ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.12.07                                                                                           Справа  № 16/179-3029

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                       Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Бойко С.М.

Марко Р.І.

з участю представників:

від прокуратури Мельничук Ю.І. –ст.прок.відділу прок.Львів.обл.

від позивача Олійник В.В. –предст.

від відповідача  не з”явився

розглянувши апеляційне подання Прокуратури Дарницького району м.Києва від 07.09.2007р. №52/13-1-07

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.08.2007р.

у справі  № 16/179-3029

за позовом: Прокуратури Дарницького району м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації “Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, с.Чубинське, Бориспільського району, Київської області

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства “Лан”, с.Темногайці, Шумського району, Тернопільської області

про вилучення майна з незаконного володіння та стягнення 345203,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.08.2007р. у справі №16/179-3029 відмовлено у задоволенні позову прокуратури Дарницького району м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Корпорації “Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, с.Чубинське, Бориспільського району, Київської області, про вилучення у Приватного агропромислового підприємства “Лан”, с.Темногайці, Шумського району, Тернопільської області, майна з незаконного володіння та стягнення з відповідача 345203,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прокурором Дарницького району м.Києва порушено строк позовної давності зі зверненням з позовом до суду з посиланням на ст.257 ЦК України. Окрім того, в оскаржуваному рішенні суд зазначив, що позивачем у справі не представлено доказів правонаступництва КСП “Нове життя” Приватним агропромисловим підприємством “Лан”, яке є відповідачем у даній справі.

У апеляційному поданні прокурор Дарницького району м.Києва просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове рішення про задоволення позовних вимог, вважаючи дане судове рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права, апелюючи тим, що судом не досліджено дійсних обставин справи, неповно з”ясовані відносини сторін стосовно договірних зобов”язань та їх виконання.  Зокрема, апелянт зазначає, що суд знехтував поясненням позивача, з яких саме причин було пропущено строк позовної давності, і не взяв їх до уваги, а також не взяв до уваги доводи про переривання строку позовної давності. На думку апелянта, судом також не взято до уваги Угоди  про порядок відшкодування витрат державного бюджету, пов”язаних з виконанням гарантійних зобов”язань Кабінету Міністрів України.

Представник відповідача в судове засідання не з”явився, однак направив на адресу суду телеграму, в якій просив відкласти розгляд справи, у зв”язку із неможливістю забезпечити явку в засідання повноважного представника. Зазначене клопотання судом до задоволення не приймається, оскільки воно не підтверджене жодними письмовими доказами. Суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати зазначену апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційного подання, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників прокуратури та позивача, апеляційний господарський суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційне подання прокуратури Дарницького району м.Києва задоволити, виходячи з наступного.

На виконання постанови КМУ за №166 від 07.02.1996р. “Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою”, між Корпорацією “Украгропромбіржа” та КСП “Нове життя” с.Темногайці, Шумського району, Тернопільської області, укладено договір  №18 від 30.06.1996р., відповідно до якого сторони погодили поставку КСП “Нове життя” зернозбирального комбайну фірми “Джон Дір” по ціні 194736 дол.США, на умовах розстрочки платежу терміном на 6 років. Згідно п.5.3 Договору, він набирає чинності з моменту підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов”язань. Актом №18 передачі-приймання зернозбиральних комбайнів  фірми “Джон Дір” підтверджується факт прийняття зазначеного вище комбайну КСП “Нове життя”.

Окрім того, 30.06.1996р. між зазначеними сторонами укладено договір застави №18, яким сторони обумовили, що КСП “Нове життя” заставляє належне йому майно, а саме, продовольче зерно пшениці м”якої 3-го класу у кількості 1694 тонни вартістю 115 дол.США за 1 тонну без ПДВ на суму всього 194736 дол.США, яка буде вирощуватись в період з 1996р. по 2001р. на підставі укладеного між сторонами договору №18 від 30.06.1996р.

