ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2007 р.
Справа № 12/27-246

16 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

розглянув матеріали справи

за позовом: Державно-комунальної аптеки №142, м. Тернопіль

до відповідача: Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль

про: визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/55525 від 30.08.2005р.

За участю представників сторін:

позивача: Шевчук Р.В. –зав. аптекою, наказ №89-к від 17.08.2000р.

відповідача: Лисий Я.І. –державний податковий інспектор, довіреність №395/7/10-015 від 10.01.2007р.

Суть справи:

Державно-комунальна аптека №142, м. Тернопіль, надалі позивач, звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської об’єднаної Державної податкової інспекції, м. Тернопіль, надалі відповідач, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/55525 від 30.08.2005р.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на Акт Тернопільської ОДПІ від 26.08.2005р. «Перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності», зауваження №32 від 26.08.2005р. на Акт перевірки №007082 від 26.08.2005р., фіскальні денні звіти №0805 від 21.06.2005р., №0806 від 23.06.2005р, товарні чеки №2945 від 21.06.2005р. та №2946 від 22.06.2005р.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримує.

У поданому запереченні проти позову від 09.02.2007р. №9596/7/10-015 Тернопільська ОДПІ позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, мотивуючи тим, що перевіркою зафіксовано порушення п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено щоденне друкування фіскально-звітного чеку (Z-звіт) за 22.06.2005р. Посилання позивача на вимоги щодо реалізації фіскальних функцій РРО для різних сфер застосування», затверджених Постановою КМУ від 18.02.2002р. №199 є недоцільним, оскільки дані Вимоги стосуються суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність із застосування РРО цілодобово.

Також, звертає увагу суду на порушення позивачем строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, який встановлений ст. 99 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

26 серпня 2005 року працівниками Тернопільської ОДПІ проведена перевірка господарської одиниці Державно-комунальної аптеки №142, що розташована за адресою вул. Миру, 13, м. Тернопіль, за результатами якої складено Акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності №007082, надалі Акт перевірки.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в Акті перевірки порушення позивачем п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено щоденне друкування фіскально-звітних чеків (Z-звіту) за 22.06.2005р. та збергіння в книзі обліку розрахункових операцій від 31.12.2004р.

Акт перевірки був підписаний уповноваженим представником суб’єкта господарювання із запереченнями, які були подані до податкового органу з вимогами скасувати Акт №007082 від 26.08.2005р. як такого, що не відповідає нормам матеріального права, мотивуючи тим, що фіскальний чек №0806 від 22.06.2005р. надрукований 23.06.2005р. до початку робочого дня, чим забезпечено зберігання та можливість багаторазового зчитування РРО підсумкової інформації за 22.06.2005р.

30 серпня 2005 року Тернопільською ОДПІ за №/0/55525 прийняте податкове повідомлення-рішення, яким згідно п.п. «б»п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», на підставі Акту перевірки №19184345/23-03 від 26.08.2005р. за встановлені порушення п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»на підставі п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»визначено суму податкового зобов’язання за платежем штрафні санкцій в розмірі 340 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення і оскаржується позивачем в судовому порядку.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки Тернопільського обласного Управління статистики №22-119 Державно-комунальна аптека №142 за організаційно-правовою формою є комунальним підприємством, форма власності – комунальна, види діяльності –роздрібна, оптова торгівля фармацевтичними товарами та виробництво фармацевтичних товарів.

Згідно п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», надалі Закон №265/95, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Стаття 17 Закону №265/95 передбачає, що у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій до суб’єктів підприємницької діяльності за рішенням відповідних органів державної податкової служби застосовуються фінансові санкцій у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»встановлює, що вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В обгрунтування правомірності роздрукування 23.06.2005р. о 8 год. 23 хв. фіскального звітного чеку позивач посилається на положення «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», які затвердженні Постановою КМУ від 18.02.2002р. №199.

