ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  9/81

11.04.07

За позовом     Агротехнічної корпорації «Украгроком»

До                   Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»

Про                  стягнення 1205698,63 грн.

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

Від позивача:           Дремлюх Г.Г. –довіреність № 633 від 29.12.2006 р.,

Архипова В.І. -  довіреність № 631 від 29.12.2006 р.

Від відповідача:       не з»явився.

Обставини  справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача 1000000,00 грн. основного боргу, 160000,00 грн. індексу інфляції, 45698,63 грн. річних відповідно до Договору (поставка) № 160 від 17.06.2005 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2007 р. порушено провадження у справі № 9/81 та призначено її до розгляду на 11.04.2007 р.

Позивач в судовому засіданні подав Заяву про уточнення позовних вимог по справі № 9/81 від 23.03.2007 р. за № 162 від 10.04.07 р. та підтримав позовні вимоги повністю з врахуванням останньої. Позивач також надав в судовому засіданні документи, витребувані ухвалою суду від 23.03.2007 р.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов з підтверджуючим документами на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2007 р. не подав і не надіслав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

ВСТАНОВИВ:

Учасники спору вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення з ухвалою суду від 23.03.2007 р. відповідачем отримано 29.03.2007 р., про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення № 3513606, яке знаходиться в матеріалах справи. Причини неявки відповідача в судове засідання 11.04.2007 р. суду не відомі.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Відповідно до наданої суду Заяви позивача про уточнення позовних вимог по справі № 9/81 від 23.03.2007 р. за № 162 від 10.04.07 р., розглядається спір про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»1000000,00 грн. основного боргу, 68000,00 грн. індексу інфляції, 15780,82 грн. річних відповідно до Договору (поставка) № 160 від 17.06.2005 р.

17.06.2005 р. Агротехнічна корпорація «Украгроком»(позивач), визначена як Постачальник, та Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», визначене як Покупець, уклали Договір (поставка) № 160 (надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 Договору Постачальник (позивач) зобов»язався передати у встановлені Договором строки комбайни зернозбиральні самохідні КЗС – 11 «Дніпро - 350»(надалі за текстом «Товар»), а Покупець зобов»язався прийняти Товар і сплатити його вартість на умовах Договору.

Номенклатура, ціна та кількість Товару встановлювались додатками до Договору «Специфікація Товару, що поставляється згідно Договору (поставка) від 17 червня 2005 року  №160»(п. 2.2 Договору). Відповідно до останньої сторони визначили Товар, що поставляється, як «Комбайн зернозбиральний самохідний КЗС –11 «Дніпро - 350» у кількості 10 одиниць та на загальну суму 13000000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на поставку відповідачу Товару загальною кількістю 10 комбайнів на загальну суму 13000000,00 грн. відповідно до умов Договору та на підставі видаткових накладних (№ РН-00230-1 від 09.08.2005 р. і № РН-00232-1 від 19.08.2005 р.) та довіреностей відповідача (серії ЯИП № 806622 від 09.08.2005 р. і серії ЯИЄ № 352945 від 17.08.2005 р.) (надалі за текстом «видаткові накладні», «довіреності відповідача»). Стверджуючи факт передачі Товару відповідачу, позивач також посилався на Акти приймання –передачі техніки від 09.08.2005 р. і від 19.08.2005 р. згідно Договору (поставка) № 160 від 17.06.2005 р. (надалі за текстом «Акти приймання –передачі»).

На твердження позивача, внаслідок порушення відповідачем умов Договору щодо розрахунку за Товар у останнього виникла заборгованість за весь отриманий Товар (комбайни), яка станом на час слухання справи  в суді становить 1000000,00 грн. (основний борг).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов»язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов»язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов»язання є його невиконання чи виконання в порушення умов, визначених змістом зобов»язання.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на наданих на розгляд суду видаткових накладних, довіреностях відповідача та Актах приймання –передачі, які визначені позивачем в якості доказу виконання ним умов Договору.

Однак, вищезазначені видаткові накладні та Акти приймання –передачі не можуть бути визнані судом у якості доказів по справі з огляду на наступне:

Приписами п. 3.2.1 Договору сторони визначили обов»язок Постачальника (позивача) «після отримання 100 (ста) % вартості Товару, визначеного в специфікації, передати Товар покупцю». Зазначена умова попередньої оплати Товару Покупцем (відповідачем) міститься і в п. 4.1 Договору, а саме: «Після перерахування Постачальнику вартості Товару, що встановлюється Специфікацією, перший у 30 денний строк передає Товар Покупцю».

Фактично платіжними дорученнями № 118 від 30.06.2005 р. та № 209 від 19.07.2005 р. на загальну суму 12000000,00 грн. відповідач здійснив лише часткову оплату вартості Товару та зазначив призначення платежу «За комбайни Зг. Дог. №160 Від 17.06.05 р.»(надалі за текстом «платіжні доручення»).

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що позивач здійснив повний відпуск Товару та не у відповідності до умов Договору (п.п. 3.2.1, 4.1), оскільки:

На підставі видаткових накладних № РН-00230-1 від 09.08.2005 р. і № РН-00232-1 від 19.08.2005 р. та довіреностей відповідача серії ЯИП № 806622 від 09.08.2005 р. і серії ЯИЄ № 352945 від 17.08.2005 р. позивач передав відповідачу Товар без отримання 100% його вартості.

Вищенаведені платіжні доручення на загальну суму 12000000,00 грн. свідчать про недоплату відповідачем за кожний з десяти комбайнів по договору по 100000,00 грн., а, отже, про загальну суму недоплати відповідачем за Товар у розмірі 1000000,00 грн.

Судом також встановлено, що відповідно до п. 4.2 спірного Договору сторони визначили, що «Товар поставляється на умовах EMW “Инкотермс –2000»Франко-завод за місцезнаходженням: Дніпропетровська _ул. м. Павлоград, _ул. Тельмана, 10; ВО «Павлоградський механічний завод». Фактично тільки чотири комбайни (відповідно до Акта приймання –передачі техніки від 19.08.2005 р.) були отримані відповідачем у м. Павлограді, а інші шість (відповідно до Акта приймання –передачі техніки від 19.08.2005 р.) - у м. Кривий Ріг, т.т. в порушення визначеного у Договорі порядку. Тому у суду відсутня підстава вважати отримання шістьох комбайнів у м. Кривий Ріг як виконання зобов»язання на підставі Договору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доказово не доведено суду безумовно-точне виконання ним своїх договірних зобов’язань та відпуск Товару саме відповідно до умов спірного Договору, а, отже, у нього не виникло право на позов щодо стягнення заборгованості з боку відповідача та відповідно до визначеної в заяві позивача підстави - Договору.

Отже, при таких обставинах позивач не довів суду підставність своїх вимог, а тому у задоволенні позову як в частині 1000000,00 грн. основного боргу, так і в частині 68000,00 грн. індексу інфляції та 15780,82 грн. річних, як похідних від основного боргу, належить відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст. 525, 526, 530, 610, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 265 Господарського України, , ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1.  У позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
С.М.Жирнов

Дата підписаня 16.04.07 р.