ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/501

12.12.07

За позовом:          ВАТ „Аграрний комерційний банк”;

До:                    ТОВ „Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма „Еско Лтд”;

Про:                     стягнення 89 028,19 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          не з”явились;

Від відповідача:            не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 33 840,00 грн. відсотків за користування кредитом, 27 774,95 грн. пені, 27 413,24 грн. інфляційних втрат, 890,28 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Позивач та відповідач повноважних представників в судове засідання не направили, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

20.02.2006 р. між сторонами укладений договір про відкриття кредитно лінії №18/2006, за умовами якого позивач відкрив відповідачеві відкличну не відновлювальну кредитну лінію в національній валюті з кінцевим строком повернення кредитних коштів 01.03.2007 р. зі сплатою 24% річних (п.п. 1.3., 1.4. кредитного договору з урахування змін відповідно до додатковою угоди №2 від 19.02.2007 р.).

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з виписками банківської установи, які додані до матеріалів справи відповідачем був повернутий на користь позивач кредит лише 13.07.2007 р.

Пунктом 1.3. кредитного договору з урахуванням положень додаткової угоди №2 від 19.02.2007 р. визначений розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних.

Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем за прострочення сплати відсотків за користування кредитом складає 33 840,00 грн.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 27 774,95 грн., передбачена п. 11.2. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем також нараховані інфляційні втрати у розмірі 27 413,24 грн.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича упроваджу вальна комерційна фірма „Еско Лтд” (інд. 03036, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 90, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Аграрний комерційний банк” (інд. 03150, м. Київ, вул. Димитрова, 9-а, ) 33 840 (тридцять три тисячі вісімсот сорок) грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 27 774 (двадцять сім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 95 коп. пені, 27 413 (двадцять сім тисяч чотириста тринадцять) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 890 (вісімсот дев’яносто) грн. 28 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко