ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  31/465

17.12.07

За позовом Української державної інноваційної фінансово-кредитної           установи, м. Київ

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю «Склад-Сервіс»,

м. Київ

Про                           стягнення 7 657 446,70 грн.

Суддя  Качан Н.І.

Представники:

Від позивача            Барановська Т.В. – пред. по довіреності

Дудкін Р.А. –пред. по довіреності

Колесник Ю.В. –пред. по довіреності

Від відповідача        не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача кредиту, відсотків та штрафних санкцій у розмірі 7 657 446,70 грн. по кредитному договору № 15-49/01/02/05 від 01.02.2005 р., у зв’язку з порушенням відповідачем умов даного Договору.

Під час знаходження справи у суді згідно постанови КМ України від 08.08.2007 р. № 1007 Українську інноваційну компанію було перейменовано в Державну інноваційну фінансово-кредитну установу. Державна реєстрація та заміна свідоцтва про державну реєстрацію у зв’язку зі зміною найменування юридичної особи були проведені 02.10.2007 р., про що свідчить належним чином засвідчена копія Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, яка долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.07 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.11.07 р.

05.11.07 р. представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги Ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За таких обставин виникла потреба відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України Господарський суд міста Києва ухвалив відкласти розгляд справи на 12.12.07 р.

Представник відповідача у судове засідання 12.12.07 р. вдруге не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, розгляд справи було продовжено за відсутності представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог на суму 463 948,93 грн., з яких 180 188,22 грн. –відсотки за користування кредитом, 176 747,50 грн. –інфляційні, 90 116,39 грн. –пеня, 16 896,82 грн. –3% річних. Таким чином, розмір позовних вимог станом на 30.11.07 р. становить 8 121 395,63 грн.

В судовому засіданні у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошувалась короткочасна перерва до 17.12.07 р.

17.12.07 р. розгляд справи було продовжено.

Представник відповідача в судове засідання знову не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача підтримав позовні вимоги за уточненим розрахунком в повному обсязі.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових  засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали,  всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2005 року між сторонами був укладений Договір про надання кредиту № 15-49/01/02/05 (надалі –Договір), за умовами якого позивач надав відповідачу в порядку та на умовах визначених цим Договором та чинним  законодавством кредит в сумі 6 570 300 грн.

Кредит надавався з метою впровадження проекту «Створення системи сховищ тривалого зберігання овочів і фруктів за технологією ULO»(п. 1.2. Договору).

За умовами Договору відповідач за користування кредитом сплачує позивачеві 10 (десять) % річних. Сплата відсотків здійснюється у відповідності до графіку повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, який є невід’ємною частиною даного Договору (Додаток № 2) (п. 2.1. Договору).

29 березня 2006 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про надання кредиту від 01.02.05 р. № 15-49/01/02/05 (надалі –Додаткова угода), відповідно до якої була збільшена відсоткова ставка за користування кредитом до 11% річних, а також  в новій редакції було викладено п. 2.2. Договору.

Згідно Додаткової угоди п. 2.2 Договору було викладено в такій редакції: «Позичальник здійснює повернення основного боргу кредитору, починаючи з 31 березня 2007 року та сплату відсотків з 31 серпня 2005 року у строки та в розмірах, що передбачені графіком повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, який є невід’ємною частиною даного Договору (Додаток № 2), якщо інше не передбачено Додатковою угодою сторін».

Додатковою угодою також передбачалось, що з моменту підписання сторонами цієї Додаткової угоди припиняє дію Додаток № 2 до Договору про надання кредиту від 01.02.05 р. № 15-49/01/02/05 «Графік повернення кредиту та відсотків за користування кредитом ТОВ «Склад-Сервіс». Це було обумовлено тим, що до Додаткової угоди був укладений Додаток № 1, яким затверджувався  новий «Графік повернення заборгованості та сплати відсотків ТОВ «Склад-Сервіс»Українській державній інноваційній компанії»(надалі –Графік).

Згідно затвердженого сторонами Графіку початком нарахування відсотків за користування кредитом визначено 01 квітня 2006 року, початком сплати відсотків –30 квітня 2006 року, а початком сплати основного боргу (кредиту) –31 березня 2007 року.

На виконання умов кредитного договору згідно платіжного доручення   № 3942 від 03.02.2005 року позивач надав відповідачу кредит в сумі                6 570 300 грн. , виконавши своє зобов’язання за даним Договором. Копія платіжного доручення № 3942 від 03.02.2005 року долучена до матеріалів справи та засвідчує факт виконання позивачем зобов’язання  за договором.

Відповідач в порушення умов Договору щодо строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування перерахував на розрахунковий рахунок позивача лише відсотки за користування кредитом у сумі 176 228,04 грн., що підтверджується банківськими виписками № БВ-0000128 від 27.04.06 р., № БВ-0000129 від 28.04.06 р., № БВ-0000151 від 30.05.06 р., № БВ-0000046 від 26.02.07 р.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав цінним листом на адресу відповідача Претензію № М-1016 від 25.07.06 р. на суму           60 122,05 грн. Вимоги позивача були залишені відповідачем без задоволення.

За розрахунком позивача станом на 31.08.2007 р. заборгованість відповідача по кредиту складає 1 010 800 грн. (повернення кредиту відбувається частинами по 505 400 грн. до 31.03.07 р. та до 30.06.07 р.), а також заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 849 458,75 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Ч. 2. ст. 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), і позичальник прострочив повернення позикодавцю чергової частини.

Керуючись вищезазначеними статтями ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача всю суму кредиту –6 570 300 грн., не чекаючи закінчення строку дії договору, на який його було видано, відсотки за користування кредитом у розмірі 849 458,75 грн. станом на 31.08.2007 р., інфляційні у розмірі 81 964,73 грн. та 3% річних у розмірі 23 953,61 грн.

Крім того, відповідно до п.п. 5.5, 5.6. Договору у разі порушення строків погашення кредиту, визначених Графіком повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач повинен сплатити кредитору пеню, яка нараховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такої заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір пені за період користування кредитом з 01.04.2006 р. по 31.08.2007 р. складає 131 769,61 грн.

У зв’язку з тим, що протягом розгляду справи у суді відповідач продовжував користуватися кредитними коштами, позивачем декілька разів уточнювались позовні вимоги у бік їх збільшення.

Таким чином, станом на 30.11.07 р. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог на суму 463 948,93 грн., з яких 180 188,22 грн. –відсотки за користування кредитом, 176 747,50 грн. –інфляційні, 90 116,39 грн. –пеня, 16 896,82 грн. –3% річних. Розмір заявлених  вимог станом на 30.11.07 р. становить 8 121 395,63 грн.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю за уточненим розрахунком позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 612, 625, 1048 –1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 44, 75, 82-85 ГПК України, Договорами сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Склад-Сервіс»(01133, м. Київ, пров. Госпітальний, 1-А, кв. 63, , МФО 300335, р/р в «Райффайзен банк Аваль») на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 65-Б, , МФО 322313, р/р 9142 у ВАТ «Укрексімбанк»м. Київа), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, суму кредиту 6 570 300 (шість мільйонів п’ятсот сімдесят тисяч триста) грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 1 029 646 (один мільйон двадцять дев’ять тисяч шістсот сорок шість) грн. 97 коп., інфляційні у розмірі 258712 (двісті п’ятдесят вісім тисяч сімсот дванадцять) грн. 23 коп., пеню у розмірі 221 886 (двісті двадцять одна тисяча вісімсот вісімдесят шість) грн., 3% річних у розмірі 40 850 (сорок тисяч вісімсот п’ятдесят) грн. 43 коп., державне мито у розмірі 25 500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                          Н. І. Качан

Дата підписання рішення 14.01.2008 року.