ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.07
Справа №АС10/1-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді –Малафеєвої І.В.,

секретаря судового засідання –Куценко Л.Ю.

розглянувши справу

за позовом                    Комунальне підприємство Сумської міської ради “Електроавтотранс”, м. Суми

до відповідача            Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми

про скасування рішення

За участю представників сторін:

від позивача :        Лавошник Г.В., доруч. № 38 від 12.01.07 р.

від відповідача:    Супрунов І.Ю., доруч. № 10/8-23 від 02.01.07 р.

Суть спору: позивач просить скасувати рішення відповідача від 13.12.2006 року № 1163 про застосування фінансових санкцій у розмірі 77057,83 грн. та нарахування пені у розмірі 18210,26 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного Фонду як таке, що прийняте в порушення норм чинного законодавства.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнає, своє рішення вважає законним та просить  відмовити позивачу в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається те, що несвоєчасна сплата страхових внесків визвано затримкою фінансування державних субвенцій за перевезенні! пільгових категорій населення, а тому на підприємстві виникла заборгованість по виплаті заробітної плати і борг  бюджету перед ним станом на 01.12.2006 р. складає 1.3 16.288 грн. 06 коп. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі наявності у платника страхових внесків зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати.

Як зазначає позивач, відповідачем незаконно нараховуються штрафні санкції на нараховані суми, а не на суми фактичних витрат на виплату заробітної платні, що прямо передбачено ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум. У разі невиконання банками цієї вимоги, вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Суд вважає позицію позивача помилковою, виходячи із наступного.

01.01.2004р. введений в дію Закон України від 07.09.2003р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 14 Закону відповідач - Комунальне підприємство Сумської міської ради «Електроавтотранс»  є страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми і відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частина 6 ст. 18 Закону визначає, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Нарахування страхових внесків здійснюється в порядку, визначеному ст. 19 Закону.  Страхові внески підлягають сплаті в строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Частина 12 ст. 20 Закону визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідно до ч.10 цієї статті, у випадках, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум -   у   разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пп. 9.3.2 п. 9.3 розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне   пенсійне   страхування   до   Пенсійного   фонду   України,   затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2001р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, із змінами та доповненнями, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

Оскільки протягом 2006 року позивачем неодноразово були порушені строки сплати страхових внесків відповідачем на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону, було правомірно прийнято рішення від 13.12.2006р. № 1063 про застосування 77057,83 грн. фінансових санкцій та нарахування 18210,26 грн. пені .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та  неправомірні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

2.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                          І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 26..02.2007  р.