ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
01.03.07                                                                                           Справа  № 5/1096-19/195
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

на постанову Господарського суду Львівської області від 27.11.2006р.

у справі № 5/1096-19/195А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юрок-плюс”, м.Львів

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

до Головного управління Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 0/0/10855 від 05.05.2006р. та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 38628,38 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Потинський А.М. - представник, Босак О.Є. –представник.

від відповідача 1: Турколяк А.І. –начальник інспекції, Кінь А.В. –начальник юридичного відділу, Навроцький А.І. –головний державний податковий інспектор юридичного управління ДПА у Львівської області.

від відповідача 2: Брич Н.В. –представник.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 27.11.2006р. у справі № 5/1096-19/195А задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Юрок-плюс”, м.Львів до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів та Відділення державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 0/0/10855 від 05.05.2006р. та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 38628,38 грн.

Постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що з акту перевірки № 79/23-2/30994872 від 26.04.2006р., що був підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, перевіряючими не було встановлено порушення з боку позивача за перевірений період порядку нарахування та сплати податкового зобов”язання. Не було доведено відповідачем 1 порушення з боку позивача порядку нарахування та сплати податкового зобов”язання також в процесі судового розгляду даної справи. В той же час, самим відповідачем 1 в акті перевірки вказано, що в результаті зустрічних перевірок безпосередніх контрагентів взаємовідносини та взаєморозрахунки між вказаними підприємствами та позивачем підтверджено.

Скаржник, відповідач 1 у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, у задоволенні позову відмовити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, п.7.5, пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу та представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, мотивуючи тим, що ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” не пов”язує можливість включення до податкового кредиту належно підтверджених сум ПДВ із наявністю порушень податкового законодавства у третіх осіб, зокрема тих, які не являлись контрагентами ТзОВ “Юрок-плюс”. Позивач, покликаючись на норму ст.11 Закону України "Про систему оподаткування", стверджує, що враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності, неправомірним є покладання негативних наслідків діяльності третіх осіб, на ТзОВ “Юрок-плюс”, в діях якого відсутні будь-які ознаки правопорушення податкового законодавства в тому числі Закону України “Про податок на додану вартість”. При цьому, позивач вказує, що перевіряючими не було встановлено порушень з боку позивача щодо сплати податку на додану вартість та відповідно формування сум податкового кредиту.

Представниками позивача та Головного управління Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова подано клопотання про заміну відповідача 2 правонаступником.

Подане клопотання мотивоване тим, що відповідачем 2 у даній справі є Відділення державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова. Однак, в зв”язку із реорганізацією Відповідача-2 існує необхідність заміни сторони у справі № 5/1096-19/195А –відповідача 2 правонаступником - Головним управлінням Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова. Одночасно з поданим клопотанням суду було надано документи в підтвердження реорганізації Відповідача 2, а саме: наказ від 15.08.2006р. № 92 управління державного казначейства у Львівській області “Про припинення юридичних осіб - райміськвідділень Державного казначейства Львівської області” та Положення про управління Державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державного казначейства України у Львівській області.

В підтвердження повноважень представником Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державного казначейства України у Львівській області було подано суду належним чином оформлену письмову довіреність № 7 від 22.02.2007р.

Представники Позивача та Головного управління Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова просили не відкладаючи розгляду справи здійснити заміну сторони у справі № 5/1096-19/195А –відповідача 2 Відділення державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова її правонаступником - Головним управлінням Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова.

Відповідно до ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи те, що представник Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державного казначейства України у Львівській області ознайомлений з апеляційною скаргою, ухвалою суду від 22.02.2007р. було задоволено клопотання та допущено заміну сторони у справі № 5/1097-19/196А –відповідача 2 Відділення державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова її правонаступником - Головним управлінням Державного казначейства України у Львівській області в особі Управління державного казначейства у Шевченківському районі м.Львова.

Представник відповідача 2 покликаючись на норми порядку відшкодування податку на додану вартість, вказав на те, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється територіальними органами Державного казначейства за висновками податкових органів або за рішенням суду за місцем реєстрації платника податку. Відповідач 2 не отримував відповідного висновку від податкового органу, а тому, на його думку, не несе відповідальності за діяльність тих чи інших органів, уповноважених видавати розпорядчі документи на проведення стягнення з державного бюджету.

В процесі розгляду справи апеляційним господарський судом встановлено наступне.

26.04.2006р. за результатами виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю „Юрок плюс” за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р., що проводилась старшим державним податковим ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи Перетятко Г.В., старшим державним податковим ревізор-інспектором відділу документальних перевірок фізичних осіб Онацько О.В., головним державним податковим ревізор-інспектором сектору контролю за фінансовими установами та операціями в сфері ЗЕД Крупа З.І. старшим державним податковим ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи Беловою Н.Л., головним державним податковим ревізором-інспектором відділу погашення прострочених податкових зобов’язань Сениця О.М. старшими державними податковими ревізор-інспекторами ДПА у Львівській області Цибрух І.Я. та Шептицький І.І., на підставі направлень від 20.03.2006р. №353, від 31.03.2006р. № 393 та від 18.04.2006р. № 479 виданого ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, було складено акт №79/23-2/30994872.

05.05.2006р. начальником ДПІ у Шевченківському районі м.Львова було винесено податкове повідомлення–рішення № /0/10855, яким ДПІ у Шевченківському районі м.Львова на підставі пп. “б”, “в” пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” було визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 38628,38 грн.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, доводи позивача, наведені в запереченні на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі укладеного договору від 01.03.2005р. № 42с/05, продавцем –ПП “Торнадо” було виписано покупцю –ТзОВ “Юрок плюс” податкову накладну від 06.04.2006р. № 7 на загальну суму 107646,00 грн., в тому числі ПДВ 17941,00 грн., податкову накладну від 18.04.2005р. № 8 на загальну суму 283500,00 грн. в тому числі ПДВ 47250,00 грн., податкову накладну від 29.04.2005р.№9 на загальну суму 292748,40 грн. в тому числі ПДВ 48791,40 грн.

Покупцем ТзОВ “Юрок плюс” було здійснено оплату вартості отриманого товару та сплачено ПП “Торнадо” суму податку на додану вартість в складі вартості отриманого товару відповідно до платіжних доручень № 9070 від 22.04.2005р. на суму 40000,00 грн. в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; № 8915 від 12.04.2005р. на суму 70000,00 грн. в т.ч. ПДВ 11666,67 грн.; № 8955 від 15.04.2005р. на суму 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ 833,33 грн.; № 8942 від 15.04.2005р. на суму 42000,00 грн. в т.ч. ПДВ 7000,00 грн.; № 9002 від 20.04.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9025 від 20.04.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9056 від 21.04.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9091 від 25.04.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9131 від 28.04.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9174 від 29.04.2005р. на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.; № 9149 від 29.04.2005р. на суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; № 9178 від 04.05.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20000,00 грн.; № 9209 від 05.05.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9235 від 06.05.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9257 від 10.05.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; № 9272 від 11.05.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; № 9312 від 16.05.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; № 9343 від 17.05.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9388 від 19.05.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9407 від 20.05.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9407 від 20.05.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9428 від 23.05.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; № 9447 від 24.05.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; № 9493 від 26.05.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; № 9511 від 27.05.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; № 9552 від 01.06.2005р. на суму 25000,00 грн. в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.;

Окрім того, на підставі укладеного договору № 19с/05 від 02.01.2005р., продавцем –ТзОВ “Ледер плюс” було виписано покупцю –ТзОВ “Юрок плюс” податкову накладну № 25 від 04.04.2005р. на загальну суму 163638,10 грн. в тому числі ПДВ 27273,02 грн.

Покупцем ТзОВ “Юрок плюс” було здійснено оплату вартості отриманого товару та сплачено ТзОВ “Ледер плюс” суму податку на додану вартість в складі вартості отриманого товару відповідно до платіжних доручень №8949 від 15.04.2005р. на суму 20000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; №8974 від 18.04.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9007 від 20.04.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9028 від 20.04.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9075 від 22.04.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9095 від 25.04.2005р. на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.; №9152 від 29.04.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9184 від 04.05.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №9314 від 16.05.2005р. на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.; №9345 від 17.05.2005р. на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.; №9367 від 18.05.2005р. на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.; №9382 від 19.05.2005р. на суму 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ 833,33 грн.; №9409 від 20.05.2005р. на суму 8638,10 грн. в т.ч. ПДВ 1439,68 грн.;

Також, на підставі укладеного договору № 52с/05 від 07.12.2005р., продавцем –ПП “Олімп” було виписано покупцю –ТзОВ “Юрок плюс” податкову накладну №89 від 20.12.2005р. на загальну суму 55173,89 грн. в тому числі ПДВ 9195,65 грн., податкову накладну № 90 від 26.12.2005р. на загальну суму 59465,34 грн. в тому числі ПДВ 9910,89 грн., податкову накладну № 91 від 27.12.2005р. на загальну суму 59533,06 грн. в тому числі ПДВ 9922,18 грн.

