ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-7/460
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"10" грудня 2007 р.  14:58                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді -  Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          –Юренковій І.В.

за участю представників:

від позивача                    –Шаповалова М.О., головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 1246 від 12.03.2007,

від відповідача                    –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За          Управління Пенсійного фонду України

адміністративним          у Гагарінському районі м. Севастополя

позовом          (99059, м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56)

до відповідача          Приватного підприємства „Век-Тур”

(99045, м. Севастополь, вул. Рєпіна, 15-2)

про          стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 214,34 грн. -

Суть спору:

27.11.2007 (вх.№4030) Управління Пенсійного фонду України у Гагарінському районі м. Севастополя звернулось до господарського суду м. Севастополя з адміністративним позовом до Приватного підприємства „Век-Тур” про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 214,34 грн., з посиланням на статті 14, 15, 20, пункт 1 частини 8 Прикінцевих Положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статтю 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджену Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 під № 64/8663.

Ухвалою від 28.11.2007 відкрито провадження по адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.1-2).

Відповідач явку уповноважених представників у попереднє та судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за адресою, що зазначена в позовній заяві, а також в Розрахунках відповідача, належним чином та своєчасно. В матеріалах справи міститься повернення документів, з позначкою установи пошти: «за зазначеною адресою не проживає»(арк.с.16-25).

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення  ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи те, що відповідач викликався в судове засідання, зобов’язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з’явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Век-Тур”  зареєстровано в якості юридичної особи Гагарінською районною державною адміністрацією м. Севастополя 14.03.2006 та є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного Фонду Україні у Гагарінському районі м. Севастополя (арк.с.9).

Платник страхових внесків - Приватне підприємство „Век-Тур”, згідно з частиною шостою статті 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі –Закон № 1058-ІV), абзацу 4 підпункту 5.1.6 пункту 5.1 частини п’ятої „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі –інструкція № 21-1)  –зобов’язано було самостійно сплатити нараховані ним в Розрахунках суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-серпень 2007 року  в сумі 522,35 грн.  (арк.с.5-6).

Однак, у встановлений законом строк, зобов’язання Приватного підприємства „Век-Тур” по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-серпень 2007 року останнім були сплачені не в повному обсязі, а в сумі 308,01 грн. (арк.с.4).

Згідно з пунктом 8.1 частини восьмої Інструкції №21-1 своєчасно не сплачені страхові внески у розмірі 214,34 грн. були визнані недоїмкою, стосовно якої, згідно з пунктом 8.2 частини восьмої  Інструкції №21-1, була виписана вимога про сплату боргу: № Ю-660 від 01.10.2007 на суму 214,34 грн., яка у зв’язку з закінченням терміну зберігання була повернута на адресу Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя поштовим відділенням зв’язку (арк.с.7-8).

В рахунок сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-травень 2007 року відповідачем перераховані грошові кошти в сумі 308,01 грн.

Заборгованість Приватного підприємства „Век-Тур” по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування перед бюджетом Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя на час вирішення адміністративного позову складає 214,34 грн.

Спір виник в зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань по своєчасній сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки та розмірі відповідно до статей 14, 15, 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Правовідносини сторін регулюються статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 1 статті 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі –Закон № 1058), статтею 4 Закону України „Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400 (далі –Закон № 400), „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно пункту 1 статті 14,  частини першої статті 15, Закону № 1058, пункту 2.1 Інструкції № 21-1,  страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 17 Закону № 1058, страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

До набрання законної сили законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду, страхові внески, згідно з пунктом 1 статті 8 Прикінцевих положень Закону № 1058, перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом № 400 для відповідних платників збору.

Пунктами 5.1.3 Інструкції № 21-1 встановлено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Термін сплати страхових внесків передбачено частиною шостою статті 20 Закону № 1058, відповідно до якої, страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, рівний календарному місяцю, сплачуються не пізніш ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, до 20 числа місяця.

Статтею 106 Закону № 1058 встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 15, 17, 20, 106, пунктом 1 статті 8 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663, статтями 70, 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства „Век-Тур” (99045, м. Севастополь, вул. Рєпіна, 15-2, ідентифікаційний код 34300847, п/р № 829 в СФ ВАТ «Укрексімбанк»,  МФО 384986) на користь Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя (99059, м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56, ідентифікаційний код 22275002, п/р № 0212 в МВ № 4548 ВАТ „Ощадбанк”, МФО 384027) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-серпень 2007 року 214,34 грн.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                               Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини 3 статті 160 КАС України

17.12.2007 о 12 год. 00 хв.