ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2007
Справа №2-2/13157-2007

За позовом Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного Берегу Криму» (98612, м. Ялта, вул. Кривошти, 27)

До відповідача Комунального підприємства  Ремонтно-експлуатаційної організації №3, (м. Ялта, вул.. Садова, 12)

про стягнення  46 503 грн.34коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Крупський , ю/к, дор. у справі.

Від відповідача : Федорчук – предст, довір. у справі.

Суть спору:

Позивач звернувся  до Господарського суду АР Крим  з позовом до відповідача  про  стягнення 46503грн.34коп., у тому числі: заборгованість за надані послуги за договором про відпуск води з комунального водопроводу та приймання стоків до комунальної каналізації №667 від 16.7.2004р. в розмірі 45355 грн.80коп., 663грн.85коп. пені, 220 грн.97коп. 3 % річних, 262 грн.72коп. індексу інфляції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір №667 від 16.7.2004р про відпуск води з комунального водопроводу та приймання стоків до комунальної каналізації. Позивач у виконання узятих за договором зобов’язань надає відповідачу послуги відповідно до вказаного договору. Відповідач  у порушення умов договору за період з 01.4.2007р по 30.6.2007 року проводив розрахунки за надані послуги не належним чином, що привело до виникнення заборгованості у розмірі 45 355грн80коп. на суму боргу відповідачу були нараховані пеня  у сумі 663грн85коп, річні у сумі 220грн97коп та інфляційні у сумі 262грн72коп. Сума боргу відповідачем сплачена не була, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

У засідання суду, яке відбулося 18.10.2007р, представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, у якої вказує, що з моменту подачі позовної заяви відповідачем згідно до платіжного доручення № 1035 від 21.08.2007 р. була сплачена частина суми боргу за червень 2007 р. в розмірі 813 грн.40коп., у зв’язку з чим сума основного боргу станом на 18.10.2007 р. складає 44542 грн.40коп. Крім того, позивач у своїй заяві вказує, що на підставі постанови ради Міністрів АР Крим від 23.11.2005 р. № 540 та наказу Міністерства житлово-комунального господарства АР Крим № 15/п від 05.07.2007 р. Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму () було перейменовано у Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного Берегу Криму» (), яке є правонаступником усіх прав та обов’язків Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму, у зв’язку із чим позивача просить здійснити заміну сторони по справі - Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму його правонаступником Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного Берегу Криму» ().

06 листопада 2007р у засіданні суду  відповідач представив відзив на позовну заяву №1141 від 23.10.2007р, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судове засідання, що відбулося 13.12.2007р., позивач надав «Пояснення до позовної заяви» у яких повідомляє суду, що наполягає на позовних вимогах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив:

Між сторонами 16.7.2004р. був укладений договір №667 щодо надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідно до вищенаведеного договору позивач зобов’язався забезпечити відповідача питною водою до місця приєднання останнього до міського водопроводу та надати послуги прийняття стічних вод. Обсяг послуг водопостачання   та водовідведення визначаються : а) відповідно лімітам, затвердженим місцевими органами виконавчої влади; б) по нормам, передбаченим технічними умовами, які абонент зобов’язаний отримати у Водоканалі при приєднанні до міських сітей водопостачання та водовідведення або при збільшенні об’ємів водоспоживання та водовідведення (п.1 договору).

Відповідач зобов’язався своєчасно сплачувати надані йому позивачем послуги та належним чином користуватися водопровідними та каналізаційними сітями, приладами та приборами на них, що знаходяться у нього на балансі, для виділення лімітів водоспоживання на наступні роки надавити до 15.10 щорічно розрахунок потреби води окремо на виробничні та комунальні потреби (п.2 договору).

Пунктом 3.5 договору від 16.7.2004р. сторони передбачили, що відповідач зобов’язаний отримувати рахунки за комунальні послуги по водопостачанню та водовідведенню в абонентному відділі водоканалу 22 числа кожного місяця. Рахунок необхідно оплатити протягом 5-ти банківських днів. При несплаті рахунка у встановлений строк за кожний день прострочення нараховується пеня в розмірі 0,2%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ відповідно до ЗУ №543/96 від 22.11.1996р.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір №667а щодо надання послуг водопостачання та водовідведення від 01.8.2006р., який фактично є доповненням до вищенаведеного договору.

Відповідно до договору від 01.8.2006р. позивач зобов’язався надати відповідачу відповідної якості послуги по централізованому холодному водопостачанню та водовідводу, а відповідач зобов’язався забезпечити надання послуг споживачам, та своєчасно сплачувати втрату води, що здійснилася з вини відповідача (п.1.1договору).

При наявності витоків з загальнодомової сіті «Споживачі», які не мають квартирних засобів обліку, сплачують послуги по встановленим нормативам (нормам) за місяць, в якому ці витоки виявлені, а відповідач сплачує різницю між показниками домового водоміру та обсягами послуг, що віднесені на «Споживачів»(п.3.2.2 договору).

Сторони також передбачили у вищенаведеному договорі, що позивач має право вимагати від відповідача оплату витоків води, що сталися в сітях відповідача за його виною (п.11 договору).

У п.9.7 Правил користування системами комунального водопостачання й водовідведення в містах і селах України, затверджених Наказом Госжілкомхозу України від 01.7.1994р. №65, вказано, що Житлово – експлуатаційні організації не мають права відносити на рахунок мешканців будинків вартість нераціонального використання, витрат питної води або витоків води, що мали місце з провини житлово-експлуатаційних організацій, навіть якщо вони й фіксуються водолічильником, а також повну вартість води, кількість якої визначено відповідно до п.9.6 наведених правил. Вартість витраченої води відноситься на рахунок житлово-експлуатаційної організації, а плата за воду мешканцям нараховується за середніми показниками водолічильників, але не більше вартості води, визначеної за нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами виконавчої влади. Будинки ЖБК, передані на обслуговування житловим організаціям місцевих органів виконавчої влади, прирівнюються до них за порядком плати за воду.

Відповідно до п.9.6 вищенаведених Правил, при виявленні представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження…Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації.

Відповідно до п.3.2.3 договору, послуги сплачуються на підставі пред’явленого рахунку, який відповідач зобов’язаний отримувати в абонентному відділі позивача.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення.  Зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст.  526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У виконання узятих на себе обов’язків за договором, позивач надав відповідачеві передбачені договором послуги, що підтверджується матеріалами справи, та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що на оплату спожитих відповідачем послуг з водовідведення та водопостачання за вказаним договором позивач пред’являв відповідачу рахунки № 667 від 22.4.2007р.,22.6.2007р. та 22.5.2007р. Факт одержання наведених рахунків відповідач не оспорює.

Судом також встановлено, що відповідачем було сплачено 813грн.40коп. після звернення позивача з позовом у суд, що підтверджується платіжним дорученням №1035 від 21.8.2007р., у зв’язку із чим позивач зменшив позовні вимоги (заява про уточнення позовних вимог від 18.10.2007р. №9157/10) та просить стягнути  боргу у розмірі 44542грн.40коп.

Суд прийшов до висновку, що у частині стягнення заборгованості у розмірі 813грн.40коп. провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п.1-1 ст.80ГПК України у зв’язку із відсутністю предмету спору.

В процесі розгляду справи встановлено, що в рахунок №667 від 22.4.2007р. включені суми: за водопостачання та водовідведення по вул. «Красноармейская» 38/29  в розмірі 7915грн.11коп.; за водопостачання по вул. «Поликуровская» 3,5 в розмірі 9635грн.65коп.; за водопостачання та водовідведення по вул. «Поликуровская» 7 в розмірі 9029грн.22коп.; за водопостачання по вул.. «Шеломеевская» 22 в розмірі 482грн.04коп.; за водопостачання по вул.. «Щербака» 23, в розмірі 1016грн.61коп., однак вищенаведені суми – взагалі 28063грн.63коп. не підлягають стягненню тому, що вони нараховані у зв’язку з виявленням витоку води, тоді як факт витоку води належними документами не підтверджений.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Акти дослідження складення внутрішньої водопровідної сеті, арматури та водомірного господарства за вищенаведеними адресами не оформлені належним чином та не можуть бути належними доказами у справі, тому що вони не підписані уповноваженою особою відповідача.

У зв’язку із вищенаведеним, суд прийшов до висновку, що в частині стягнення 28063грн.63коп., позов задоволенню не підлягає.

У частині стягнення 16478грн.77коп., (в тому числі 16263грн.70коп., що нараховані за водопостачання по вул. «Сосновая» 30), позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, (у тому числі актом від 10.4.2007р. №667, що оформлений належним чином, відповідно до якого встановлено: «При дослідженні водопровідної сеті дому знайдено, що в підвалі дому із труби діаметром 40 здійснився виток води, що здійснювався тривалий час),  та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу, заявлені вимоги про стягнення  663грн.85коп. пені (за період травень, червень 2007р.), 220 грн.97коп. річних (за період травень, червень 2007р.), 262 грн.72коп.  інфляції (за травень 2007р).

