ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 р.
№ 7/20-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Крижопільський сироробний завод”

на
постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2006 року

у справі
№ 7/20-06

за позовом
комунального підприємства “Оренда”

до
відкритого акціонерного товариства “Крижопільський сироробний завод”

про
дострокове розірвання договору оренди та звільнення нежитлового приміщення,

за участю представників сторін:

від позивача –Сергієнко В.В., Подшебякіна О.М.

відповідача –Любарська К.Ю., Мельник Л.П., Бобир Л.Б.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2005 року позивач звернувся в суд з позовом про дострокове розірвання договору оренди приміщення від 14.10.2002 року за № 9016 та звільнення цього приміщення.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 25 вересня 2006 року (суддя Н.Мінєєва) в позові відмовлено за недоведеністю.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2006 року (судді О.Веденяпін, І.Іоннікова, Ю.Черпак) зазначене рішення суду від 25.09.2006 року було скасоване, позов задоволено, розірвано договір оренди від 14.10.2002 року за № 9016 та зобов'язано відповідача звільнити приміщення загальною площею 226 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В.Порика,12.

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство “Крижопільський сироробний завод”, посилаючись на порушення та неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постановлену у справі постанову від 16.11.2006 року скасувати, а рішення господарського суду Вінницької області від 25.09.2006 року залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постанову  Житомирського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2006 року –без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Цивільні права і обов’язки виникли між сторонами на підставі договору оренди від 14 жовтня 2002 року за № 9016, відповідно до якого ВАТ “Крижопільський сироробний завод” на підставі акта приймання-передачі від 14.10.2002 року № 1 отримало від комунального підприємства “Оренда” у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 226 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В.Порика,12, для використання під магазин продовольчих товарів терміном з 14.10.2002 року до 14.10.2012 року.

Договором оренди було передбачено обов’язок орендаря забезпечити належне зберігання, експлуатацію і санітарне утримання орендованого приміщення і прибудинкових територій та запобігати його пошкодженню і псуванню (пункт 2.1 договору); за свій рахунок проводити необхідний ремонт орендованого приміщення, інженерного обладнання (пункт 2.2 договору); протягом місяця з моменту початку дії договору оренди укласти договори з відповідними постачальниками комунальних послуг (пункт 2.7 договору); протягом одного тижня з дня підписання договору застрахувати орендоване приміщення (пункт 3.1 договору).

При цьому сторони передбачили можливість дострокового припинення договору, зокрема, у випадках, використання орендованого майна не у відповідності з договором чи призначенням, навмисного чи по необережності погіршення стану орендованих приміщень, будинків та майна, несплати орендної плати або плати за комунальні послуги протягом трьох місяців (пункт 7.5 договору), а також невиконання пункту 3.1 договору щодо необхідності страхування орендованого приміщення (пункт 3.13 договору).

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Ця норма узгоджується з приписом частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, в акті від 30.03.2005 року технічного стану нежитлових приміщень, що розташовані за адресою, м. Київ, проспект В.Порика,12 літера "А", зазначено, що в порівнянні з технічним станом об'єкта, який зафіксований в Звіті про оцінку вартості орендованих приміщень від 30.09.2002 року, станом на 30.03.2005 року загальний стан приміщення погіршився, а саме: центральне опалення та водопостачання виведені з ладу, наявні суттєві пошкодження радіаторів та трубопроводів, що призводить до прискореного зносу всіх конструктивних елементів об'єкта та будівлі в цілому.

За цих обставин, апеляційна інстанція правомірно дійшла висновку про наявність вини в діях відповідача у погіршені стану орендованого приміщення.

Встановлені апеляційним судом обставини стали підставою для дострокового припинення дії договору оренди від 14.10.2002 року за № 9016.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2006 року у справі № 7/20-06 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Крижопільський сироробний завод” - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко