Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2007 р.                                                           Справа № 29/561-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Афанасьєв В.В., судді Демченко В.О. , Шевель О.В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача –Коваленка Ю.О. –дов.,

1-го відповідача –не з‘явився,

2-го відповідача - не з‘явився,

3-го відповідача - не з‘явився,

3-го відповідача - не з‘явився,

4-го відповідача - не з‘явився,

5-го відповідача – Єпіфанової І.О. –дов.,

третьої особи –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 5-го відповідача - ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" (вх. № 3282Х/3-9) на ухвалу господарського  суду Харківської області від 15 жовтня 2007 року у справі № 29/561-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Восток", м. Харків

до 1.   Закритого акціонерного товариства "Агролюкс", м. Харків

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфакт-плюс", сел.  Костів, Валківський район, Харківська область

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард", м. Харків

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода Агро", м. Харків

5. Закритого акціонерного товариства "Барвінківський машинобудівний завод", м. Барвінкове Харківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Акціонерний комерційний інвестиційний банк "УкрСиббанк", м. Харків

про визнання договору недійсним

встановила:

Позивач, ТОВ "Фірма "Восток", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та обміну цінних паперів, що укладені між відповідачами по справі та просив застосувати наслідки недійсності правочинів.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на 1154000 штук простих іменних акцій ЗАТ "Рівненський ливарний завод", які належать відповідачу - ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" та знаходяться у номінального утримувача - зберігача АКІБ "УкрСиббанк" на рахунку в цінних паперах № 013140; заборонити ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили вчиняти будь-які дії з простими іменними акціями ЗАТ "Рівненський ливарний завод", що знаходяться у номінального утримувача - зберігача АКІБ "УкрСиббанк" на рахунку в цінних паперах № 013140; заборонити номінальному утримувачу - зберігачу АКІБ "УкрСиббанк" до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили вчиняти будь-які дії з простими іменними акціями ЗАТ "Рівненський ливарний завод", що знаходяться на рахунку в цінних паперах, що належить ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2007 року у справі № 29/561-07 (суддя Тихий П.В.) клопотання позивача задоволено. Накладено арешт на 1154000 штук простих іменних акцій ЗАТ "Рівненський ливарний завод", які належать відповідачу - ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" та знаходяться у номінального утримувача - зберігача АКІБ "УкрСиббанк" на рахунку в цінних паперах № 013140. Заборонено відповідачу - ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод" до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили вчиняти будь-які дії з простими іменними акціями ЗАТ "Рівненський ливарний завод", що знаходяться у номінального утримувача - зберігача АКІБ "УкрСиббанк" на рахунку в цінних паперах № 013140. Заборонено номінальному утримувачу - зберігачу АКІБ "УкрСиббанк" до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили вчиняти будь-які дії з простими іменними акціями ЗАТ "Рівненський ливарний завод" що знаходяться на рахунку в цінних паперах, що належить ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод".

П‘ятий відповідач, ЗАТ "Барвінківський машинобудівний завод", з даною ухвалою не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2007 року по справі № 29/561-07 про забезпечення позову, як таку, що ухвалено з порушенням норм процесуального права. У апеляційній скарзі та поясненнях до неї 5-й відповідач вказує, що вжиті судом заходи по забезпеченню позову не співпадають з предметом позову та позивач жодним чином не обгрунтував необхідність вжиття таких заходів.

Перший, другий, третій, четвертий відповідачі та третя особа в судове засідання не з‘явилися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, про час та місце засідання суду були повідомлені належним чином.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін, посилаючись на її обгрунтованість та відповідність нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні 26.11.2007 року оголошена перерва до 03.12.2007 р.

Позивачем в судове засідання 03.12.2007 року подана заява про визнання апеляційної скарги в повному обсязі, в якій позивач посилається на досягнення з відповідачами згоди щодо позасудового врегулювання спору. При цьому, позивач вказує, що у зв‘язку з досягненням вказаної згоди позивачем до господарського суду подана заява про відмову від позову.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм  процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

згідно зі статтею 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд  за  заявою  сторони,  прокурора  чи  його заступника, який подав позов, або зі  своєї  ініціативи  має  право вжити  заходів  до  забезпечення   позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог та заперечень.   Наведене стосується й вимоги про забезпечення позову.

Таким чином, застосовуючи заходи до забезпечення позову, господарський суд повинен виходити з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення того, що майно (грошові кошти, ін.), яке є у відповідача на момент пред‘явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, вимога про забезпечення позову заявлена позивачем окремим клопотанням, яке подано до суду разом з позовною заявою. При цьому, ні у позовній заяві, ні у клопотанні (заяві) про забезпечення  позову позивач жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову та не надав будь-яких доказів в обґрунтування необхідності вжиття таких заходів.  У поданій заяві позивач посилався лише на те, що під час розгляду справи 5-й відповідач може здійснити відчуження належних йому акцій, що призведе до неможливості виконання рішення.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, місцевий господарський суд також не навів жодних підстав для накладення арешту та заборони  та не зазначив обставин, які б могли свідчити про те, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заява позивача про забезпечення позову та оскаржувана ухвала суду не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, оскільки, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, позивач не довів обґрунтованості підстав вжиття заходів по забезпеченню позову, а місцевий господарський суд, всупереч вимогам ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не дослідив повно, всебічно та об‘єктивно фактичні обставини справи та передчасно дійшов висновку про необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову.

За вказаних обставин, заходи по забезпеченню позову вжиті місцевим господарським судом без наявності на те відповідних підстав та доказів, а тому апеляційна скарга 5-го відповідача підлягає задоволенню, а ухвала від 15 жовтня 2007 року  - скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.  99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 4 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Апеляційну скаргу 5-го відповідача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2007 року по справі № 29/561-07 про задоволення клопотання позивача та вжиття заходів по забезпеченню позову скасувати.

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                                    Афанасьєв В.В.

Судді                                                                    Демченко В.О.

Шевель О.В.