У цій частині позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами:

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом, тому у частині стягнення 80грн.07коп. річних, та 99грн.22коп  інфляції позов підлягає задоволенню, а у частині стягнення 140грн.90коп. річних та 163грн.50коп. інфляції у позові слід відмовити. Відмовляючи у стягненні 140грн.90коп. річних та 163грн.50коп. інфляції, суд виходив з наступного: з розрахунку позивача випливає, що їм було зараховано 1000грн., що надійшли від відповідача, в рахунок сплати рахунку від 22.4.2007р., тобто він зарахував 1000грн. в рахунок оплати наданих в квітні послуг. Відповідно рахунку від 22.4.2007р. позивач здійснив нарахування на суму 44786грн.83коп., а потім при проведенні розрахунку заборгованості, 1000грн. зарахував, як вже вказано вище. Крім того, суд відмовляє позивачу у стягненні 28063грн.63коп.  за цим рахунком тому, що вони нараховані у зв’язку з виявленням витоку води, тоді як факт витоку води належними документами не підтверджений, із чого випливає, що річні за травень 2007р. в зв’язку із несплатою рахунку за квітень 2007р. необхідно нараховувати з 15723грн.20коп., та річні з наведеної суму складають 39грн.30коп. Суд встановив, що борг за квітень 2007р. складає 15723грн.20коп. , послуги в травні 2007р. складають 813грн.40коп., із чого випливає, що у червні 2007р. відповідач повинен був сплатити 16536грн.60коп. та річні з наведеної суми складають 40грн.77коп. Таким чином річні за період травень, червень 2007р. взагалі складають 80грн. 07коп. Як вже було наведено, за станом на 01.6.2007р. борг складає 16536грн.60коп. та інфляція за травень 2007р. з цієї суми складає 99грн.22коп.

Відповідно до ст.ст. 547, 549 ЦК України правочин по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі, пенею є неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.5 договору від 16.7.2004р. сторони передбачили, що відповідач зобов’язаний отримувати рахунки за комунальні послуги по водопостачанню та водовідведенню в абонентному відділі водоканалу 22 числа кожного місяця. Рахунок необхідно оплатити протягом 5-ти банківських днів. При несплаті рахунка у встановлений строк за кожний день прострочення нараховується пеня в розмірі 0,2%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ відповідно до ЗУ №543/96 від 22.11.1996р.

Відповідно до розрахунку позивача пеня нарахована з розрахунку подвійної ставці НБУ, що є правом позивача.

Враховуючи п. 3.5 договору від 16.7.2004р., рахунок від 22.4.2007р. відповідач повинен був оплатити до 30 квітня 2007р. Як вже було наведено вище,  з розрахунку позивача випливає, що їм було зараховано 1000грн., що надійшли до відповідача, в рахунок сплати рахунку від 22.4.2007р., тобто він зарахував 1000грн. в рахунок оплати наданих в квітні послуг. Відповідно рахунку від 22.4.2007р. позивач здійснив нарахування на суму 44786грн.83коп., а потім при проведенні розрахунку заборгованості, 1000грн. зарахував, як вже вказано вище. Суд відмовляє позивачу у стягненні 28063грн.63коп. за цим рахунком, таким чином пеня підлягає нарахуванню за 1 день – 30 квітня 2007р. та з суми 15723грн.20коп. складає 07грн.32коп. Тому, що 15723грн.20коп. не були сплачені відповідачем ні у квітні, ні у травні, стягненню підлягає пеня за травень яка з цієї суми складає 227грн.02коп.  Відповідно до рахунку від 22.5.2007р., позивач надав послуги в травні 2007р. на 813грн.40коп., та враховуючи п. 3.5 договору від 16.7.2004р., відповідач повинен був сплатити рахунок до 29.5.2007р., однак рахунок в строк не сплачений та пеня належить до стягнення за період з 29 по 31 травня 2007р. (3 дня) та складає 01грн.14коп. Таким чином, суд вважає за необхідне у частині стягнення 235грн.48коп. пені позов задовольнити, а у частині стягнення 428грн. 37коп. у позові відмовити.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу з суми 17706грн.94коп., відносяться на відповідача тому, що 813грн.40коп. були сплачені відповідачем після звернення позивача з позовом у суд, що підтверджується платіжним дорученням №1035 від 21.8.2007р. та визнається позивачем.

За згодою представників сторін в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 17.12.2007р.

З урахуванням викладеного,  керуючись ст.ст. 49,п.1-1ст.80, ст..ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства  Ремонтно-експлуатаційної організації №3, (м. Ялта, вул.. Садова, 12, ЄДПОУ 24406646, р/р 0432 КРФ АКБ УСБ, МФО 324010, р/р 3840 в ЯФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 324270) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного Берегу Криму» (98612, м. Ялта, вул. Кривошти, 27, , р/р 0001 у ЯФ АБ «Південний», МФО 384522) 16478грн.77коп., боргу, 80грн.07коп. річних, 99грн.22коп. інфляції, 235грн.48коп. пені,  177грн06коп. держмита, 44грн.93коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

4. У частині стягнення 813грн.40коп. заборгованості провадження у справі припинити у зв’язку із відсутністю предмету спору.

5. У  частині стягнення 28063грн.63коп. заборгованості, 140грн.90коп. річних, 163грн.50коп. інфляції, 428грн.37коп. пені, у позові відмовити.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.