ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/400

18.12.07

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Віпак»

До                    Дочірнього підприємства Фірма «Екотехніка-М»

Про                         стягнення 5749,29грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача       не з”явився

Від відповідача   не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 5749,29грн. (5306,97грн.-основного боргу, 375,44грн.-пені, 66,88грн.-3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором №5 від 12.01.2006р.

У судовому засіданні 05.12.2007р. представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що за період співробітництва позивачем на користь відповідача була поставлена неякісна продукція на загальну суму 18 119,60грн. У зв’язку з чим, відповідачем буде пред’явлено зустрічний позов за поставку продукції неналежної якості.

З метою витребування додаткових документів по справі, розгляд справи 05.12.2007р. відкладено.

У судовому засіданні 12.12.2007р. представник відповідача надав суду додатковий відзив на позов, у якому зазначає про те, що позивачем була здійснена часткова поставка неякісної продукції. Продукція, яка поставлялась позивачем є давальницькою та передавалась відповідачем ДПФ «Еко-Пак»на виконання умов договору на виготовлення продукції №Э1-10/98 від 01.10.1998р. В рамках даного договору ДПФ «Еко-Пак»брало на себе зобов’язання з виготовлення продукції із давальницької сировини відповідача. ДПФ «Еко-Пак»зверталось до відповідача з приводу неякісної давальницької сировини, про що були складені акти, а відповідач, у свою чергу, звертався до позивача. На складі відповідача знаходиться частина не утилізованої неякісної продукції, поставленої позивачем. У зв’язку з наведеним, відповідач не визнає позовні вимоги   та просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДПФ «Еко-Пак».

Судом клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи не задовольняється, оскільки учасниками договірних відносин за договором №5 від 12.01.2006р. є саме позивач та відповідач. Договірні відносини відповідача з іншими контрагентами не мають жодного відношення до договірних відносин, які виникли між сторонами спору.

У судовому засіданні 12.12.2007р. судом оголошено перерву до 18.12.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2006р. між сторонами укладено договір №5, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов’язався поставити виготовлену глибоким способом друку та передати замовнику (відповідач) етикетки згідно затвердженого сторонами зразка-оригіналу, а замовник зобов’язався прийняти та сплатити продукцію на умовах даного договору та додатків до нього.

Умови поставки –самовивіз зі складу постачальника (п. 5.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію, що підтверджується видатковою накладною №ВК-0000439 від 09.10.2006р. на суму 105596,97грн.

Відповідно до п. 3.1 договору оплата здійснюється згідно рахунку та накладної за фактично поставлену продукцію не пізніше 30 календарних днів з дати відвантаження продукції зі складу постачальника.

Позивач здійснив часткову передоплату та оплату за одержану продукцію у розмірі 100290,00грн., що не заперечується жодною із сторін.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 5306,97грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5306,97грн. підлягають задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 375,44грн. (із розрахунку за період з 10.11.2006р. по 10.03.2007р.), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках , розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ознайомившись з розрахунком пені, нарахування якої передбачено п. 6.2 договору, суд задовольняє зазначену вимогу у відповідності до розрахунку позивача у сумі 375,44грн.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 66,88грн.-3% річних за період 152 дні прострочення, проте, відповідно до уточненого розрахунку суду сума 3% річних складає 66,30грн. (5306,97грн. х 3% : 365 х 152 дні = 66,30грн.)

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що за період співробітництва за договором №5 від 12.01.2006р. відповідачем неодноразово поставлялась неякісна продукція, про що були складені відповідні акти, у зв’язку з чим відповідач не визнає позовні вимоги, не приймається судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу того, що саме за здійсненою поставкою товару за видатковою накладною №ВК-0000439 від 09.10.2006р. була здійснена поставка товару неналежної якості.

У той же час, суд звертає увагу відповідача на те, що у випадку поставки неякісного товару за іншими накладними, які не є предметом розгляду даного спору, відповідач не позбавлений права пред’явити вимогу у зв’язку з недоліками проданого товару.

Враховуючи наведене, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.  Позовні вимоги  задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Фірма «Екотехніка-М»(м. Київ, пр-т. Академіка Палладіна, 46/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віпак»(м. Київ, вул. Пшенична, 8, )  5306,97грн.-основного боргу, 375,44грн.-пені, 66,30грн.-3% річних,  101,99грн. - державного мита, 117,99грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині заявлених позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                 В.В. Палій