ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 3/331 (14/293)

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.  (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного банку "Український комунальний банк" в особі Сєвєродонецької філії на постанову Луганського апеляційного господарського суду  від 30.08.2007 року у справі № 3/331(14/293) за позовом Приватного підприємства "Секьюріті бізнес компані" до Акціонерного банку "Український комунальний банк" в особі Сєвєродонецької філії про стягнення заборгованості та пені,

У С Т А Н О В И В:

У червні  2006 року позивач звернувся до господарського суду  Луганської області з позовною заявою до відповідача про стягнення збитків в сумі 10 350,14 грн., що складаються  із заборгованості в сумі 8 214,40 грн. і пені  в сумі 2 135,74 грн. у зв’язку  з  неналежним  виконанням зобов’язання  за договором від 06.10.2005 року з оплати  за надані  послуги  охорони майна.

Під час розгляду справи  в суді першої інстанції позивач уточнив  заявлені вимоги  та просив  стягнути  з відповідача  заборгованість  в сумі  8 214,40 грн.  і пеню  в сумі  2 135,74 грн. у зв’язку з  невиконанням  зобов’язання  за договором  з оплати  наданих  послуг охорони.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.07.2007 року  позов задоволено частково та  стягнуто  з відповідача  на користь  позивача  заборгованість в сумі 8 214,40 грн. і  пеню в сумі  106,67 грн.,  а в решті  позову  відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду   від 30.08.2007 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Доповідач –Вовк І.В.

У касаційній скарзі відповідач  вважає, що судом неправильно застосовано   норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення  скасувати та в позові відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає, що оскаржені судові рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, і  тому просить залишити їх без змін, а  касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши  матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд вважає, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.10.2005 року між сторонами було укладено  договір про охорону об’єкту, згідно умов якого позивач (охорона)  зобов’язався здійснювати  охорону майна, вказаного в актах  опису та арешту майна (з доповненнями) від 03.10.2005 року та 06.10.2005 року, виданих  державним виконавцем ВДВС Рубіжанського міського управління  юстиції Луганської області Ткачук Ю.О. (ці акти є  невід"ємною  частиною договору), а відповідач (замовник) –проводити  оплату послуг із розрахунку 5,6  грн. (без ПДВ)  за 1 годину праці одного співпрацівника охорони.

За п.2.3  відповідач  зобов’язався  здійснювати   попередню оплату  у розмірі 2 000 грн. (без ПДВ) щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. У випадку несвоєчасної оплати  нараховується  пеня  в розмірі 1%  від суми  заборгованості за кожен день  прострочення  платежу.

Згідно  п.2.4 договору  остаточний  розрахунок здійснюється  протягом  3-х банківських  днів  на підставі  виставленого  охороною (позивачем) рахунку після  підписання  сторонами  акту виконаних робіт (послуг), який є невід"ємною  частиною  договору.

За актом  №ОУ-0000487 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.05.2006 року, який  складений сторонами,    послуги з охорони були  надані  виконавцем з 01.05.2006 року  до 19.05.2006 року,  та їх вартість становить  10 214,40 грн.

Предметом даного судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості і пені в зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання  за договором з оплати за надані послуги охорони майна.

Ст.ст.525, 526 ЦК України  визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов’язання за договором і  надав послуги з охорони в період  з 01.05.2006 року по 19.05.2006 року вартістю 10 214,40 грн., а відповідач взяті на себе зобов’язання з оплати отриманих послуг охорони виконав неналежним чином і має заборгованість перед  позивачем в сумі   8 214,40 грн.( з урахуванням проведеної 05.05.2006 року  попередньої оплати в сумі 2 000 грн.), що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.3  договору  у випадку  несвоєчасної  оплати  нараховується  пеня в сумі 1% від суми  заборгованості за кожен день прострочення платежу.

За вимогами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"  розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погодився і апеляційний господарський суд,  про наявність правових підстав  для стягнення  заборгованості у сумі 8 214,40 грн. та  пені у сумі 106,67 грн.(розрахованій за подвійною обліковою ставкою НБУ)  у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов’язків з оплати за надані послуги охорони  за договором  й обґрунтовано  задовольнив позов в цій частині, відмовивши в решті позову за недоведеністю.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржені судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню  без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Акціонерного банку "Український комунальний банк" в особі Сєвєродонецької філії залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду  від 30.08.2007 року –без змін.

Головуючий  суддя                                                           В.Перепічай

Судді                                                                                    І. Вовк

П. Гончарук