ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" грудня 2007 р.
Справа  № 20/220-07-8040

За позовом:  ВАТ „Укртелеком”;

До відповідача: Військової частини А- 2171;

про стягнення 6061,81  грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: Єлістратов К.Ю. –дов. №8 від 15.01.2007р.

від відповідача: Дідух С.П. –дов. №885 від 16.11.2005р.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ „Укртелеком” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Військової частини А-2171 заборгованості по орендній платі в сумі 5 801,19 грн., пені за прострочення платежу у сумі 162,48 грн., індексу інфляції у сумі 68 грн. 45 коп. та 3% річних від суми заборгованості за час прострочки в розмірі 29 грн. 69 коп. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №294-33 від 22.03.2007р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.10.2007р. надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що ВЧ А - 2171 являється розпорядником коштів Державного бюджету України третього ступеня, тобто проводить розрахунки при надходженні коштів від розпорядників вищого рівня, а саме Головного командування Повітряних сил Збройних сил України, якому підпорядкована військова частина А - 2171, кошти до ВЧ А - 2171 на оплату наданих послуг вищестоячим командуванням не направлялись, отже вини ВЧ А  - 2171 у виникненні заборгованості не має.

Представник відповідача у судовому засіданні 7.12.2007р. на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 14.11.2007р. надав акт звірення взаєморозрахунків.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

22.03.2007р. між ВАТ „Укртелеком” та ВЧ А- 2171 було укладено договір оренди №294-33, відповідно до якого ВАТ „Укртелеком” передає, а ВЧ А -2171 бере у строкове платне користування частину спеціалізованого технологічного приміщення, розташоване в ВЗ, с. Жовтень на першому поверсі одноповерхового будинку №90 по вул. Балтівська, загальною площею – 6 (шість) кв.м. спеціалізованих технологічних приміщень для розміщення обладнання зв’язку.

Згідно до п. 3.1. договору орендна плата встановлюється ВАТ „Укртелеком” за домовленістю сторін на підставі його внутрішніх нормативних актів і перераховується ВЧ А-2171 в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок ВАТ „Укртелеком” не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються ВАТ „Укртелеком” не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У зв’язку з несплатою ВЧ А -2171 оренди за період з 01.05.2007р. по 01.09.2007р.  на загальну суму 5801,19 грн. та нарахованої позивачем у відповідності з п.8.5 договору пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення в сумі 162,48 грн., ВАТ „Укртелеком звернувся до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що факт наявності основної заборгованості підтверджується матеріалами справи, відповідачем, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не спростований, а навпаки матеріали справи містять підписаний сторонами акт звірки, позовні вимоги ВАТ „Укртелеком” в цій частині є обґрунтованими, а орендна плата в сумі 5 801,19 грн., станом на  01.09.2007р., підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 232 Господарського кодексу України відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

З урахуванням викладеного, стягненню на користь позивача, згідно із наданим ним розрахунком, який перевірено судом, підлягають також 3% річних від суми боргу в сумі 29 грн. 69 коп. та інфляційні витрати в сумі 68 грн. 45 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення виконання зобов’язання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник гоподарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до положень ч.6 ст.232 господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Враховуючи, що зобов’язання по орендній платі відповідачем належним чином не виконано, а положеннями п.8.2 договору №294-33, які повністю відповідають нормам чинного законодавства, встановлено, що за несвоєчасне перерахування орендної плати, оплати за комунальні послуги та інших витрат за договором ВЧ А- 2171 сплачує ВАТ "Укртелеком" пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 21 числа місяця, що настає за розрахунковим, стягненню з відповідача підлягає також пеня за прострочення грошового збов’язання в сумі 162 грн. 48 коп..

Згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Військової частини А - 2171 (65003, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, № 8, п/р 3312 банк ГУДКУ в Одеської області, МФО 828011, ) на користь ВАТ „Укртелеком” (65066, м. Одеса, сел. Шевченко, 37-а лінія, буд. №46, п/р 260054920 в Одеському відділені „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 328351, ) –5 801 /П’ять тисяч вісімсот одна/ грн. 19 коп. основного боргу; 162 /Сто шістдесят дві/ грн. 48 коп. пені; 29 /Двадцять дев’ять/ грн. 69 коп. 3% річних; 68 /Шістдесят вісім/ грн. 45 коп. збитки від інфляції; 102 /Сто дві/ грн. 00 коп. держмита та витрати на ІТЗ  судового процесу у сумі 118 /Сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Щавинська Ю.М.