначено підстави для анулювання ліцензії є: заява ліцензіата про анулювання ліцензії; акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності; акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії; акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акт про встановлення факту неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених  в документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії; акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов; неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності; акт про відмову ліцензіата в проведенні перевірки центральним органом виконавчої влади у сфері інтелектуальної власності або спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Відповідно до Витягу з додатку 1 наказу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті підставою для анулювання ліцензії Позивача був акт про встановлення факту неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених в документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії від 17.11.06р. № 328/1. Зважаючи на те, що суд встановив протиправність та незаконність покладення Відповідачем на Позивача обов’язку повідомляти про документи, що отримані після одержання ліцензії, а отже неправомірність складання акту № 328/1, в якому правомірні дії зазначені як порушення ліцензійних умов, суд дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та незаконність рішення, прийнятого Відповідачем про анулювання ліцензії серії АА №835556 від 14.07.04р.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що обґрунтованість позовних вимог про визнання нечинним рішення від 28.11.06р. Ліцензійної комісії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті  в частині анулювання ліцензії ПП. «Надія-Транс»у зв’язку з тим, що зазначене рішення було прийнято на підставі акту перевірки, складеного з порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача та положень чинного законодавства України.

Статтею 2 КАСУ на адміністративні суди покладено обов’язок у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень перевіряти, чи прийняті вони : 1) на підставі, у межах та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним з моменту прийняття рішення від 28.11.2006 року Ліцензійної комісії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в частині анулювання ліцензії серії АА №835556, виданої Приватному підприємству «Надія-Транс».

3. Судові витрати присудити на користь Приватного підприємства «Надія-Транс».

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.В. Сулім