КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2007                                                                                           № 1/23

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Цимбаліст В.В. (дов. № 155/1/11-5027 від 06.09.2007р.)

від відповідача –Соловйов О.Ф. (дов. № 56 від 08.06.2005р.)

Урманчев В.А. (дов. № 51 від 25.09.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Видавництво "Обереги" №43 від 13.07.07р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.06.2007

у справі № 1/23

за позовом                               Державного комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до                                                   товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Обереги"

про                                                  звільнення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.06.2007 р. (суддя Дідиченко М.А.) задоволено позов ДКП "Київжитлоспецексплуатація" та "виселено" ТОВ "Видавництво "Обереги" з нежилого приміщення загальною площею 138,40 кв.м. в буд. № 40/85 літ. “А” по вул. Саксаганського у м. Києві з поверненням зазначеного приміщення позивачу. Рішення мотивоване тим, що строк дії договору оренди закінчився, про що відповідач був повідомлений листом від 26.10.2006р., що рішенням Київради від 21.12.2006р. відповідачу відмовлено у продовженні строку дії договору оренди з віднесенням приміщення до резерву, що у зв’язку з надходженням декількох заяв на оренду приміщення був проведений конкурс, про що також було повідомлено відповідача листом від 02.02.2007р., але відповідач участі у конкурсі не приймав.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати. Заявник скарги вказує, що спірне приміщення орендує з 1997р., свої зобов’язання виконує належним чином і має переважне право продовження договору оренду на новий строк, що хоч позивач і заперечує проти продовження договору оренди, однак протягом десяти місяців направляє, а відповідач оплачує відповідні рахунки, що Київрада відмовила відповідачу у зв’язку з віднесенням приміщення до резерву, що лист про проведення конкурсу був направлений відповідачу лише 16.02.2007р., а отриманий ним 20.02.2007р., і відповідач був позбавлений можливості прийняти участь у конкурсі. Скаржник також посилається на Указ Президента України № 1217/2000 від 09.11.2000р., у п. 5 якого зазначено про необхідність вжиття заходів щодо збереження за видавництвами приміщень, що є у комунальній власності, та орендуються ними.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скаржника заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

23.10.2003р. між КП "Київжитлоспецексплуатація" (далі –позивач) та ТОВ "Видавництво "Обереги" (далі –відповідач) було укладено договір       № 01/1099 щодо оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення площею 138,40 кв.м., яке знаходиться по вул. Саксаганського, буд. 40/85 літ “А” в м. Києві для розміщення видавництва. Строк дії договору згідно п. 9.1. договору встановлено до 23.10.2006р.

Відповідно до п. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна України" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий строк.

Враховуючи те, що орендодавець доказів неналежного виконання орендарем умов договору оренди не навів і доказів не надав та не мав наміру використовувати майно для власних потреб, то колегія суддів вбачає наявними підстави для скасування рішення суду першої інстанції з відмовою в задоволенні позову про повернення нежилого приміщення.

Поряд з цим апеляційний господарський суд зазначає, що п. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна України" не суперечить ст. 118 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, згідно якої передача в 2007 році в оренду комунального майна здійснюється на конкурсних засадах, оскільки відповідно до ч. 3 цієї статті договори оренди комунального майна, укладені до 1 січня 2007 р. (що і має місце у спірному випадку), у шестимісячний термін підлягають перегляду, тому сторони мають можливість змінити відповідні умови договору в установленому порядку не за конкурсною процедурою.

Орендодавець Державне комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" діє в межах повноважень наданих Київською міськдержадміністрацією і підпорядковане Головному управлінню житлового господарства та Головному управлінню комунальної власності м. Києва КМДА. Крім того, продовження термінів договорів  оренди здійснюється за згодою Київської міської ради. З огляду на зазначене та норму п. 3 ст. 17 Закону України " Про оренду державного та комунального майна" необхідно вказати, що припинення орендних відносин через відмову видавництву у продовженні договору оренди за рішенням Київради від 21.12.2006р. №526/583-1 є порушенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950р. (далі-Конвенція). Конвенція і окремі Протоколи до неї ратифіковані  Україною 17 липня 1997р. і відповідно до Закону України від 10.12.1991р. "Про дію міжнародних договорів на теритрії України" стали невід"ємною частиною національного законодавства і застосовуються з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відмовляючи в оренді нерухомості, органи управління комунальною власністю порушили правомірне очікування   видаництва на наступне виробниче використання приміщень на підставі ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і цим втрутились в право власності орендаря в розуміння ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції (справа - Компанія "Пайн Веллі девелопментс Лтд." проти Ірландії - А 222 - 1991р.).

Частиною 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законам або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до другого речення ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб"єктів власності і позбавити їх майна в розумінні Протоколу, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства. Проведення орендодавцем конкурсу на оренду комунального майна відповідно до ст. 118 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" з метою одержання більших доходів само по-собі не суперечить інтересам сусппільства, проте не може стосуватись суб"єктів вітчизняного книговидання, до яких належить і відповідач у справі. Так, Указами Президента України від 09.11.2000р. №1217 та від 21.03.2006р. №243/2006 з метою забезпечення реалізації конституційного права громадян на інформацію, задоволення їх освітніх, духовних і соціальних потреб, примноження інтелектуального потенціалу українського народу, створення сприятливих умов для видання і розповсюдження вітчизняної книговидавничої продукції передбачено всебічне сприяння з боку держави і органів самоврядування в діяльності книжкових видавництв і розвитку мереж книгорозповсюдження, в тому числі і шляхом забезпечення відповідними приміщеннями і встановленням пільгових ставок орендної плати з наймання орендованих площ.  Аналогічно висвітлено пріоритети суспільства і в Указі Президента України від 15.12.2006р. за № 1088/2006 "Про проведення в Україні у 2007 році Року української книги". Отже, втручання орендодавця з нав’язуванням видавництву участі у конкурсі на оренду зайнятих відповідачем нежитлових площ у даному спірному випадку суперечить інтересам суспільства і є неправомірним втручанням.

Суд першої інстанції не врахував ці обставини, помилково застосував ст. 118 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, тому його рішення підлягає скасуванню з відмовою у позові.

Керуючись ст. 101, п.2 ст. 103, п.п 3,4 ст. 104 та 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 15.06.2007р. у справі №1/23 скасувати.

2. В позові Державному комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" відмовити.

3.      Справу №1/23  повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді