ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/661

07.12.07

За позовом    закритого акціонерного товариства Страхова компанія "АРМА"

до                    закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах"

про                  стягнення 575 333, 18 грн.

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача       Покровська О.Ю. –предст. за дов.,

від відповідача   Семенін О.А. –предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - закрите акціонерне товариство Страхова компанія "АРМА" у позовній заяві просить стягнути з відповідача - закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" за договорами:  про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 18/08-02-АРМА від 18.08.2002 р. (далі –Договір-1) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 282190,00 грн. (272 870,86 грн. основного боргу + 9 319,14 грн. інфляційних втрат), 13 367,55 грн. пені, 2 486,44 грн. трьох процентів річних; за договором облігаторного непропорційного перестрахування на базі ексцеденту збитковості № 01/04/05-АРМА від 01.04.2005 р. суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 189 187,55 грн. (166 538,30 грн. основного боргу + 22 649,25 грн. інфляційних витрат), 28 101,64 грн. пені, 5 078,31 грн. трьох процентів річних, 60 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 5 753,33 грн. витрат  по сплаті державного мита та           118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.07 порушено провадження у справі № 43/661 та призначено її розгляд на 16.11.07.

28.11.2007 від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Відповідача за Договором-1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 276 565,88 грн. (266 246,74 грн. основного боргу + 10 319,14 грн. інфляційних витрат), 13 367,55 грн. пені, 2 486,44 грн. трьох процентів річних; за Договором-2 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 189 187,55 грн. (166 538,30 грн. основного боргу + 22 649,29 грн. інфляційних витрат), 28 101,64 грн. пені, 5 078,31 грн. трьох процентів річних, 60 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 5 747,88 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач відзив на позов не надав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що Позивачем були порушені умови Договору-1, а саме п. 8.1, яким передбачено надіслання Позивачем Відповідачеві разом із розрахунком частини страхового відшкодування, що підлягало оплаті Відповідачем, повного комплекту документів по кожному перестрахованому страховому випадку.

Відповідач також стверджує, що Позивачем були пропущені строки позовної давності щодо стягнення пені за деякими страховими випадками.

Відповідачем подано зустрічний розрахунок пені за Договором-1 та Договором-2.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами було укладено договір про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 18/08-02-АРМА від 18.08.2002р. (далі –Договір-1) та договір облігаторного непропорційного перестрахування на базі ексцеденту збитковості № 01/04/05-АРМА від 01.04.2005р. (далі –Договір-2).

Відповідно до п. 2.1 Договору-1 пропозиція конкретного ризику в перестрахування здійснюється у виді конкретного договору перестрахування (ковер-ноти) підписаного перестрахувальником (позивачем) і завіреного печаткою, що направляється перестраховику (відповідачу). Згідно п. 2.2 Договору-1 підписання з боку перестраховика ковер-ноти та скріплення його печаткою підтверджує згоду перестраховика з умовами прийнятого на перестрахування ризику. Прийняті та акцептовані перестраховиком умови перестрахування наведені у ковер-нотах № К-22-79800002-1 від 07.07.2005р., № К-22-70100105 від 23.09.2005р., № К-22-70100112 від 21.10.2005р., № К-22-70100114 від 14.11.2005р.

По перестрахованих ризиках, визначених ковер-нотами № К-22-79800002-1 від 07.07.2005, № К-22-70100105 від 23.09.2005, № К-22-70100112 від 21.10.2005,                                 № К-22-70100114 від 14.11.2005, наступили страхові події. На виконання п. 3.1.6 Договору-1 Позивачем було своєчасно повідомлено Відповідача листами. Після врегулювання страхових випадків, перестрахованих по ковер-нотах № К-22-79800002-1 від 07.07.2005,                          № К-22-70100105 від 23.09.2005, № К-22-70100112 від 21.10.2005, № К-22-70100114 від 14.11.2005, позивачем був проведений розрахунок частини страхового відшкодування, що підлягає оплаті відповідачем. На виконання п. 8.1 Договору-1 разом із розрахунком частини страхового відшкодування, що підлягало оплаті Відповідачем, останньому Позивачем було надіслано і повний комплект документів по страховому випадку. Позивачем були виконані всі зобов’язання при настанні страхового випадку, передбачені п. 8.1 Договору-1. Відповідно до п.8.1 Договору-1 Відповідач зобов’язувався при настанні страхового випадку, передбаченого оригінальним договором страхування і конкретним договором перестрахування (ковер-нотою) виплатити Позивачу частину страхового відшкодування, що відповідає частці відповідальності Відповідача за конкретним договором перестрахування (ковер-нотою), протягом 5 (п’яти) банківських днів після одержання від позивача комплекту документів, передбаченого Договором-1.

Станом на дату подання позовної заяви Відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань по Договору-1 не перерахував кошти по сплаті своєї частини страхового відшкодування на суму 272 870, 86 грн.

Предметом Договору-2 була згода Позивача та Відповідача перестрахування Позивачем майнових інтересів Відповідача, пов’язаних із виконанням зобов’язань по укладеним останнім договорам страхування, перестрахування та ретроцесії автотранспортних засобів (портфель автострахування). Базою перестрахування сторони визнали збитковість портфеля автострахування  Відповідача за період з 01.01.2005 по 31.12.2005. Згідно п. 1.3 Договору-2 Відповідач самостійно несе відповідальність по збитковості портфеля автострахування в межах 105% від суми зібраної брутто-премії. Позивач зобов’язувався відшкодувати відповідачу 20% частини кінцевого нетто-збитку по портфелю автострахування в межах від 105% до 125% від суми зібраних премій.

Договір-2, п. 9.1, укладений строком 1 (один) календарний рік. Однак, у зв’язку із тим, що збитковість портфелю автострахування Відповідача за у період з 01.04.2005р. по 31.12.2005 становила 69,86%, за усною згодою сторін дія Договору-2 була припинена 31.12.2005. Відповідно до п. 3.1 розмір заробленої перестрахувальної премії по Договору-2 розраховується в строк 10 днів з моменту закінчення дії Договору-2 та підтверджується Бордеро премій. Сторонами 05 січня 2006 року підписано Бордеро премій до Договору-2, згідно якого відповідач зобов’язувався сплатити позивачу 820 900,56 (вісімсот двадцять тисяч дев’ятсот) гривень 56 копійок.

Відповідач частково виконав свої зобов’язання перед позивачем по Договору-2. Відповідачем оплачено 158 170,00 (сто п’ятдесят вісім тисяч сто сімдесят) гривень 00 копійок, в тому числі:

1).          17.01.2006 в сумі 98 170,00 грн.;

2).          17.10.2006 в сумі 20 000,00 грн.;

3).          18.10.2006 в сумі 20 000,00 грн.;

4).          19.10.2006 в сумі 20 000,00 грн.

Згідно підписаного сторонами Акту заліку зустрічних однорідних вимог від 31.01.2006  було зараховано належних з відповідача позивачу 78 286,75 (сімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 75 копійок перестрахувальної премії за Договором-2 в рахунок належних з Позивача Відповідачеві страхових та перестрахувальних премій, а також комісійної винагороди.

Згідно підписаного сторонами Акту заліку зустрічних однорідних вимог від 28.02.2006  було зараховано належних з відповідача позивачу 44 658,46 (сорок чотири тисячі шістсот п’ятдесят вісім) гривень 46 копійок перестрахувальної премії за Договором-2 в рахунок належних з Позивача Відповідачеві страхових та перестрахувальних премій, а також комісійної винагороди.

Згідно підписаного сторонами Акту заліку зустрічних однорідних вимог від 19.09.2006 було зараховано належних з Відповідача Позивачу 147 270,36 (сто сорок сім тисяч двісті сімдесят) гривень 36 копійок перестрахувальної премії за Договором-2 в рахунок належних з позивача відповідачеві страхових та перестрахувальних премій, а також комісійної винагороди.

Згідно підписаного сторонами Акту заліку зустрічних однорідних вимог від 31.03.2006 було зараховано належних з відповідача позивачу 225 976,69 (двісті двадцять п’ять тисяч дев’ятсот сімдесят шість) гривень 69 копійок перестрахувальної премії за Договором в рахунок належних з Позивача Відповідачеві страхових та перестрахувальних премій, а також комісійної винагороди.

Виходячи з вищенаведеного, заборгованість Відповідача перед Позивачем по Договору-2 з урахуванням проведених заліків зустрічних однорідних зобов’язань та проведених Відповідачем оплат грошовими коштами становить 166 538, 30 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та таким и, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язань –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування»страхування –це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних страхових подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових платежів) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 12 Закону України «Про страхування»передбачено, що перестрахування –страхування одним страховиком (цементом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов’язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За прострочку платежів за укладеними договорами позивачем нарахована пеня в сумі 13 367,55 грн. по Договору-1 та 28 101,64 грн. по Договору-2. Розрахунок пені не відповідає матеріалам справи. Стягненню з Відповідача підлягає пеня в розмірі 3644,74 грн. по Договору-1 та 13418,88 грн. по Договору-2.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Позивачем також нарахована сума боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 276 565,88 грн. по Договору-1 та 189 187,55 грн. по Договору-2, а також трьох процентів річних з простроченої суми в розмірі 2 486,44 грн. по Договору-1 та 5 078,31 грн. по Договору-2. Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 2 486,44 грн. три проценти річних за Договором-1 та 5 078,31 грн. три проценти річних за Договором-2 підлягають стягненню з Відповідача в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджуються витрати Позивача на оплату послуг адвоката  в розмірі 60 000,00 грн. До матеріалів справи доданий договір про надання правової допомоги від 01.10.2007 р., укладений з адвокатом Дергуновим Д.С.; акт виконаних робіт від 22.10.2007; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю  № 2163 від 15.03.2006, видане Дергунову Д.С.; видатковий касовий ордер №2287 від 22.10.2007.

Згідно зі статтею 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд  м. Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 64, , п/р 7980 в КБ „Фінанси та кредит” м. Києва, МФО 300131, з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь закритого акціонерного товариства Страхова компанія "АРМА" (01033, м. Київ, вул.. Жилянська, 41-А, ,  п/р 26506001 в ТОВ КБ „АРМА” м. Київ, МФО 380300) 432 785, 04 грн. основного боргу,  17 063, 62 грн. пені, 32 968, 39 грн. інфляційних нарахувань, 7 564, 75 грн. 3% річних,  60 000, 00 грн. витрат на послуги адвоката, 5 501, 57 грн. державного мита,               118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 24 630, 57 грн. пені відмовити.

Повернути закритому акціонерному товариству Страхова компанія "АРМА" (01033,           м. Київ, вул.. Жилянська, 41-А, , п/р 26506001 в ТОВ КБ „АРМА”            м. Київ, МФО 380300) із Державного бюджету України 45, 85 грн. державного мита, сплаченого платіжним дорученням № 3303 від 22.10.07, як внесеного у більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько