ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2007 р.                                                                                        Справа № 15/483-06

Суддя господарського суду Курко О.П.

при секретарі судового засідання Білоконна О.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Науково-медичного центру "Колфі" у формі ТОВ ( м. Вінниця, вул. П.Осипенка, 18)

до: Виконавчого комітету Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, 59)

третьої особи: Міської лікарні "Центр матері та дитини" (м. Вінниця, вул. Маяковського, 138)

про визнання рішення недійсним

Представники :

позивача     :   Шимотюк О.В., діюча по довіреності

відповідача :   Левчишин С.О., діючий по довіреності

третьої особи: не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Науково-медичним центром "Колфі" у формі ТОВ подано позов до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третьої особи що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міської лікарні "Центр матері та дитини"  про визнання недійсним з моменту прийняття підпункту 1.2 Рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради  від 08.06.2006р. № 1352.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач оскаржуваним рішенням  безпідставно  відмовився не продовжувати оренду після закінчення терміну договору оренди № 4-007 від 01.07.2005р. на частину приміщення, загальною площею 86,8 м2  міської лікарні "Центр матері та дитини" по вул. Маяковського, 138, в м. Вінниці НМЦ "Колфі" у формі ТОВ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просила їх задоволити.

Представник відповідача в наданих суду письмових запереченнях та в судовому засіданні вимоги позивача не визнав з тих підстав, що будівля міської лікарні "Центр матері та дитини" належить до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці, а тому виконавчий комітет Вінницької міської ради, як орган, до повноважень якого відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" входить розпорядження майном комунальної форми власності вправі реалізовувати своє право власника щодо продовження чи не продовження договорів оренди з суб’єктами господарювання.  Оскільки строк договору оренди з НМЦ "Колфі" закінчився,  рішення виконкому від 08.06.2006р. № 1352 є правомірним.

Представник третьої особи - Міської лікарні "Центр матері та дитини"  в судові засідання жодного разу не з’явився, будь-яких пояснень чи доказів щодо предмету спору суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи, зокрема останнього судового засідання, був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про  вручення судової повістки. Оскільки суд вважає, що вжив всіх достатніх заходів для забезпечення явки останнього в засідання, тому справу ухвалено розглянути за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані докази суд приходить до наступного.

01.07.2005р. між ТОВ НМЦ "Колфі" та виконкомом Вінницької міської ради  на підставі рішення № 1163 від 14.06.2005р. укладений  договір оренди будівель (споруд, приміщень) № 4-007, відповідно до якого позивач  (Орендар) орендує у відповідача (Орендодавця) приміщення   за адресою: м. Вінниця, вул. Маяковського, 138, загальною площею 86,8 м2, яке знаходиться на балансі міської лікарні "Центр матері та дитини".

Згідно п. 1.4 даного  Договору термін оренди визначається з 01.07.2005р. до 01.06.2006р.  По його закінченню Виконавчий комітет Вінницької міської ради своїм рішенням № 1352 від 08.06.2006р.  відмовився продовжувати термін його дії (п. 1.2 Рішення) а також дію інших договорів  укладених  з різними суб’єктами господарювання.  Мотивами такого рішення є необхідність використання орендованих приміщень для власних потреб лікувально-профілактичних закладів.

Приміщення міської лікарні "Центра матері та дитини" є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці повноваженнями щодо управління якою відає виконавчий комітет Вінницької міської ради у відповідності до  підпункту 1 пункту а) ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з п. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до п. 5 даної норми Закону органи місцевого самоврядування, до яких відноситься Виконавчий комітет Вінницької міської ради, від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу відмови в продовженні на новий термін договору оренди після закінчення його строку, що оформлене відповідним рішенням виконкому № 1352 від 08.06.2006р.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені статтею 764 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтею 17 Закону України  "Про оренду державного та комунального майна" та опосередковано нормою частини четвертої статті 291 ГК України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України  "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи листом від 21.06.2006р. Виконком Вінницької міської ради (орендодавець) повідомив НМЦ "Колфі" про відмову в продовженні оренди приміщення загальною площею 86,8 м2  міської лікарні "Центр матері та дитини" по вул. Маяковського, 138, в м. Вінниці після закінчення терміну договору оренди № 4-007 від 01.07.2005р., крім того умови даного договору  не передбачають обов’язку орендодавця продовжувати його дію після закінчення на новий строк.

Таким чином Орендодавець реалізував своє право як власника майна не продовжувати договір оренди № 4-007 від 01.07.2005р на новий термін відповідно до Закону та за своєю волею, що не може бути обмежено волею інших осіб.

За вказаних обставин в суду не має підстав визнавати недійсним  підпункт 1.2. рішення Виконкому Вінницької міської ради № 1352 від 08.06.2006р. щодо відмови не продовжувати оренду після закінчення терміну договору оренди № 4-007 від 01.07.2005р. на частину приміщення, загальною площею 86,8 м2  міської лікарні "Центр матері та дитини" по вул. Маяковського, 138, в м. Вінниці  науково-медичному центру "Колфі" у формі ТОВ.

Твердження позивача про те, що регуляторний акт у формі "Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Вінниці", затверджений рішенням міської ради № 27 від 25.05.2006р. не був належним чином оприлюднений, як того вимагає ч. 5 ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не відповідає дійсності, оскільки згадане Положення опубліковане у місцевому друкованому засобі масової інформації - Вінницькій газеті від 01.06.2006р. Також суд вважає безпідставним посилання позивача  на обов’язковість згоди балансоутримувача приміщення - Міської лікарні "Центр матері та дитини"  на відмову чи продовження договору оренди, оскільки дана згода носить консультативний характер і ніяких наслідків за умовами договору не тягне.

Відповідно до ст. 71 КАС України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України  оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Як зазначено у ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

За вказаних обставин позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправність   підпункту 1.2. рішення Виконкому Вінницької міської ради № 1352 від 08.06.2006р., в зв’язку з чим в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову - відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Курко О.П.