ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"12" листопада 2007 р.                                                                                     № 02-03/

Суддя  Рябцева О.О.  розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом                    акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство), м. Київ, в особі філії “Центрально-Міське відділення Промінвестбанку і м. Кривий Ріг Дніпропетровської області”, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг

до                    товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробнича компанія ЕСО”, Київська обл., м. Березань

про           стягнення 5206333,57 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.п. 4, 5. ч. 2 ст. 54 ГПК  України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивач звертається до суду з позовною заявою в якій просить суд: звернути стягнення на заставлене майно відповідача, згідно з переліком зазначеним у позовній заяві, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме комплекс розташований за адресою: м. Березань, Київської області, вул. Недрянська, 25 та визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України “Про іпотеку” позивачем від свого імені третій особі за ціною, що буде встановлена суб’єктом оціночної діяльності. Проте, позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтується вимога позивача щодо визначення судом способу реалізації предмету іпотеки.

Крім того, пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з п.п. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами згідно Закону України від 25.03.2005р. № 2505 –IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет на 2005рік” та деяких інших законодавчих актів України” із позовних заяв майнового характеру справляється державне мито у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 102 грн. до 25500грн.) також згідно з п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” із позовних заяв немайнового характеру справляється державне мито у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 грн.).

Позивач звертається до господарського суду з позовними вимогами: майнового характеру (звернення стягнення на заставлене майно, звернення стягнення на предмет іпотеки) та немайнового характеру (визначення способу реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу), проте, держмито сплачене позивачем лише за позовну вимогу майнового характеру, що не відповідає вимогам п.п. “б” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито”.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуюче викладене та керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 83 аркушах, конверт –в першу адресу.

Суддя                                                                                              Рябцева О.О.