КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2007                                                                                           № 7/395

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Калатай  Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:                     Кулачок О.А.

За участю представників:

Позивача – Кравчук М.М. (довір. №01-2763 від 27.12.06);

Від відповідача  –    Фурман Д.М. – керівник ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адвокатстка компанія "Армор"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.07.2007

у справі № 7/395 (Якименко М.М.)

за позовом                               Комунального підприємства "Броваритеплоенергомережа"

до                                                   Приватного підприємства "Адвокатстка компанія "Армор"

про                                                  стягнення 5138,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2007 у справі№ 7/395 позов  Комунального підприємства „Броваритеплоенергомережа”  задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства „Адвокатська компанія „Армор” на користь Комунального підприємства  „Броваритеплоенергомережа”  5 138 грн. 56 коп. боргу, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судовго процесу.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому, що  позивач надає послуги  з теплопостачання  в квартири №70 та №141 в будинку №17/1 по вул.. Грушевського в місті Бровари  відповідно до укладеного 01.09.2005 між Комунальним підприємством  „Броваритеплоенергомережа” (позивач) та Приватним підприємством „Адвокатська компанія „Армор” (відповідач) договору №212 про надання послуг з теплопостачання, згідно  умов якого позивач зобов”язався постачати відповідачу теплову енергію , а відповідач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.  Відповідач за надані йому позивачем послуги у строк, встановлений договором не розрахувався.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду  Приватне підприємство  Адвокатська компанія  „Армор” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд  скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2007 по даній справі повністю, вимоги, викладені в апеляційній скарзі  задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі  відповідач вказує ,  що у зв”язку з тим, що в квартирах №70 та №141 по вул..Грушевського 17/1 в м.Бровари  ніхто не проживає, керівництво адвокатської компанії  „Армор” неодноразово зверталося до керівництва КП „Броваритеплоенергомережа” з проханням не надавати послуги з теплопостачання в разі такої технічної можливості.

Також відповідач посилається на те, що позивачем  за весь період дії договору направлялись виключно платіжні вимоги, в той час як обов”язок складання акту взаєморозрахунків покладено на позивача відповідно до умов даного договору №212. Акти виконаних робіт з надання послуг теплопостачання між юридичними особами  є обов’язковими, оскільки вони  підтверджують факт надання послуг як документи первинного обліку бухгалтерсько-фінансової звітності.

В клопотаннях від 25.06.2007, 05.07.2007, 19.07.2007 та 24.07.2007 Адвокатська компанія „Армор” просила Господарський суд міста Києва не розглядати справу №7/395 за її відсутності, на що Господарський суд не звернув увагу  на проігнорував клопотання останнього.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

01.09.2005 між Комунальним підприємством „Броваритеплоенергомережа” (позивач) та Приватним підприємством „Адвокатська компанія „Армор” (відповідач)  укладено договір №212  про надання  послуг з теплопостачання.

Предметом договору, відповідно до розділу 1 такого є те, що позивач бере на себе зобов”язання постачати  відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов”язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до умов договору комунальне підприємство  надає послуги з теплопостачання  в квартири №70 та №141 по вул..Грушевського 17/1 в м.Бровари.

Договір згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ст.. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 7 договору визначено порядок та умови проведення розрахунків.

Відповідно до п.7.1 договору  розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць .(п.7.2 договору).

Пунктом 7.3 договору №212 від 01.09.2005  визначено, що відповідач проводить оплату за послуги з теплопостачання  на підставі платіжних вимог-доручень до 10 числа, наступного за розрахунковим місяцем.

Як вірно встановлено Господарським судом міста Києва на адресу відповідача позивачем рекомендованою кореспонденцією надсилались вимоги –доручення  про сплату теплової енергії.

В матеріалах справи відсутні докази  про оплату відповідачем   за одержану теплову енергію, тобто, відповідач, за надані йому позивачем послуги у строк, встановлений договором не розрахувався, що протирічить  вимогам , встановленим статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов’язання має виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться , одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше  не встановлено договором або законом.

Посилання відповідача на те, що позивачем  за весь період дії договору направлялись виключно платіжні вимоги, в той час як обов’язок складання акту взаєморозрахунків покладено на позивача відповідно до умов даного договору №212 колегією суддів оцінюються критично, оскільки проведення оплати за послуги  з теплопостачання на підставі платіжних вимог –доручень визначено пунктом 7.3 договору № 212. Звірка розрахунків здійснюється сторонами  на підставі відомостей про фактичну оплату вартості отриманих послуг відповідачем протягом 10 днів з моменту вимоги однієї із сторін, а як вже зазначалось вище, в матеріалах справи відсутні докази про оплату відповідачем за поставлену теплову енергію.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що в своїх клопотаннях Адвокатська компанія „Армор” просило   Господарський суд міста Києва  не розглядати справу за її відсутності, на що Господарський суд  не звернув уваги, та проігнорував клопотання останнього,  тому рішення  у справі №7/395 від 19.07.2007  є незаконним, необґрунтованим  та ухваленим з порушенням норм процесуального права, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції 25.06.2007 та 05.07.2007 відкладався розгляд справи, таким чином задовольнявши клопотання відповідача.   Крім того, колегія суддів зазначає, що частина 2 статті 104  Господарського процесуального кодексу встановлює, що порушення або неправильне  застосування  норм процесуального права може бути підставою для скасування  або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення , а частина 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу покладає на апеляційний господарський суд обов’язок перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від  по даній справі відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2007 у справі №7/395 залишити без змін, а апеляційну скаргу  Приватного підприємства  Адвокатська компанія  „Армор”   - без задоволення.

2.Матеріали справи № 7/395 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Калатай  Н.Ф.

Пашкіна С.А.

28.08.07 (відправлено)