Покупцем ТзОВ “Юрок плюс” було здійснено оплату вартості отриманого товару та сплачено ПП “Олімп” суму податку на додану вартість в складі вартості отриманого товару відповідно до платіжних доручень №12578 від 22.12.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №12591 від 23.12.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №12632 від 27.12.2005р. на суму 10173,89 грн. в т.ч. ПДВ 1695,65 грн.; №12604 від 26.12.2005р. на суму 15000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №12645 від 29.12.2005р. на суму 30000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; №12666 від 04.01.2006р. на суму 40000,00 грн. в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; №12686 від 05.01.2006р. на суму 40000,00 грн. в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; №12721 від 10.01.2006р. на суму 8998,40 грн. в т.ч. ПДВ 1499,73 грн.;

Відповідно до пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

В пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” вказано, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 цього ж Закону встановлено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

При дослідженні акта перевірки № 79/23-2/30994872 від 26.04.2006р., що був підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, судом апеляційної інстанції було встановлено, що акт даний перевірки не містить встановлених перевіряючими фактів порушення з боку Позивача за перевіряємий період порядку нарахування та сплати податкового зобов”язання.

Безпосередніми контрагентами по фінансово-господарських операціях з поставки шкіряної сировини були: ПП “Торнадо” згідно з договору від 01.03.2005р. № 42с/05; ТзОВ “Ледер плюс” згідно договору № 19с/05 від 02.01.2005р. та ПП “Олімп” згідно договору № 52с/05 від 07.12.2005р.

Як встановлено судом першої інстанції, перевіряючими в акті перевірки вказано, що в результаті зустрічних перевірок вищевказаних підприємств ПП “Торнадо”, ТзОВ “Ледер плюс” та ПП “Олімп” взаємовідносини між вказаними підприємствами та Позивачем підтверджено.

Згідно з висновком перевіряючих, в порушення п.1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” із внесеними змінами та доповненнями, а саме в зв’язку з тим, що не вбачається сплата ПДВ по всьому „ланцюгу” придбання товару, частина заявлених до відшкодування з бюджету сум ПДВ вважається непідтвердженою, а саме: за квітень 2005 року –38628,38 грн., а також не підтверджено зустрічними перевірками податковий кредит по ланцюгу придбання за грудень 2005 року на 11397,0 грн.

Однак, матеріалами справи підтверджується те, що ТзОВ “Укрреформа”, ТзОВ “Анрацит”, ТзОВ “Нарвал”, ПП “Матрікс” не являлись безпосередніми контрагентами Позивача, а перебували на другому та третьому ланцюгу операцій з поставки.

Судом першої інстанції правомірно відхилено доводи Відповідача-1 про завищення заявлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість за перевіряємий період на 38628,38 грн., оскільки Позивач, жодних фінансово-господарських правовідносин з ТзОВ “Укрреформа”, ТзОВ “Анрацит”, ТзОВ “Нарвал”, ПП “Матрікс” не мав.

Відповідно до п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримавши податкові накладні та здійснивши сплату податку на додану вартість, ТзОВ “Юрок-плюс” отримав право на податковий кредит в момент одержання кожної із вищенаведених податкових накладних. При цьому, заявлена до відшкодування Позивачем сума податку на додану вартість в сумі 38628,38 грн. грунтується на основі правомірно сформованої суми податкового кредиту.

Відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Ст.11 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів і додержання законів про оподаткування несуть безпосередньо платники податків і зборів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач 1 не надав апеляційному суду доказів в спростування висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Львівської області прийнята з дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Львівської області від 27.11.2007р. у справі № 5/1096-19/195А залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Галушко Н.А.