СУД
РІШЕННЯ

04.04.07р.

Справа № 7/86-07

За позовом  Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

До  Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача: Криворізький державний
педагогічний університет, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Про стягнення 2 169, 80 грн.

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

від позивача:
провідний спеціаліст-юрисконсульт Грудниста В.Ю., дов. № 13 від 20.03.2006 р.;

від відповідача:
ОСОБА_1

від третьої особи: не
з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)
просить стягнути з Підприємця -фізичної особи ОСОБА_1  (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) на
користь Державного бюджету України заборгованість по орендній платі, яка, з
урахуванням нарахованої орендної плати за період дії договору оренди по січень
2007 включно та здійснених оплат, становить 2 081, 27 грн., пеню за
прострочення оплати орендної плати за період з ІНФОРМАЦІЯ_1р. по ІНФОРМАЦІЯ_2р.
в сумі 88, 53 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди від НОМЕР_1  в частині оплати орендної плати у встановлені
строки.

Відповідач позов визнає частково,
посилається на оплату орендної плати в сумі 498, 92 грн., яка позивачем при
розрахунку боргу не врахована. Відповідач заперечує проти стягнення пені,
посилаючись на позбавлення можливості проводити господарську діяльність в
орендованому приміщенні із-за перешкод, створених йому третьою особою.

Третя особа вважає, що договір
оренди, за яким заявлена до стягнення сума боргу, припинив дію ІНФОРМАЦІЯ_3р. в
зв'язку з закінченням терміну, на який його було укладено. Тому заборгованість,
яка склалася зІНФОРМАЦІЯ_4р. не може бути боргом з орендної плати.

Розгляд справи відкладався з
14.03.2007р. на 04.04.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представників сторін, третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_5р. Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м.
Дніпропетровськ), як орендодавець, та Підприємець -фізична особа ОСОБА_1 (м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області), як орендар, уклали договір № НОМЕР_1
оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі -Договір
оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в
строкове платне користування приміщення в гуртожитку № 1 та  майданчик біля гуртожитку № 1 площею 115 кв.
м (50 + 65), розташоване за адресою: м. Кривий Ріг,АДРЕСА_1, на першому поверсі
п'ятиповерхового будинку (надалі - об'єкт оренди), що знаходиться на балансі
Криворізького державного педагогічного університету.

Передачу об'єкта оренди від
позивача до відповідача здійснено за актом приймання-передачі від
ІНФОРМАЦІЯ_5р., який підписано сторонами Договору оренди та узгоджено з
балансоутримувачем.

Відповідно до п.10.1. Договору
оренди строк його дії з ІНФОРМАЦІЯ_5р. до
ІНФОРМАЦІЯ_3р. включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”, у разі  відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну  умов  договору
оренди  протягом  одного місяця після закінчення терміну дії
договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 ЦК України,
якщо наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Позивач звернувся до відповідача з
повідомленням про те, що Договір оренди не буде продовжено на новий термін,
лише 09.10.2006р., тобто, всупереч приписам ч.2 ст. 17 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” щодо строків такого повідомлення.

Про те, що Договір оренди не буде
продовжено,ІНФОРМАЦІЯ_6р. відповідача повідомила третя особа. Однак третя особа
не є стороною Договору оренди. Відповідно, повідомлення з її боку про
припинення договірних відносин згідно приписів Закону не має правових наслідків
у вигляді припинення дії Договору оренди.

Між тим, на час звернення позивача
з позовом до суду відповідач продовжує користуватися об'єктом оренди.

Отже, дію Договору оренди
продовжено доІНФОРМАЦІЯ_7р.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2.
Договору оренди орендна плата встановлена в розмірі 550, 46 грн. (базова) без
ПДВ, яка коригується на індекс інфляції, починаючи з липня місяця. Орендна
плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати
за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

50% орендної плати -275, 23 грн.
перераховується до державного бюджету; 50% - 275, 23 грн. перераховується
балансоутримувачу (п.3.3. Договору оренди).

