ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"05" грудня 2007 р.
Справа №  17/495

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні 05.12.2007 року о 14 год. 25 хв. при секретарі Патлаченко А.Л. матеріали адміністративної справи №17/495

за адміністративним позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Кіровоград

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Голованівське хлібоприймальне підприємство", смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області

про стягнення 7660,53 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Пилипенко О.І., довіреність №04-04/21  від 11.01.07р., головний спеціаліст відділу забезпечення надходжень та використання коштів штрафних санкцій;

від відповідача - Рибчак В.В., голова правління, на підставі витягу з наказу №98 від 25.09.2007 р.

В судовому засіданні 13.11.2007 р. оголошувалась перерва до 05.12.2007 року о 14:00 год.

Кіровоградським обласним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів  пред'явлено позов до відкритого акціонерного товариства "Голованівське хлібоприймальне підприємство" про стягнення 7270,31 грн.   штрафних санкцій за  невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування  інвалідів  у 2006 році та 390,22 грн. пені.

Відкрите акціонерне товариство "Голованівське хлібоприймальне підприємство" у відзиві на позовну заяву (а.с.17-19) позов заперечило, посилаючись на те, що обов'язок відповідача створити робочі місця не супроводжується його обов'язком їх працевлаштувати. Крім того, відповідач звернув увагу суду на той факт, що на його підприємстві фактично працювало протягом 2006 року 3 інваліда, що відповідає визначеному чинним законодавством нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський  суд встановив наступне.

Відповідно до правил статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" всім підприємствам (об'єднанням), установам і організаціям незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Згідно Положення про Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального  захисту інвалідів, затвердженого Директором Фонду соціального захисту інвалідів від 01.03.2007р., Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом Фонду соціального захисту інвалідів, що утворюється для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України, та підзвітне і підконтрольне йому та має статус юридичної особи. Відповідно до покладених на нього завдань здійснює в установленому порядку виконання загальнодержавних програм соціального захисту інвалідів та фінансування заходів соціальної, трудової, фізкультурно-спортивної реабілітації (а.с. 8-9).

Відділення приймає участь у межах своєї компетенції в реалізації на території  області державної політики у сфері соціального захисту інвалідів. Також здійснює на території області контроль за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п. 4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і  організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1767 (зі змінами та доповненнями), підприємства, на яких працює 15 і більше чоловік, реєструється у відділеннях Фонду за своїм місцезнаходженням і щороку   не   пізніше   1   лютого подають   до   відділень    звіт про зайнятість  та працевлаштування інвалідів за формою, що затверджується  Держкомстатом. Штрафні санкції сплачуються підприємствами відповідно до законодавства за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів  (обов'язкових платежів). У разі відсутності коштів штрафні санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства в порядку, передбаченому законом.

Згідно Положення "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування  інвалідів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.95р. №314 (зі змінами та доповненнями), робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим  вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на  ньому інваліда.

Статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" передбачено, що адміністративно-господарські санкції    розраховуються    та сплачуються  підприємствами,  установами,  організаціями,  у  тому числі  підприємствами,   організаціями   громадських   організацій інвалідів,  фізичними  особами,  зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в  якому  відбулося  порушення  нормативу,  встановленого частиною першою статті 19 цього  Закону.

Відповідач подав звіт, в якому  розрахував суму штрафних санкцій за нестворене робоче місце для інвалідів, але до 15.04.06 року самостійно не сплатив штрафні санкції, тому станом на 11.10.2007р. за ним рахується заборгованість по сплаті штрафних санкцій до відділення на загальну суму 7270,31 грн. та 390,22 грн. пені за порушення строку сплати адміністративно-господарських санкцій (а.с.6).

Згідно звіту "Про зайнятість та працевлаштування інвалідів" у 2006  році, наданого відповідачем до відділення, на підприємстві працює 64 штатних працівників особового складу, отже виходячи з наведеного на підприємстві повинно працювати 3 інваліда.

Між тим як вбачається із матеріалів справи відповідач  фактично створив  робочі  місця  для  інвалідів  шляхом їх працевлаштування. Вказане підтверджується: додатком від 25.01.2007р. до звіту "Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік", засвідченими належним чином копіями виписки з наказів про прийом на роботу  Демченка Д.А. на посаду апаратника обробки зерна 3-го розряду №74 від 06.08.2004 р., Пупези П.С. на посаду апаратника обробки зерна 3-го розряду №33 від 08.06.2006р.,   Дехтярьова В.Л. на посаду головного інженера №2 від 12.01.2001 р., копіями посвідчень інвалідів  №487405 від 29.11.2005 р. Дехтярьова В.Л., №487474 від 01.02.2006р. Демченко Д.А., №054857 від 26.01.2007р. Пупези П.С., копіями довідок до акту огляду МСЕК: №089825 Дехтярьова В.Л., №096936                Демченко Д.А., №123948 Пупези П.С., копіями трудових книжок               Дехтярьова В.Л., Демченко Д.А. та Пупеза П.С. з відповідними відмітками про прийняття їх на роботу  на підприємство відповідача (а.с.20-30, 47-74).

При цьому господарським судом враховано, що ні Закон України  "Про основи соціальної захищеності інвалідів",  ні Положення "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування  інвалідів", ні будь-які інші нормативно-правові акти України не передбачають необхідність роботи інваліда на створеному для нього робочому місці протягом всього календарного року, тому робочих місць зайнятих інвалідами в 2006 році на підприємстві відповідача було три, а відтак штрафні санкції стягуватись не повинні.

З огляду на викладене та враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що у 2006 році на підприємстві відповідача працювало 3 інваліда  (головний інженер - Дехтярьов В.Л., апаратники обробки зерна 3-го розряду - Демченко Д.А. та Пупеза П.С.), позовні вимоги заявлені не обґрунтовано і  задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 07.12.2007 року.

Суддя

С.В. Таран