ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 р.
№ 43/80

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача
Зайцева М.М. дов. від 08.11.2006 року

відповідача
не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Будівельного управління Державного управління справами

на постанову
від 05.09.2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 43/80 господарського суду міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода"

до
Будівельного управління Державного управління справами

про
стягнення 81 022,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Будівельного управління Державного управління справами про стягнення 81 022,94 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.03.2007 року позовні вимоги задоволено повністю.

Рішення суду ґрунтується на невиконанні відповідачем договірних зобов'язань.

За апеляційною скаргою Будівельного управління Державного управління справами Київський апеляційний господарський суд постановою від 05.09.2007 року рішення залишив без змін з тих же підстав.

Будівельне управління Державного управління справами подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення та постанову у даній справі скасувати як прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На думку заявника, судами першої та апеляційної інстанції порушено приписи статті 43 Господарського процесуального кодексу України та не прийнято і не досліджено доводи відповідача щодо вартості робіт, які повинні визначатись виключно з урахуванням Державних будівельних норм.

Заслухавши суддю - доповідача та присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 111 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 01.02.2005 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Злагода" та будівельним управлінням Державного управління справами було укладено договір № 002/РЛВ, відповідно до якого відповідач доручає, а позивач зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи по капітальному ремонту будівлі Верховного Суду України по вул. П.Орлика, в свою чергу відповідач зобов'язувався вчасно проводити оплату робіт.

Відповідно до пункту 3.5 договору оплата робіт здійснюється щомісячно за фактично виконані роботи, згідно актів приймання виконаних робіт.

Підрядник виконав будівельно-монтажні роботи по капітальному ремонту будівлі, вартість яких складає 402501,60 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за лютий 2005 року, за квітень 2005 року, за червень 2005 року, за липень 2005 року, за серпень 2005 року.

Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, виконані роботи оплатив частково у розмірі 334 033, 74 грн.

13.11.2006 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою погасити заборгованість, відповіді на яку не надійшло.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача за договором № 0102/05 від 01.02.2005 року складає 68467,86 грн. основного боргу, 9876,40 грн. інфляційних нарахувань та 2 678, 68 грн. З % річних.

Задовольняючи вимоги позивача суди виходили з того, що відповідно до вимог статей 11, 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Касаційна інстанція погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судами, підписаний між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вже зазначалось вище, судами встановлено, що позивач виконав будівельно-монтажні роботи по капітальному ремонту будівлі, вартість яких складає 402501,60 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за лютий 2005 року, за квітень 2005 року, за червень 2005 року, за липень 2005 року, за серпень 2005 року, підписаними сторонами без будь-яких заперечень.

Таким чином, господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, твердження заявника про порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117 , пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2007 року у справі № 43/80 господарського суду міста Києва залишити без змін, а касаційну скаргу Будівельного управління Державного управління справами залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач