СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.03.07                                                                                 Справа № 3/63ад.

Суддя Доманська М.Л.,   при секретарі судового засідання Буймирській О.В.,  розглянувши матеріали справи  за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Слов"яносербському районі Луганської області,                                 смт. Слов"яносербськ Луганської області

до Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Луганськ, в особі відокремленого підрозділу Групова збагачувальна фабрика "Слов"яносербська", с.Лозівське

про стягнення 80 516 грн. 73 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Агеєва В.В. (дов. від 09.01.07 № 21/01-06),

від відповідача –Краснякова Т.В. (дов. від 25.12.06 № 03-05/7),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню виплачених пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 80 516 грн. 73 коп.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, характер спору,  де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі порушено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач відзивом на позовну заяву від 15.03.07 № 175, зданим до суду 20.03.07, позовні вимог визнав у повному обсязі в сумі 80516 грн. 73 коп.

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 Заключних положень Закону України від 09.07.03 № 1058-ІV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

Відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 ВР, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. ‘’б’’-‘’з’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення”. Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Відповідно до Інструкції  про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.03 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції 16.01.04 № 64/8663 (далі - Інструкція 2004 року) підприємство відповідача зареєстровано платником збору в Управлінні Пенсійного фонду України в Слов"яносербському районі Луганської області.

Згідно з розрахунком позивача сума боргу –80516  грн.  73  коп. пред'явлена до стягнення за період з вересня 2006 по січень 2007 року.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції 2004 року на адресу відповідача були надіслані повідомлення-розрахунки на суму заборгованості, які відповідачем була отримані та не спростовані.

У зв’язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на  користь позивача суму заборгованості  80516 грн. 73  коп.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Згідно зі ст.ст. 112,136 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд приймає рішення  про задоволення адміністративного позову за умови, що дії відповідача не суперечать закону або не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши доводи  сторін, обставини справи у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позовні вимоги у сумі 80516 грн. 73 коп. документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству, визнані відповідачем у повному обсязі, тому підлягають до задоволення у сумі 80516 грн. 73  коп.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, віднесення судових витрат на відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, у даному випадку не передбачено чинним законодавством, у тому числі ст. 94 КАС України.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п'ятиденного строку.

На підставі  викладеного,  керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 136, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1-В, код 32473323, на користь Управління Пенсійного фонду України в Слов"яносербському районі Луганської області,  Луганська область, смт. Слов"яносербськ, вул. Гагаріна, 22, код 21792620, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі                80 516 грн. 73 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 23.03.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                М.Л. Доманська