Відповідно до п.3.4. Договору
оренди орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 07
числа наступного місяця і не залежить від наслідків господарської  діяльності орендаря.

Позивач посилається на наявність
боргу відповідача по орендній платі
(нарахована, але не сплачена в повному обсязі орендна плата за період з
початку дії договору по січень 2007 року включно) в тій частині, що
сплачується, до державного бюджету, в розмірі 2 081, 27  грн., що і є причиною спору.

Стаття 526 ЦК України встановлює
вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1
ст. 530 ЦК України).

З огляду на умови Договору оренди
щодо строку оплати орендної плати, строк оплати орендної плати за спірний
період настав.

Відповідач посилається на ті
обставини, що згідно квитанції № НОМЕР_2р. він оплатив до державного бюджету
орендну плату за Договором оренди в сумі 288, 98 грн., а згідно квитанції
№НОМЕР_3р. оплатив балансоутримувачу для часткового перерахування до державного
бюджету 209, 94 грн., які позивачем не враховані.

Позивач перевірив та підтвердив
надходження до державного бюджету орендної плати в сумі  288, 98 грн.

Третя особа надала докази в
підтвердження перерахування до державного бюджету коштів ІНФОРМАЦІЯ_8р.
Враховуючи дату оплати відповідачем суми 209, 94 грн., кошти, перераховані
третьою особою до державного бюджету ІНФОРМАЦІЯ_8р., не є тими коштами, на
оплату яких ІНФОРМАЦІЯ_9р. посилається відповідач.

Отже, за матеріалами справи борг
відповідача за спірний період становить 1 792, 29 грн.

За викладеного, є правомірними та
підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь
Державного бюджету України боргу з орендної плати в сумі 1 792, 29 грн.

В решті вимог щодо стягнення боргу
з орендної плати позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК
України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст.
548 ЦК України).

Пункт 3.6. Договору оренди
передбачає відповідальність за прострочення оплати орендної плати у вигляді
пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи
день оплати.

Оскільки порушення строків оплати
орендної плати має місце, є правомірними вимоги
позивача про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету
України пені за час прострочення, розрахованої від суми боргу за період з
ІНФОРМАЦІЯ_1р. по ІНФОРМАЦІЯ_2р., в розмірі
68, 06 грн.

В решті вимог щодо стягнення пені
позов задоволенню не підлягає, оскільки пеня розрахована не від суми боргу.

Суд відхиляє доводи відповідача у
справі щодо не нарахування пені, оскільки обставини, на які посилається
відповідач, не є підставою для звільнення від оплати орендної плати та
застосування відповідальності за несвоєчасну оплату. Зазначені обставини є
підставою самостійного спору.

Суд відхиляє доводи третьої особи
щодо припинення договірних відносин ІНФОРМАЦІЯ_3р. з огляду на встановлені вище
фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 33, 34, 43, 44,
49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з  Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1 (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номерНОМЕР_4) на користь Державного бюджету України (стягувач -Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, 49000,
м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 58, ідентифікаційний номер 13467337)
борг з орендної плати в сумі 1 792 (одна тисяча сімсот дев'яносто дві) грн. 29
коп., пеню в сумі 68 (шістдесят вісім) грн. 06 коп.,

про що видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з Підприємця - фізичної
особи ОСОБА_1 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номерНОМЕР_4) на користь Державного бюджету України в особі
відділення Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, , рахунок 0005 в Відділенні банку УДКУ у Дніпропетровській
області, МФО 805012, код бюджетної класифікації 22090200, державне мито в
сумі  102 (сто дві) грн. 00 коп.,

про що видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з Підприємця - фізичної
особи ОСОБА_1 (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номерНОМЕР_4) до спеціального фонду Державного бюджету України
по КЕКД 22050000 "Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справ у судах" через відділення Держказначейства у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , рахунок 0005 в Відділенні банку
УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.,

про що видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Л.А.Коваль