Положеннями вказаних Вимог зазначено, що дія цих вимог (далі фіскальні вимоги) поширюється на реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг) та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), крім тих реєстраторів, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

У фіскальних вимогах зазначено, що в Z-звітах всі підсумки та суми обчислюються за зміну. Для цілей фіскальних вимоги використовується поняття «зміна»- період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту. Підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години.

Як свідчать матеріали справи, позивач з урахуванням приписів «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування»перша розрахункова операція після роздрукування Z-звіту №0805 за 21.06.2005р. проведена о 08 год. 57 хв. 22.06.2007р., що підтверджується роздрукуванням товарного чеку №2946 на контрольній стрічці. Z-звіт №0806 за 22.06.2005р. роздрукований 23.06.2005р. о 08 год. 23 хв. В підтвердження викладеного додає роздруковки Z-звітів та роздруковки товарних чеків.

Разом з тим, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення, форму якого Тернопільська ОДПІ надалі спірному рішенню, є одним із видів податкового повідомлення, яке приймається процедурою, передбаченою Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», і згідно з пункту 1.9 статті 1 якого податкове повідомлення - письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п.п. 2.5 п. 2 «Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби»(із змінами та доповненнями), яка затверджена Наказом ДПА України від 17.03.2001р. №110, податкове повідомлення-рішення - це рішення керівника органу державної податкової служби (його заступника) щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного  відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також обов'язку платника податків:

-- сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобов'язання;

-- сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів; таке рішення приймається за результатами перевірок платника податків (у т.ч. камеральних);

-- сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання;

-- сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов'язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження (далі - податкове повідомлення).

Згідно п. 1.5 ст. 5 Закону №2181 штрафна  санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у  зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

За змістом преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається із оспорюваного повідомлення-рішення позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем штрафні санкції за порушення, які не пов’язані з правилами оподаткування.

Також, Тернопільська ОДПІ у поданому запереченні від 09.02.2007р. №9596/7/10-015 зазначає, що позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки повідомлення-рішення від 30.08.2005р. №/0/55525 було направлено поштою з повідомленням про вручення і доставлено 13.09.2005р., а тому останньою датою звернення до суду про скасування податкового повідомлення-рішення є 13.09.2006р.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 101 КАС України процесуальні строки –це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Згідно п. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюються річний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як підтверджується поданими позивачем матеріалами, останній звертався із зустрічною позовної заявою №42 від 10.08.2006р. до господарського суду Тернопільської області, в якій ставилася одна з вимог про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/2303/0/55525 від 30.08.2005р., яке оспорюється в даному адміністративному процесі.

Однак, ухвалою суду від 30.08.2006р. по справі №02-2/8-496 у прийнятті зустрічної позовної заяви Державно-комунальної аптеки №142 на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України відмовлено, оскільки вона не підлягає розгляду в господарському судочинстві.

Державно-комунальною аптекою №142 подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Тернопільської області від 30.08.2006р. по справі №8/241-2762, яким присуджено, зокрема до стягнення з аптека 340 грн. штрафних (фінансових) санкцій згідно податкового повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 30.08.2005р. №/0/55525.

Враховуючи те, що Державно-комунальною аптекою №142 здійснювалися заходи щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів, передбачених вимогами законодавства шляхом подання відповідних заяв суд вважає необґрунтованими посилання Тернопільської ОДПІ про пропуск строку, встановленого ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, так як підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані податковим органом належними доказами, а податкове повідомлення-рішення Тернопільської області від 30.08.2005р. №/0/55525 визнати недійсним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Разом з тим, судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69–71, 158, 161-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ №/0/55525 від 30.08.2005р.

3.          Стягнути з Державного бюджету на користь Державно-комунальної аптеки №142, вул. Миру,13, м. Тернопіль, , р/р 113 АКБ УСБ, МФО 338017, - 3 грн. 40 коп. судового збору.

4.          Виконавчий лист видати за заявою Державно-комунальної аптеки №142.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „14” березня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя