ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.01.07р.

Справа № А37/353-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничого підприємства "Спецсплав", м. Дніпродзержинськ

до  Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", м. Дніпродзержинськ

Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Плазма", м. Київ,

Третя особа-2: Відкрите акціонерне товариство "Баглійський завод Котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів", м. Дніпродзержинськ

про визнання недійсним рішення обласного комунального підприємства „Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" від 13 вересня 2006 року  про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничого підприємства "Спецсплав" з реєстру прав власності на нерухоме майно-цех котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1, загальною площею 8939,9 кв. м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, 3-й Баглійський провулок, 1-Г.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача: Качан В.О. дов №1 від 05.01.06р..

Від відповідача: Кохан О.О. доруч №724 від 29.11.06 р.

Від третьої особи 1 не з'явився

Від третьої особи 2: Васильченко В.В. дов № 01-(3)-06 від 18.10.06 Шестірікова В.В. дов. №3-07 від 09.01.07

На підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошена вступна та резолютивна частина.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково - виробниче підприємство "Спецсплав" (далі - позивач) звернулося з позовом до  обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" (далі - відповідач) та просить суд визнати визнання недійсним рішення обласного комунального підприємства „Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" від 13 вересня 2006 року  про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничого підприємства "Спецсплав" з реєстру прав власності на нерухоме майно - цех котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1, загальною площею 8939,9 кв. м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, 3-й Баглійський провулок, 1-Г.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане рішення є неправомірним, оскільки:

відсутнє  рішення суду про визнання недійсним договору купівлі –продажу зазначеного майна, за яким позивач   його придбав,

також відсутнє рішення суду про припинення права власності позивача на це майно;

виконавче провадження щодо реєстрації права власності  іншого власника на спірне майно не відкривалося;

інвентаризація спірного об’єкту перед реєстрацією прав іншого власника  на спірне майно в порушення встановленого порядку відповідачем не проводилася.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено    прийняття рішення у письмовому вигляді щодо виключення колишнього власника з реєстру прав власників на нерухоме майно; крім того, інвентаризація об’єкту прав власності не є обов’язковою для реєстрації права власності. Реєстрація прав нового власника спірного об’єкту проведена БТІ  на підставі постанови  Вищого господарського суду України, яким визнано право власності  за цим власником.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плазма" (далі –Третя особа без самостійних вимог на боці позивача)  представника в судове засідання не направило, про час і місце слухання справи повідомлено належним чином, клопотань до суду не  заявляло, листом від 28.11.2006 р. № 28/11-1 надало письмові пояснення, в яких вказує на те, що відповідач здійснивши заміну власника в реєстрі прав власності на нерухоме спірне майно без відкриття виконавчого провадження за рішенням суду, порушило встановлений порядок виконання судових рішень.

Відкрите акціонерне товариство „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів” (далі - третя особа без самостійних вимог на боці відповідача) проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач штучно створює спір за предметом, який вирішений Вищим господарським судом у справі, в якій  позивач був учасником судового процесу. Послідовна і хронологічна зміна власників спірного майна відображена  в постанові Вищого господарського суду України, який дав цьому належну правову оцінку та застосував реституцію, на підставі якої відповідач зареєстрував право власності ВАТ „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів” на спірне майно. У зв’язку з цим третя особа на боці відповідача просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

В с т а н о в и в :

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003року N1088 „Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру” до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, відповідач  є суб’єктом владних повноважень, оскільки  уповноважений державою здійснювати владні управлінські функції з державної реєстрації прав власності на рухоме майно. Отже,  спори, які виникають у зв’язку з виконанням   комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації покладених на них функцій, належать до публічно-правових правовідносин і тому підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За обставинами справи, на підставі договору купівлі-продажу частини цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 від 16.03.2005року ВСА 3244086 реєстр №644, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничого підприємства "Спецсплав" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Плазма”,  обласним комунальним підприємством "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" зареєстровано право власності позивача на 41/50 частку цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров.3-й Баглійський, будинок 1г, про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7090032 від 25.04.2005року.

На підставі угоди про виділення в натурі (поділ) цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 від 05.07.2005року (ВСЕ №030422, реєстр №2388), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничого підприємства "Спецсплав" та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого інноваційного комерційного підприємства „Інно-Дніпро” відповідачем зареєстровано право власності позивача на 1/1 частку цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров.3-й Баглійський, будинок 1г, про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8584508  від 10.10.2005року.

Як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2006року у справі №23/226 первісним власником спірного майна було Відкрите акціонерне товариство „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів”, за яким згаданою постановою ВГСУ визнано право володіння, користування і розпорядження щодо будівлі цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1, літ. А-1 (інв. №011016), загальною площею 10940,4 кв.м., в тому числі виробничого цеху (приміщення №1) (літ А-1) загальною площею 9490,6кв.м., складу (приміщення №2) (літ.А1  -1) загальною площею 145,9кв.м., електромайстерні (приміщення №3) (літ.А2 -1) загальною площею 247,6кв.м., адміністративно-побутового корпусу (приміщення №4) (літ. А3 –2) загальною площею 1056,3кв.м; внутрішньо цехових залізничних шляхів (інв. № 020013); автодороги навколо приміщення цеху (інв.№020012).

Одночасно вказаною постановою ВГСУ позивача та ТОВ науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство „Інно-Дніпро” зобов’язано звільнити та передати Відкритому акціонерному товариству „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів” частку приміщення цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1, літ. А-1 (інв. №011016), загальною площею 10940,4 кв.м., в тому числі: виробничий цех (приміщення №1) (літ А-1) загальною площею 9490,6кв.м., склад (приміщення №2) (літ.А1  -1) загальною площею 145,9кв.м., електромайстерню (приміщення №3) (літ.А2 -1) загальною площею 247,6кв.м., адміністративно-побутовий корпус (приміщення №4) (літ. А3 –2) загальною площею 1056,3кв.м; внутрішньоцехові залізничні шляхів (інв. № 020013); автодороги навколо приміщення цеху (інв.№020012).

На підставі вказаної постанови Вищого господарського суду України відповідачем зареєстровано право власності Відкритого акціонерного товариства „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів” на 1/1 частку цеху котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров.3-й Баглійський, будинок 1г, про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11824780  від 13.09.2006року. В ході судового розгляду позивач підтвердив, що до об’єкту вказаної реєстрації права власності входить нерухомість, яка раніше належала йому на правах власності.

Листом від 21.09.2006року №21/09-1 позивач звернувся до відповідача з проханням надати виписку з реєстру прав власності на цех котельно-допоміжного устаткування і трубопроводів №1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров.3-й Баглійський, будинок 1г, а також копію наказу господарського суду про визнання права власності за Відкритим акціонерним товариством „Баглійський завод котельно - допоміжного устаткування і трубопроводів”. Листом від 06.10.2006року №583 відповідач відмовив в наданні вказаних документів, посилаючись на те, що право на отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно  мають лише власники, спадкоємці та правонаступники юридичних осіб та уповноважені особи, а крім того, копія відповідного наказу до відповідача не надходила.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 11 Закону України „Про судоустрій України” встановлено, що судові рішення,  що набрали законної сили, є обов'язковими до  виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що рішення, ухвали,  постанови  господарського суду,  що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Статтею 118 ГПК України передбачено, що виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до  виконання не  пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що звернення особи за наказом суду для виконання судового рішення на її користь є правом останньої, а не обов’язком, а виконання рішення суду без відкриття виконавчого провадження не є порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідає принципу обов’язковості судового рішення усіма особами на території України.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна ( далі –Перелік) відповідно до п.2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002року N 7/5 (далі - Тимчасове положення) , рішення  судів,  третейських  судів  про  визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, входять до зазначеного Переліку.

Таким чином, дії відповідача щодо реєстрації права власності на іншу особу за  постановою ВГСУ без відкриття  виконавчого провадження, суд вважає такими, що не суперечать нормам чинного законодавства.

Посилання позивача на те,  що відповідачем не проведена інвентаризація об’єкту права власності суд також вважає необґрунтованим, оскільки пунктом 2.5 зазначеного Тимчасового положення передбачено,  якщо  заява  про  реєстрацію прав власності на нерухоме майно подається не пізніше як через дванадцять місяців після виникнення цього права, то об'єкт не підлягає повторній технічній інвентаризації. Як вбачається з матеріалів справи  постанова Вищого господарського суду України прийнята та набула чинності відповідно до ст.111-11 ГПК України 29.06.2006року, в той час як реєстрація права власності нового власника на спірну нерухомість відповідно до вказаної постанови здійснена відповідачем  13.09.2006року. Таким чином, в даному випадку проведення інвентаризації чинним законодавством не вимагалося.

Крім того, є безпідставним оскарження позивачем саме рішення про виключення позивача з Реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки пунктом 3.9  Тимчасового положення встановлено, що у  разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже  зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на  це майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно. Таким чином прийняття рішення про виключення колишнього власника, тем більш у письмовому вигляді, не передбачено вказаним Тимчасовим положенням, що унеможливлює його розгляд в якості самостійного предмету спору.

Також, суд зауважує, що відсутність судового рішення про визнання недійсним договору з придбання спірного майна та припинення права власності позивача на спірну нерухомість не може бути підставою для невиконання рішення суду про визнання права власності за іншим власником.

Враховуючи викладене, суд вважає позов необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 254 п.п.3,6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                             Н.Б.КЕСЯ

Постанову оформлено у повному обсязі 24.11.2007року