Даним договором сторони передбачили, що розрахунки за отриману зернозбиральну техніку здійснюються шляхом поставки в рахунок держрезерву сільськогосподарської продукції - продовольчого зерна пшениці 3-го класу протягом шести років, згідно графіка, в строки не пізніше 1 жовтня щорічно.

Згідно п.3.2 договору, остаточний розрахунок за поставлену техніку повинен бути проведений до 30 червня 2001 року.

Незважаючи на договірні зобов”язання, які взяли на себе сторони по договору, відповідач у даній справі, на час звернення з даним позовом, не провів розрахунку за одержаний зернозбиральний комбайн фірми “Джон Дір”.

На дату пред”явлення позову заборгованість відповідача перед позивачем, згідно долученого розрахунку (а.с.20), становить 68357,1 дол.США, що згідно виписки Національного банку України еквівалентно 345203,4 грн., зазначена сума заборгованості підтверджується долученими до справи актами звірки розрахунків (а.с.56-57).

Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов”язання по договору повинно виконуватися належним чином і в установлений термін, відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, станом  на день подачі позовної заяви розрахунок за спірний комбайн не був проведений в повному обсязі, то відповідно даний договір є діючим на даний час, а отже до даних правовідносин слід застосувати ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України №435-ІУ від 16.01.2003р., який набрав чинності з 1 січня 2004р. Цивільний кодекс України: “щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Договір №18 укладений між Корпорацією “Украгропромбіржа” та КСП “Нове життя” 30.06.1996р.

Підставою для відмови в задоволенні позовних вимог послужила та обставина, що позивачем порушено строк позовної давності для пред”явлення позову.

Однак, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності. Зокрема, суд не прийняв до уваги ту обставину, що із позовом про вилучення у відповідача майна з незаконного володіння та стягнення 345203,40 грн. звернулась не Корпорація “Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, а прокурор Дарницького району м.Києва в інтересах держави. Оскільки прокуратура Дарницького району м.Києва не є стороною по договору поставки, на підставі якого виникли правовідносини, які є предметом даного спору, прокурор не знав і не міг знати про порушене право держави щодо невиконання грошових зобов”язань перед державою за договором поставки та, як наслідок, про незаконне володіння та користування відповідачем майном - зернозбиральною технікою фірми “Джон Дір”, власником якої є держава.

Як вбачається із матеріалів справи, факти порушення економічних інтересів держави та нанесення державі збитків в результаті ненадходження протягом тривалого терміну плати за вказану техніку до державного бюджету, виявлено в результаті проведеної прокуратурою Дарницького району м.Києва перевірки. Проведення перевірки після спливу строку позовної давності підтверджується долученими до справи листами прокуратури Дарницького району м.Києва адресованими Корпорації “Украгропромбіржа”, із яких вбачається, що перевірка проводилась прокуратурою в період 2006-2007р., і саме в цей період були виявлені порушення щодо неповернення коштів за одержану ПАП “Лан” сільськогосподарської техніки, що є поважною причиною пропущення строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Посилання суду в оскаржуваному рішенні на те, що позивачем не представлено належних доказів того, що Приватне агропромислове підприємство “Лан” є правонаступником КСП “Лан”, є помилковим, оскільки до матеріалів справи долучено документи, якими підтверджується факт такого правонаступництва, а саме, Статут Приватного агропромислового підприємства “Лан”, зареєстрований та затверджений належним чином. Із п.1.6 Статуту вбачається, що ПАП “Лан” створене на базі Колективного сільськогосподарського підприємства “Нове життя”, являється правонаступником і бере зобов”язання по погашенню заборгованості (а.с.120).

Факт визнання відповідачем заборгованості за спірну зернозбиральну техніку фірми “Джон Дір” підтверджується підписаними сторонами актами звірки розрахунків від 30.06.1996р. та від 01.07.2001р., угодою без номера від 2001р.про порядок відшкодування витрат державного бюджету, підписаною повноважними представниками Корпорації “Украгропромбіржа” та ПАП “Лан”, а також листом ПАП “ЛАН”, адресованому Корпорації “Украгропромбіржа”, в якому зазначено, що в зв”язку з реформуванням КСП “Нове життя” ПАП “Лан” забирає зернозбиральну техніку фірми “Джон Дір” і зобов”язується сплатити залишок несплаченої заборгованості, яка виникла (а.с.112).

Відповідно до п.13 Порядку передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб”єктам господарювання зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір” та проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення та погашення кредитів (надалі-Порядок), затверджений наказом Мінсільгосппроду №14/185/56 від 22.08.1997р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.09.1997р. за №388/2192, тобто чинного в період дії згаданого вище договору, та п.5.1 договору поставки №18 від 30.06.1996р. відповідач зобов”язаний не лише виконати договірні зобов”язання в повному об”ємі, в т.ч. сплатити відповідні санкції, а й повернути постачальнику отриману зернозбиральну техніку.

Згідно п.2 зазначеного Порядку у разі коли позичальник не в змозі погасити заборгованість за кредитними коштами, розрахунки здійснюються відповідно до законодавства шляхом передачі для реалізації сільськогосподарської продукції та іншого ліквідного майна за узгодженими цінами та передачі їх у державну власність техніки, придбаної за рахунок кредитів, для її подальшої передачі у фінансовий лізинг на умовах визначених законодавством.

Із вказаної норми права вбачається можливість одночасного покладення обов”язку на відповідача щодо повернення спірної техніки, та здійснення розрахунків згідно з договором поставки.

Матеріалами справи, зокрема, актами звірки розрахунків від 30.06.1996р. та від 01.07.2001р., угодою без номера від 2001р.про порядок відшкодування витрат державного бюджету, а також, розрахунком позовних вимог №96-01/98-04 від 13.06.2007р. встановлено, що за період з 2000-2007 років розрахунки по договору №18 від 30.06.1996р. взагалі не проводились, заборгованість за поставлену зернозбиральну техніку відповідача становить 68357,1 дол.США, що згідно виписки Національного банку України еквівалентно 345203,4 грн. і підлягає стягненню відповідно до п.п.5.1,5.2 договору №18 від 30.06.1996р. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не приймав жодних заходів щодо виконання ним договірних зобов”язань, тому вимога позивача щодо повернення комбайну, переданого відповідачу на виконання постанови КМУ за №166 від 07.02.1996р., є обґрунтована і підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що апеляційне подання прокуратури Дарницького району м.Києва підлягає до задоволення, а прийняте судом першої інстанції оскаржуване рішення скасуванню.

Керуючись ст.ст.91, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційне подання прокуратури Дарницького району м.Києва  –задоволити.

2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 23.08.2007р. у справі №16/179-3029, скасувати.

3.Позов задоволити.

Вилучити в Приватного агропромислового підприємства “Лан”, с.Темногайці, Шумського району, Тернопільської області, комбайн фірми “Джон Дір” М-9500,  шасі НО 9500х666746, двигун RG 6076Н576811, який знаходяться за адресою: Тернопільська область, Шумський район, с.Темногайці  та передати Корпорації “Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, с.Чубинське, Бориспільського району, Київської області.

Стягнути з Приватного агропромислового підприємства “Лан”, с.Темногайці, Шумського району, Тернопільської області, в доход державного бюджету на р/р Державного казначейства України №1026, МФО 820172, код ЗКПО 20055032, Банк –Операційне управління Державного казначейства України , по коду бюджетної класифікації 24061300 “кошти, що надійдуть в рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва, переданої сільгоспвиробникам та іншим суб”єктам господарювання” (символ звітності банку 461) в сумі 345203,4 грн.

3.Доручити господарському суду Тернопільської області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №16/179-3029 повернути в господарський суд Тернопільської області.

Головуючий  суддя                                                                         Т.Б. Бонк

суддя                                                                        С.М. Бойко

суддя                                                                       Р.І. Марко