СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 березня 2007 року

Справа № 2-2/14526-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Крота М. П., довіреність  б/н від 26.01.07;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" та товариства з обмеженою відповідальністю "Заслон" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Толпиго В.І.) від 14.12.2006-22.01.2007 у справі № 2-2/14526-2006

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Заслон" (вул. М. Жукова, 25-18, м.Сімферополь, 95035)

до           закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" (вул. Вузлова, 2, м.Сімферополь, 95047)

про стягнення 29190,00 грн.; за зустрічним позовом про визнання недійснимдоговору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 14.12.2006-22.01.2007 у справі № 2-2/14526-2006 відмовлено у позові товариства з обмеженою відповідальністю "Заслон" до закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" про стягнення 29190,00 грн. У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору відмовлено.

Не погодившись з постановленим судовим актом, сторони подали  апеляційні скарги, в яких просять рішення скасувати в частині відмови у задоволенні їх вимог.

Заперечення на апеляційні скарги до суду не надходили.

У зв’язку з зайнятістю у іншому судовому процесі суддів Сотула В.В. та Гонтаря В.І. 12.03.2007 за розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Н.М. Шевченко у складі судової колегії була проведена заміна суддів Гонтаря В.І. та Сотула В.В. на суддів Щепанську О.А. та Горошко Н.П.

У судове засідання 12.03.2007 відповідач не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представника позивача судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У серпні 2006 товариство з обмеженою відповідальністю "Заслон" звернулось до господарського суду з позовом до закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", просило стягнути 29190,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору № 4 від 31.05.2006.

Заперечення відповідача проти заявлених вимог обґрунтовані у зустрічній позовній заяві про визнання договору недійсним з огляду на наявність дефекту волі при його укладенні.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Правовідносини сторін виникли з договору № 4 від 31.05.2006, предметом якого, відповідно до розділу 1 є передача "Замовником” та прийняття „Охороною” під охорону промислової бази за адресою: м. Сімферополь, вул. Вузлова,2, яка належить „Замовнику” на праві власності.

Обов’язок закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" по сплаті вартості наданих послуг передбачений пунктами 2, 3, 7 договору після підписання акту виконаних робіт та отримання  відповідного рахунку.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від зобов'язання або одностороння зміна його умов не  допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю двосторонніх актів виконаних робіт та несплачених відповідачем рахунків за червень та липень 2006 року, з огляду на що товариство з обмеженою відповідальністю "Заслон" визначило  заборгованість закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" у сумі 29190,00 грн.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що дані акти не можуть бути допустимими доказами у справі, оскільки з боку замовника - закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" вони підписані Бужинським С.В., який у період їх підписання не був головою правління закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", оскільки 01.06.2006 на загальних зборах акціонерів було вирішено відізвати (припинити повноваження) голови правління - Бужинського С.В., припинити дію контракту від 20.11.2004, укладеного з головою правління Бужинським С.В., звільнивши його з посади голови правління.

Законність дій загальних зборів закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", законність протоколу загальних зборів акціонерів закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" від 01.06.2006 про переобрання голови правління Бужинського С.В. підтверджено рішенням Оболонського суду м. Києва у справі № 2-4320/2006.

З таким висновком погоджується і судова колегія, оскільки інших документів, підтверджуючих виконання робіт по охороні, позивач до суду не надав, а акти звірки взаєморозрахунків, підписані сторонами, також  підлягають критичній оцінці з врахування вищенаведених обставин.

Доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути прийняті до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Також правильною судова колегія вважає відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно зі статтями 215, 203 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину  стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст  правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним   засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення  учасника правочину  має  бути  вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що оспорюваний ним договір укладений у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною, оскільки глава правління Бужинський С.В. знав, що 01.06.2006 його переоберуть, однак з метою спричинення збитків товариству уклав договір № 4. Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів от 05.11.2005 введено мораторій на відчуження майна закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", про що було опубліковано у газеті „Урядовий кур'єр".

Статтею 190 Цивільного кодексу України встановлено, що майном як  особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Оскільки договором № 4 від 31.05.2006 передбачалось платне надання послуг, тобто відчуження грошових коштів закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", Бужинський С.В. не мав права укладати такий договір.

У відповідності зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 1 статті 232 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною,  визнається судом недійсним.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність зловмисної домовленості при укладенні договору, а сам факт укладення його за день до проведення загальних зборів акціонерів товариства не може свідчити про наявність такої домовленості між представниками господарюючих суб’єктів.

Також безпідставними є посилання закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" на наявність мораторію на відчуження майна, оскільки, відповідно до підпункту 8 пункту 10.4.7 Статуту закритого акціонерного товариства "Кримреставрація", голові правління надані повноваження по укладенню угод.

Отже, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги закритого акціонерного товариства "Кримреставрація" та товариства з обмеженою відповідальністю "Заслон" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.12.2006-22.01.2007 у справі № 2-2/14526-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                Н.П. Горошко

О.А. Щепанська