ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/336

13.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп –Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД»

про стягнення 463 503,23 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Волошин О.І., представник за довіреністю 12/01 від 15.01.2007 року.

від відповідача: Рудий В.В., представник за довіреністю б/н від 17.01.2007 року;

Паєв В.І., представник за довіреністю б/н від 17.01.2007 року;

Чоботаренко О.В., представник за довіреністю б/н від 27.11.2007 року.

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп –Україна»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД»про стягнення 463 503,23 грн. заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.12.2001 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп –Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «УСПОТ Лтд»було укладено договір  №140.

Згідно з умовами Договору позивач зобов'язався поставити, а ТОВ «УСПОТ Лтд»прийняти та оплатити продукцію, зазначену в додатках до даного договору.

Пунктом 5.7. Договору №140 від 05.12.2001р. передбачено, що продавець (позивач) зобов'язаний поставляти товар з дотриманням температурних режимів (додаток 4) при завантаженні товару, транспортуванні і передачі товару покупцю (ТОВ «УСПОТ Лтд»). У випадку порушення температурних режимів покупець товар не приймає. Крім того, у відповідності з п.8.1. цього ж Договору увесь товар, що постачається за даним Договором, виготовлений спеціально для ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд»і постачається виключно покупцю (ТОВ «УСПОТ Лтд») з метою подальшої його передачі ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд». Виключне право використовувати товар, що постачається за даним Договором, належить ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд». Продавець не має право реалізовувати товар іншим покупцям .

У відповідності з замовленням ТОВ «УСПОТ Лтд», складеного згідно з Договором №140 від 05.12.2001р., позивач придбав у компанії Sadia S.A. (Бразилія) заморожені напівфабрикати із м'яса птиці «FROZEN COOKED BREADED SEASONED CHICKEN PIECES»(«Кулінарний виріб з м'яса птиці заморожений») вагою нетто 15 900,000 кг.

В зв'язку з необхідністю забезпечення належного температурного режиму перевезення та доставки вищевказаного Товару, між позивачем та відповідачем був укладений Договір транспортного експедирування б/н від 01.11.2006р., в якому визначені обов'язки відповідача щодо забезпечення температурного режиму товару під час його перевезення.

Зокрема, відповідно до розділу II «Обов'язки Експедитора»даного Договору транспортного експедирування, а саме п.2.1., відповідач зобов'язався при перевезенні вантажів, що потребують підтримання температурного режиму, забезпечити режим перевезення, вказаний в коносаменті протягом всього часу перевезення, включаючи наземну доставку.

При цьому, в коносаменті №800401666 від 03.07.07р. на перевезення заморожених напівфабрикатів із м'яса птиці «FROZEN COOKED BREADED SEASONED CHICKEN PIECES»(«Кулінарний виріб з м'яса птиці заморожений») вагою нетто 15 900,000кг по маршруту Ітахай (Бразилія) - Іллічівськ (Україна) був зазначений температурний режим товару «-9,0°»по Фаренгейту», що становить «-23,0 °С».

У відповідності з Експертним висновком Київської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини №3328/07 від 16.08.2007р. даний товар дозволяється використовувати за призначенням при дотриманні умов зберігання. Згідно з Сертифікатом якості, наданого виробником даного товару - компанією Sadia S.A. (Бразилія), умовами зберігання товару є наступні: товар зберігати при «-18,2°С».

Після прибуття контейнеру з товаром на адресу позивача, позивач телеграмою викликав представника відповідача для участі в комісійному замірі температури даного товару.

В зв'язку з неприбуттям представника відповідача в обумовлений час та місце, замір температури товару під час його приймання був проведений експертом Київської Торгово-промислової палати, про що було складено Акт експертизи № І-3132 від 14.08.2007р., згідно з даними якого температура товару, що знаходився в контейнері MWCU 6093475, складала від «-11,2°С»до «-9,0°С»(Акт експертизи № І -3132 від 14.08.2007р. наявний в матеріалах справи).

Згідно з контрольною стрічкою (показаннями) реєстратора температури (логера №7957772), що містився в середині контейнеру MWCU 6093475 під час транспортування товару, коливання температури в контейнері складало від «-23,0°С»до «+2,0°С».

Внаслідок виявлення порушень температурного режиму вищевказаного товару, до товарно-транспортної накладної СМR № АБ1850 був складений Акт про порушення температурного режиму №14/08 від 14.08.2007р.

У відповідності з п.5.7. Договору транспортного експедирування б/н від 01.11.2006р. при перевезенні вантажів, що потребують підтримання температурного режиму, Експедитор несе відповідальність за дотримання температурного режиму перевезення вантажу.

Враховуючи те, що Відповідачем не були належним чином виконані свої зобов'язання по Договору транспортного експедирування б/н від 01.11.2006р., що призвело до недотримання температурного режиму товару під час його перевезення і, як наслідок, покупець позивача відмовився від приймання та оплати даного товару (копія листа-відмови ТОВ «Успот Лтд»наявний в матеріалах справи) і позивач не мав права реалізовувати даний товар іншим покупцям, а також враховуючи те, що згідно з Експертним висновком Київської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини товар дозволяється використовувати за призначенням при дотриманні умов зберігання (тобто температура товару повинна бути не вище ніж «-18,2°С») позивач поніс збитки в розмірі 463 503,23 грн., а саме:

-          282 718,70 грн. (або 55983,90 доларів США при курсі НБУ 5,05 грн./дол.) - вартість товару згідно інвойсу №0016138Е07А від 30.06.2007р., яка була сплачена позивачем платіжними дорученнями від 24 липня 2007р. (копії інвойсу та платіжного доручення наявні в матеріалах справи);

-          992,00 грн. - вартість лабораторних досліджень товару, проведених Київською обласною державною лабораторією ветеринарної медицини (копії рахунка та платіжного доручення наявні в матеріалах справи);

-540,00 грн. - вартість послуг з проведення експертизи якості, наданих Київською

Торгово-промисловою палатою;

-          565,44 грн. - митний збір за митне оформлення товару в розмірі 0,2% від митної вартості товару (даний платіж зазначено в митній декларації копія якої наявна в матеріалах справи);

-          92 596,92 грн. - сума сплаченого мита за ввезений товар за ставкою 0,8 Евро за 1 кг. /вага брутто товару складала 16790,00 кг / (даний платіж зазначено в митній декларації копія якої наявна в матеріалах справи);

-          75 063,12 грн. - сума сплаченого ПДВ (20%) при ввезенні товару (даний платіж зазначено в митній декларації копія якого наявна в матеріалах справи);

-          11027,05 грн. –вартість послуг відповідача з вантажно –розвантажувальних робіт, зберігання контейнерів в порту, наземного транспортування, видачі розпорядження.

На момент подання позовної заяви до суду позивач поніс збитки завдані йому діями відповідача у зв’язку з недотриманням останнім своїх зобов’язань за договором у розмірі 463503,23 грн.

В судовому засіданні представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти заявлених позовних вимог, що до розрахунку суми збитків позивачем включено 282718,70 грн. вартості товару, при цьому ТОВ «Аскоп Україна»не надало докази втрати, пошкодження або знищення доставленого вантажу. Посилання на висновок Київської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини стосовно можливості використання товару при дотриманні температурного режиму, не свідчить що зазначений товар повністю втратив споживчу вартість. Тому, вартість вантажу, а саме 282718,70 грн. ніяким чином не може бути зарахована у суму збитків.

Також, відповідач зазначив, що до складу збитків позивачем зараховано 75063,12 грн. сплаченого ПДВ при ввезені товару. Відповідач вважає, що зазначена сума не може бути визнана збитками, оскільки підлягає поверненню позивачу відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість».

Позивач просить суд стягнути с ТОВ «Мерск Україна Лтд»92596,92 грн. сплачене мито за ввезений товар за ставкою 0,8 Евро за 1 кг. Дана ставка використовується для ввезення товару належної якості. Якщо вантаж (продукти харчування) не можуть бити використаний за призначенням, його необхідно знищити, застосувавши при цьому митний режим знищення, що передбачено Митним Кодексом України. Документи з цього приводу в матеріалах справи відсутні. Тому враховуючи зазначене вище відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні надав письмові пояснення на відзив відповідача на позовну заяву. В яких зазначає, що з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Витратами, зробленими позивачем та зазначеними у вищевказаній статті, являються витрати по оплаті вартості товару, придбаного у компанії Sadia S.A.. (Бразилія) (копії інвойсу №0016138Е07А від 30.06.2007р. та платіжного доручення від 24 липня 2007 року наявні в матеріалах справи).

Внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань по Договору транспортного експедирування б/н від 01.11.2006р. (недотримання температурного режиму товару під час його перевезення) позивач втратив можливість реалізації товару, в зв'язку з чим поніс збитки в розмірі 463 503,23 грн., що включають в себе всі вищезазначені витрати. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача: 463503,23 грн. збитків, 4635,03 грн. –державного мита та 118,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інші актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. У свою чергу відповідно до ч. 2 вищезазначеної статті, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або відшкодування її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання .

Частиною 1 ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків включаються:

-          вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

-          додаткові витрати;

-          неодержаний прибуток;

-          матеріальна компенсація моральної шкоди.

Як вбачається з вимог діючого законодавства, вартість майна може бути включена до збитків у разі його втрати, пошкодження або знищення.

Факт наявності збитків у позивача у сумі 463503,23 грн., що стали наслідком недотримання або неналежного виконання взятих на себе зобов’язань за договором транспортного супроводження б/н від 01.11.2006 року  належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що позивач неправомірно зарахував до складу збитків суму сплаченого ПДВ при ввезені товару у розмірі 75063,12 грн., у зв’язку з тим, що вона підлягає поверненню позивачу відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість», а тому не може бути збитками, є неправомірним, оскільки з митної декларації,  по якій сплачені митні збори за митне оформлення товару у розмірі 0,2% від митної вартості товару у сумі 565,44 грн., мито за ввезений товар за ставкою 0,8 Евро за 1 кг. в сумі 92 596,92 грн. та ПДВ в сумі 75063,12 грн. чітко видно, що платіж за видом 028 (ПДВ) сплачено готівкою.

Тому, крім витрат, пов'язаних з придбанням товару, Позивачем були зроблені витрати нерозривно пов'язані з таким товаром, а саме: витрати по доставці даного товару позивачу (вартість послуг відповідача); витрати, пов'язані з оплатою вартості лабораторних досліджень такого товару; витрати понесені позивачем у зв'язку зі сплатою щодо такого товару необхідних податків і зборів (мито, митний збір, ПДВ), пов'язаних з імпортом товару, а отже включення митних та податкових платежів до збитків є правомірним.

У відповідності до Закону України «Про податок на додану вартість»позивач, втрачає право на віднесення суми сплаченого ПДВ у розмірі 75063,12 грн. за цією операцією у свій податковий кредит, після визнання цієї суми в судовому порядку –збитками, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна Лтд»(01601, м. Київ, вул. Шовковична, 42/44, оф.13-С, ) з будь –якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" (02660, м. Київ, вул. М.Раскової,11, оф.600 п/р № в ВАТ «СЕБ Банк», м. Київ МФО 300175, )

збитки у розмірі 463503 (чотириста шістдесят три тисячі п’ятсот три) грн. 23 коп., державне мито у сумі  4635(чотири тисячі шістсот тридцять п’ять) грн. 03 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 468256(чотириста шістдесят вісім тисяч двісті п’ятдесят шість) грн. 26 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.