ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.07 р.                                                                               Справа № 2/10

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Акціонерного товариства закритого типа “Вуглеенергомонтаж” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгового товариства “Зебра” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 6959,53 грн.

За участю

представників сторін

від позивача: Біленко Л.А. – за довір.

від відповідача: не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство закритого типа “Вуглеенергомонтаж” м. Донецьк, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгового товариства “Зебра” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 6959,53 грн. у тому числі: основної заборгованості 5878,80 грн., пені 492,85 грн., 3% річних – 146,97 грн., індексу інфляції – 440,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконані умови договору № 3.2 від 10.01.2005 р. на виконання комплексу електромонтажних робіт, а саме не сплачена вартість виконаних робіт в сумі 5878,80 грн.

Позивач вказує, що сума заборгованості складається із суми частково несплачених робіт за актом форми КС-2в № 3652 за серпень 2005 року у розмірі 85,20 грн. та із повністю несплаченої суми за актом № 182 за січень 2006 року у розмірі 5793,60 грн. На думку позивача, відповідач порушив строки сплати виконаних робіт, які визначені п. 2.3.2  договору № 3.2 від 10.01.2005 р., у зв’язку з чим, просить суд стягнути заборгованість у сумі 5878,80 грн., пеню у сумі 492,85 грн., 3% річних – 146,97 грн., індекс інфляції – 440,91 грн. Правовими підставами для стягнення цих сум, позивач вважає норми ст.ст. 612, 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях, що відбулись 01.02.07р. та 20.02.07р. підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання не з’явився, незважаючи на належне повідомлення його шляхом надіслання йому рекомендованих листів за вказаною адресою із повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до інформації із Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 144-23114 станом на 12.02.07р., Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельне товариство “Зебра”, знаходиться у державному реєстрі, його місцезнаходженням є адреса: 83009, м. Донецьк, вул. Бубнова, буд. 6, к. 7. З урахування даних, що містить зазначений витяг з державного реєстру, суд вважає належним виконання обов’язку щодо повідомлення відповідача про вчинені судом процесуальні дії та можливим розглянути спір, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами. До того ж, згідно ст. 59 ГПК України, надання відзиву на позов є правом відповідача.

Документи в заперечення позовних вимог або в підтвердження оплати суми заборгованості відповідачем  під час розгляду справи суду не надані.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута згідно зі ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.2005 р. між ТОВ “ТТ “Зебра” (замовник) та АТЗТ “Вуглеенергомонтаж” (генпідрядник) був укладений договір № 3.2, предметом якого є виконання та передача замовнику в закінченому виді у встановлений договором строк комплекс електромонтажних робіт. Замовник зобов’язався прийняти зазначені роботи та оплатити їх.

Умовами договору (п. 1.2, п. 1.3) передбачено, що роботи виконуються як власними силами та засобами генпідрядника, так й з притягненням субпідрядників на підставі договорів субпідрядників, роботи виконуються з матеріалів, інструментів та обладнання замовника та генпідрядника.

Пунктом 2.1 договору № 3.2 від 10.01.05р. встановлено, що вартість робіт за даним договором визначається у відповідності до Правил визначення вартості будівництва, яке  здійснюється на території України ДБН Д. 1.1-1-2000.

Згідно п.п. 2.3.2 договору до початку робіт здійснюється передплата 100% вартості матеріалів та 30% вартості робіт, оплата виконаних робіт здійснюється у відповідності з актами виконаних робіт Ф-КБ2в та довідкою Ф-3КБ підписаними сторонами протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання актів та довідок.

Остаточний розрахунок з підрядчиком, відповідач зобов’язаний провести протягом 5 робочих днів з моменту приймання всього комплексу робіт, передбаченого даним договором.

На виконання договору № 3.2 від 10.01.05р. позивачем було виконано електромонтажних робіт на загальну суму 40359,60 грн. Зокрема, за актом приймання виконаних підрядних робіт за січень 2005 року № 432 було виконано робіт на суму 19480,80 грн., за відповідним актом за серпень 2005р. № 3652 було виконано робіт на суму – 15085,20 грн., за актом за січень 2006 року № 182 було виконано робіт на суму 5793,60 грн. Зазначені акти підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін без змін, доповнень та претензій щодо виконання умов договору. Також, сторонами була підписана довідка про вартість виконаних підрядних робіт за січень 2006 року.

Відповідачем було сплачено повністю за виконані роботи за актом № 432 за січень 2005 року у сумі 19480,80 грн., за актом № 3652 за серпень 2005 року було сплачено частково – у сумі 15000 грн., що підтверджується копіями витягів з банківського рахунку позивача та встановлено із змісту призначень платежу цих платежів, здійснених відповідачем. Інших доказів сплати за вказаними актами виконаних робіт сторонами не надано. Тобто, відповідачем не сплачено 85,20 грн. за актом № 3652 за серпень 2005 року та повністю не сплачено за актом № 182 за січень 2006 року. Сума заборгованості складає 5878,80 грн.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Загальні умови виконання зобов’язань визначені нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття  629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін за договором підряду регулюються главою 61 Цивільного кодексу України та главою 33 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 321 Господарського кодексу України у договорі підряду сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення; за частиною 3 статті 843 Цивільного кодексу України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно Наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з питань будівництва, та архітектури від 21 червня 2002 року № 237/5 “Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві”, Довідка за формою N КБ-3 складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт і проведення розрахунків за виконані підрядні роботи з будівництва. Акт приймання виконаних підрядних робіт складається для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи на будівництві на основі журналу обліку виконаних робіт (форма N КБ-6) у двох примірниках і подається субпідрядником генпідряднику, генпідрядником - замовнику (забудовнику).

Як вище вказувалось, сторони досягли згоди визначити вартість робіт за даним договором згідно з Правилами ДБН, які передбачають обов’язковість складання довідки за формою № КБ-3 та акту виконаних робіт за формою КБ-2.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені документи складені, підписані та скріплені печатками обома сторонами належним чином. Строк проведення остаточних розрахунків відповідачем за договором № 3.2 від 10.01.05р., виходячи із положень пунктів 2.3.2, 4.3.4, пов’язується з перебігом 5-ти робочих днів з дати підписання актів приймання електромонтажних робіт за серпень 2005 року та за січень 2006 року, які підтверджують вартість виконаних позивачем робіт, прийнятих відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку про виникнення у відповідача зобов’язання щодо оплати виконаних позивачем робіт у повному обсязі за відсутності будь-яких заяв про недоліки у виконаних роботах чи відступів від умов договору, а саме, за актом № 3652 за серпень 2005 року на залишок несплаченої суми – 85,20 грн. – 6 вересня 2005 року, а за актом № 182 за січень 2006 року на несплачену суму 5793,60 грн. – 6 лютого 2006 року.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Відповідач не надав суду доказів сплати суми боргу в розмірі 5878,80 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 0107379 від 09.08.06р., та акт звірення розрахунків, які були залишені відповідачем без відповіді.

З огляду на вищевикладені обставини справи та норми ст. ст. 525, 526, 530, 610, 629, 837, 843, 853, 882 Цивільного кодексу України, статті 173, 193, 321 Господарського кодексу України, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими стосовно доведенності вини відповідача у порушенні договірних зобов’язань по оплаті виконаних робіт та наявності заборгованості у сумі 5878,80 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 492,85 грн. за невиконання зобов’язань за договором, суд виходить з наступного.

Пунктом 7.2 договору № 3.2  від 10.01.05 р. передбачено, що Замовник за несвоєчасну сплату виконаних Генпідрядчиком та прийнятих за актом приймання робіт, сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, але не більш 5% загальної вартості виконаних робі.

В силу ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у тому числі сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до розрахунку пені, яку позивач просить стягнути, вона розрахована за 180 днів починаючи з 10 лютого 2006р. та складає 492,85 грн.

Згідно п. 2 ст. 551 цивільного кодексу України, встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з положення пункту 7.2 договору № 3.2  від 10.01.05 р. сторони при укладенні цього договору домовились про зменшення розміру неустойки та встановили обмежувальний її розмір, ніж той, що може бути нарахований за весь період прострочення платежу. Тобто, позивач вправі нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, але її розмір не може перевищувати 5% загальної вартості виконаних робіт, який складає (5% від 5793,60 грн. – вартість виконаних робіт за січень 2006р.) 289,68 грн. Таким чином, розмір пені обмежується цією сумою, у зв’язку з чим, позивач необґрунтовано нарахував пеню у сумі 203,17 грн.

Крім того, позивачем безпідставно нараховувалась пеня на суму заборгованості з урахуванням несплаченої суми 85,20 грн. за виконані роботи за актом № 3652 за серпень 2005 року, оскільки, згідно п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Враховуючи наявність порушень своєчасної сплати за виконані послуги, заборгованості з боку відповідача, на підставі ст.ст. 610, 611, 631 ЦК України, вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі 289,68 грн. грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого за той же період з лютого до листопада 2006 року, індексу інфляції на суму боргу в розмірі 440,91 грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 146,97 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 629, 837, 843, 853, 882 Цивільного кодексу України, статті 173, 193, 321 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства закритого типа “Вуглеенергомонтаж” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгового товариства “Зебра” м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 6959,53 грн.  – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгового товариства “Зебра” м. Донецьк (83009,  м. Донецьк, вул. Бубнова, б. 6, кв. 7 ) на користь Акціонерного товариства закритого типа “Вуглеенергомонтаж” м. Донецьк (83032,                       м. Донецьк, вул. Зверькова, 16-а, , р/р 7622 у філії ГУ ПІБ України, МФО 334635) заборгованість в розмірі 5878,80 грн., 289,68 грн. пені, 440,91 грн. індексу інфляції, 146,97 грн. 3% річних, судові витрати по сплаті державного мита в сумі 99,02 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 114,55 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.