ПОСТАНОВА

"20" листопада 2007 р.
Справа № 7а/162-3864

12год.55хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання  Підлубній О.В.

Розглянув справу

Розглянув справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства  "Тернопільголовпостач", м. Тернопіль, вул. Промислова, 20, 46000

до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, 46003

За участю представників сторін:

позивача: Колодій Сергій Богданович,  довіреність   № б/н  від 24.01.07 р.

відповідача: Ковальська Зоряна Володимирівна, довіреність №61300/7/10-015 від 13.09.2007р.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство  "Тернопільголовпостач" звернулось з позовними вимогами  про скасування рішення № /0/54984  від 16.08.2007р. прийнятого Тернопільською ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4561,6 грн..

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірні рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства, а саме санкції застосовані за порушення підприємством норм Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією 16.08.2007р. прийняте рішення № /0/54984 яким до Відкритого акціонерного товариства  "Тернопільголовпостач" застосовані санкції в сумі 4561,60 грн.

Підставою для застосування санкцій, як зазначено у вищевказаному рішенні, став акт перевірки №013172/19-18/23-03/01882806 від 13.08.2007р., проведеної на предмет дотримання в товариством , що знаходиться за адресою: вул.Промислова, 20, м.Тернопіль , законодавства, що регулює порядок проведення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, яким, як стверджує інспекція, встановлено: - порушення п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі Закон про РРО), а саме: не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків (4774,08грн.) сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (5686,40 грн.), за що застосовано 4561,60 грн. санкцій.

Позивач оспорюючи рішення посилається на те, що податковою інспекцією перевірка «каси»товариства проводилась незаконно, так як акт перевірки не містить вказівки на її вид (планова чи позапланова) та не дотримано встановленого порядку її проведення (без надання відповідачу під розписку копії відповідного наказу керівника податкового органу про  проведення перевірки), що зумовлює неможливість вважати факти встановленими належним чином, а тому результати такої перевірки не можуть бути підставою для прийняття рішення про застосування санкцій. Щодо виявлених порушень, то просить врахувати, що дійсно сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становила 4774,08грн., а сума готівки, що зазначена в денному звіті РРО –5686,40грн., тобто фактично всі розрахункові операції проводились через РРО і сума виручки, проведена через РРО є більшою, ніж сума готівки, що знаходилась в касі, тому позивач не мав на меті приховування прибутку.

Відповідач доводи позивача спростовує посиланням на норми Закону про РРО та Закону України "Про державну податкову службу в Україні" зазначаючи  у запереченні за №64966/7/10-015 від 01.10.2007р. та в судових засіданнях про те, що у позивача була проведена планова перевірка, яка проводилася згідно затвердженого плану і відповідно наказ на проведення такої перевірки не видається. Перевірка  проведена відповідно до направлень №2810/23-03, №2811/23-03 від 10.08.2007р., виданих згідно затвердженого плану (витяг з якого долучено до матеріалів справи), а також фактично працівників податкової служби до перевірки було допущено, перевірку проведено і належним чином зафіксовано вчинені позивачем порушення.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

При цьому, суд виходив із  наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом;

- до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення вимог Закону про РРО застосовуються фінансові санкції в порядку передбаченому п.3 „Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби” затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001р., шляхом прийняття органами Державної податкової служби рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, прийнятих на підставі матеріалів планової або позапланової перевірки (15, 16, 17 Закону про РРО), результати яких оформляються актом перевірки, відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. розробленого відповідно до вимог Закону „Про державну податкову службу в Україні”, в якому зазначаються чіткий зміст фактів порушення законодавства та вказують конкретні пункти, статті порушених норм законодавчих актів (п. 10 Інструкції).

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

В даному випадку, доказом правомірності притягнення товариства до відповідальності за порушення норм чинного законодавства, на який посилається Тернопільська об`єднана державна податкова інспекція,  є акт перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення.

Так, податкова інспекція, на підтвердження застосованих до товариства  оскаржуваним рішенням штрафних  санкцій, посилається на акт документальної перевірки №013172/19-18/23-03/01882806 від 13.08.2007р, який не може бути належним доказом щодо встановлених, на думку інспекції, порушень, оскільки не підтверджують їх:

- відповідно до п. 13 ст.3 Закону про РРО суб’єкт господарської діяльності зобов’язаний забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів , яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня;

- у  разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті,  а  у випадку використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими  квитанціями,  виданими  з  початку робочого  дня,    до    суб'єктів   підприємницької   діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми,  на яку виявлено невідповідність (ст.22 Закону про РРО).

Як випливає з акту перевірки , сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становила 4774,08грн., а сума готівки, що зазначена в поточному звіті РРО –5686,40 грн..      Відповідно до пояснень касира Кучер М.Й., зазначених в акті перевірки, розбіжність у готівці виникла в результаті того, що нею вибито та видано чеки водію на суму різниці 912,32 грн.(  вартість товару отриманого  водієм) , який розвозить товар покупцям і  виручену від реалізації товару готівку здає у касу  пізніше.

Відповідно до ч.2ст.2 Закону про РРО,  реєстратор розрахункових операцій виконує функцію реєстратора розрахункових операцій при продажу товарів та  реєстрації кількості проданих товарів .

Усі надходження готівки зареєстровані через РРО , мають бути своєчасно ( у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися в касовій книзі підприємства у відповідності до пп.2.6. п.2  "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні " затверджених постановою Національного банку України від 15.12.2004р. №637, при цьому суми готівки, що оприбутковуються , мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових ) документах. Під час перевірки, органи контролю, якими є органи державної податкової служби, мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена касовими документами , вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства (пп.7.19 положення).

Отже, метою перевірки, згідно законодавчих актів, які регулюють порядок проведення касових операцій, є  встановлення факту реєстрації наявної в касі підприємства готівки через РРО. Податкова інспекція в процесі перевірки встановила, що всі розрахункові операції щодо кількості відпущеного товару та його вартості, зареєстровані касиром через РРО, тим самим підтвердила відсутність порушення товариством п. 13 ст. 3 Закону про РРО.

При таких обставинах, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 104, 158, 160-163, 167 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0/54984 прийняте Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією 16.08.2007р.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (20.12.2007р.)  до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                            М.С. Стадник