ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.03.07р.

Справа № 34/116-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",м.Нікополь, Дніпропетровська область

до  відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдінгсистем", м.Дніпропетровськ

відповідача 2. Відкритого акціонерного товариства "Ясиновський коксохімзавод", м.Макіївка, Донецька область

про стягнення 4982, 32 грн.

Суддя  Примак С.А.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача 1. - Сакало А.А., предст., дов. №1591 від 01.08.06 р.

від відповідача 2. - Лакіза Ю.В., предст., дов. №10972/24 від 29.12.06 р.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, Дніпропетровська область, м. Нікополь –далі по тексту –позивача до Товариство  з  обмеженою  відповідальністю „Інтертрейдінг систем”, м.Дніпропетровськ –далі по тексту –Відповідача-1 та до Відкрите акціонерне товариство „Ясиновський  коксохімзавод”, Донецька область, м. Макіївка   –далі по тексту –Відповідача-2  про стягнення  з належного  відповідача  на користь позивача вартості нестачі у 4 залізничних вагонах  у кількості 6,494 тонни коксової  продукції - далі по тексту-продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну  суму 4982,32 грн.( з  ПДВ  та ж/д  тарифом) у відповідності з актом  приймання продукції по кількості № 3966/2 від 06.11.2005 року ,та підставі договору поставки товару  № 31-05/05-01/1998 від 21.06.2005 року  та  Специфікацій  до  договору.

Додатково позивач просить суд стягнути з  належного  відповідача на його користь 102,00 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач-1  у  відзиві   на  позов просить  суд  відмовити  у  задоволенні позовних  вимог  відмовити.

Відповідач-2   у  відзиві  на позов  просить  суд  відмовити  у  задоволенні  позовних  вимог  позивача.

На  підставі  ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно  до  вимог ст.85 ГПК  України у судовому засіданні  29.03.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2005 року між позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір  № 31-05/05-01/1998   та Специфікацій до нього, у відповідності з п.1.1 якого Відповідач-1 зобов’язався продати продукцію (далі-товар), а позивач прийняти і оплатити  товар   який  вказаний  в  специфікаціях   до  договору.

Пунктом 4.2 умов вищеназваного договору сторони передбачили здійснення приймання продукції по кількості у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965р. із змінами та доповненнями від 14.11.1974 р.

Сторонами згідно п.4.2 договору узгоджено, що у випадку виявлення недостачі товару при прийманні його вантажоотримувачем (позивачем по справі) виклик представників продавця (Відповідача-1 по справі) та вантажовідправника (Відповідача-2 по справі ) є обов’язковим.

На виконання умов зазначеного договору 05.11.2005 р. на адресу позивача від вантажовідправника (Відповідача-2) надійшов вантаж –коксова продукція, що підтверджується залізничними накладними, долученими до матеріалів справи.

Із представлених суду документів вбачається, що вантаж у зазначених накладних у 4 залізничних вагонах №№ 60337946,63383962,66631128,67358531 прибув на станцію призначення в справному стані, без ознак втрати, розкрадання і виданий залізницею в порядку ст.52 Статуту залізниць України без перевірки, що підтверджується  матеріалами справи.

При  прийманні  вантажу  за кількістю  позивачем  виявлена  нестача  продукції у   вищевказаних залізничних вагонах у кількості 6,494 тонни коксової  продукції - далі по тексту-продукції, з урахуванням  норми природної втрати ваги, на загальну  суму 4982,32 грн.( з  ПДВ  та  ж/д  тарифом) , що  підтверджується  матеріалами  справи.

При виявленні нестачі  продукції, під час приймання позивачем продукції по кількості у 4  вищевказаних залізничних вагонах  у кількості  6,494 тонни продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну  суму 4982,32 грн.(без  ПДВ  та  ж/д  тарифу), комісією позивача за участю   представника громадськості Кузьмич В.В., діючої на підставі  посвідчення  № 3966/2 від 04.11.2005р., було складено акт № 3966/2 від 04.11.2005 року, у  відповідності з яким при зважуванні на 100 тонних вагах виявлена нестача продукції у кількості 6,494 тонни, з урахуванням норми природної втрати ваги, на суму 3960,90 грн., причиною недостачі якої було зазначено неправильне визначення маси вантажу відправником.

За даних обставин вимоги позивача щодо стягнення вартості недостачі з відповідача-1  (по справі постачальника) задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що  документальні підстави для покладення на нього відповідальності за нестачу продукції  відсутні.

Учасником у спірних взаємовідносинах, які випливають з нестачі продукції –невідповідності даних, зазначених в супроводжувальних даних і фактичних даних, вказаних позивачем, Відповідач-1 не є, оскільки вина Відповідача-1 в нестачі продукції відсутня, у зв’язку з чим, відповідно до ст.209 Цивільного кодексу Української РСР Відповідач-1 не може бути належним відповідачем по даному спору.

Позовні вимоги позивача про стягнення з Відповідача-2 вартості нестачі продукції  у кількості 6,494 тонни, з урахуванням норми природної втрати ваги, на суму  4982,32 грн.( з ПДВ та  ж/д  тарифом), також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

При досліджені поданих позивачем доказів, судом встановлено, що позивачем порушені правила приймання продукції  за кількістю, встановлені Інструкцією №П-6.

Так, в порушення п.14 Інструкції, позивачем не здійснено переваження тари вагону  для визначення ваги нетто. Зазначений пункт Інструкції №П-6 встановлює порядок перевірки ваги нетто, згідно якому при неможливості переваження продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами.

Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари із ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари  не дозволяється.

Докази визначення позивачем ваги нетто вантажу у відповідності з вимогами Інструкції П-6 суду не надано. З акту приймання продукції  не вбачається, що позивач визначив вагу нетто вантажу зазначеним в Інструкції способом.

Судом  було  досліджено питання щодо виклику представників Відповідача-1 та Відповідача-2 для приймання продукції за кількістю, обумовлений п.4.2 договору, внаслідок чого у відповідності із зазначеною Інструкцією визначається обов’язковим.

Як вбачається із матеріалів справи, всупереч вимог договору № 31-05/05-01/1998 від 21.06.2005 року, п.17-а  Інструкції №П-6, позивач не викликав належним чином представників відповідача-1 та відповідача-2 для участі у прийманні продукції за кількістю.

Відповідно  до  вимог п.17-а Інструкції  №П-6  повідомлення  про  виклик  представни ків  вантажовідправників ( виробників)   повинно  бути  направлено  йому  по  телеграфу (телефону).

На  розсуд  суду  факс  який  був  направлений  в адресу відповідачів   не  може  бути  доказом який би підтверджував  факт виклику їх представників, який є обов’язковим, і  на  розсуд  суду  не  може  вважатися  доказом у  розумінні  до ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Відповідно до п.16 Інструкції №П-6, у випадку виявлення нестачі продукції, отримувач продукції зобов’язаний припинити подальше її приймання, забезпечити збереження продукції, а  також  прийняти  заходи  щодо запобігання її змішанню з іншою однорідною продукцією. Чого  позивачем   не  було  зроблено.

Дослідивши матеріали справи,  суд дійшов висновку, що позивачем документально не було доведено ті  обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог у відповідності із ст.33 ГПК України у повному обсязі, документально обґрунтовані підстави для покладення відповідальності на Відповідачів за нестачу продукції у 4 залізничних вагонах , у кількості  6,494 тонни продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму  4982,32 грн.(з  ПДВ  та  ж/д  тарифом) відсутні, у зв’язку з чим позовні вимоги про стягнення з належного відповідача 4982,32 грн.( з  ПДВ  та  ж/д  тарифом) вартості нестачі продукції, слід визнати необґрунтованими  і такими що не підлягають задоволенню.

Витрати у справі слід покласти на позивача.

Керуючись Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6, ст.ст.33,34,49,82-85,87  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові до Відповідача-1  відмовити у повному обсязі.

В позові до Відповідача-2  відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

С.А. Примак

Рішення підписано 30.03.07 р.