КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2007                                                                                           № 15/475-23/272

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - Білокінь Л.П. - директор (паспорт КН 647260, виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 30.04.1998 р.);

Бутко В.О. (дов. № 714038 від 30.03.2007 р.);

від відповідача – Загнітко Н.Л. (дов. - № 125 від 24.10.2006 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна", м. Київ

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.01.2007

у справі № 15/475-23/272 (Демидова А.М.)

за позовом                               Орендного дитячого позашкільного оздоровчого виховного підприємства "Орлятко", с. Клюсівка Новосанжарського району Полтавської області

до                                                   Акціонерногой комерційного агропромислового банку "Україна", м. Київ

про                                                  спонукання до вчинення дій

Суть рішення і скарги:

Рішенням господарського суду м. Києва від 11 січня 2007 року, яке прийняте у справі № 15475-23272 (суддя – А.М. Демидова), позов орендного дитячого позашкільного оздоровчого виховного підприємства “Орлятко” (надалі – Позивач, Підприємство) до акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” (надалі – Відповідач, Банк) про спонукання до вчинення дій був задоволений повністю (т. 2 а.с. 104-108).

Акціонерний комерційний агропромисловий банк “Україна”, не погоджуючись з прийнятим рішенням судом першої інстанції, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким  у задоволенні позовної заяви відмовити (т. 2 а.с. 111-113).

Представники орендного дитячого позашкільного оздоровчого виховного підприємства “Орлятко” у судовому засіданні не погоджуються з вимогами, що викладені Відповідачем в апеляційній скарзі, а тому просять залишити рішення господарського суду м. Києва від 11 січня 2007 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу Вих. № 15 від 27.03.2007 року  (т. 2 а.с. 125-126).

Заслухавши усні пояснення представників Позивача та Відповідача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Орендне дитяче позашкільне оздоровче виховне підприємство “Орлятко” звернулось до господарського суду м. Києва із позовом № 9 від 26.05.2005 року, в якому просило визнати віднесення вимоги Підприємства до підчерги “и” третьої черги реєстру вимог кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” незаконним та  зобов’язати ліквідатора Банку перенести  Підприємство  до підчерги “а”  в межах третьої черги  задоволення вимог кредиторів для організацій, що займаються благодійною діяльністю (т. 1 а.с. 3-5). Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що у зв’язку із ліквідацією Банку  Підприємство визнано кредитором третьої черги в сумі 80  937 грн. 23 коп., тоді як згідно із внесеними у законодавство змінами  Підприємством на адресу ліквідатора Банку були направлені лист та документи із вимогами віднести вимоги Позивача до підчерги “а” в межах третьої черги вимог кредиторів, як організацію, яка займається благодійною діяльністю, здійснює допомогу дітям-сиротам, дітям інвалідам, про що Банком регіональному уповноваженому ліквідатора Полтавської дирекції Банку направлений  відповідний лист. Також, Позивач зазначає, що згідно листа  регіонального ліквідатора Банку  повідомлено про віднесення  Підприємства до підчерги “а” в межах третьої черги вимог кредиторів, тоді як згідно  відповіді  Банку від 02.02.2005 року  акцептовані кошти, що належать Позивачу, віднесені до виплати згідно підчерги “и” третьої черги реєстру вимог кредиторів Банку, що протирічить вимогам норм законодавства, а направлення з цього приводу листа Національному банку України також не відповідає вимогам законодавства, оскільки повноваження щодо управління та розпорядження майном Відповідача перейшли до ліквідатора, у виконання службових обов’язків якого Національний банк України не має право втручатись. Підприємство вважає, що віднесення вимог Підприємства до підчерги “и” третьої черги реєстру вимог кредиторів Банку має бути визнано незаконним, а ліквідатора Банку зобов’язано перенести  Підприємство  до підчерги “а”  в межах третьої черги згідно  ст. 96 Закону  України “Про банки  і банківську діяльність”, Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб –вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” та ст.ст.  1, 54 Господарського процесуального  кодексу України (т. 1 а.с. 3-5).

Рішенням господарського суду м. Києва від 11 січня 2007 року позов орендного дитячого позашкільного оздоровчого виховного підприємства “Орлятко” до акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” про спонукання до вчинення дій був задоволений повністю.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що ліквідатор  Банку. незважаючи на направлення Позивачем документів щодо зміни черговості його кредиторських вимог до Відповідача, в порушення законодавства не надіслав відповіді щодо задоволення або відмови у задоволенні таких вимог Позивача. Матеріалами ж справи підтверджується надання Позивачем благодійної допомоги дітям - сиротам та таким, що позбавлені батьківського піклування, а також надання  іншої  благодійної допомоги на вимогу  різних організацій, що також передбачено у статуті  Позивача, у зв’язку з чим законодавчо установлено, що  вимоги останнього мають бути віднесені до підчерги “а” третьої черги задоволення вимог кредиторів Банку, про що (зміну черговості) також зазначено  у затвердженому висновку  регіонального уповноваженого ліквідатора Банку Полтавській області. При цьому, місцевий суд керувався нормами Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб –вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна”, ст. 1 Закону  України “Про благодійництво та благодійні організації”, Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб – вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” та ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального  кодексу України (надалі - ГПК України) (т. 2 а.с. 104-108).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача у відкритому судовому засіданні апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 11 січня 2007 року, яке прийнято у даній справі, є законним і обґрунтованим, у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга  Банку без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Відповідач в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному провадженні.

Так, скаржник посилається на те, що місцевим судом неправомірно  встановлені підстави для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до пп. а) п. 3 ст. 1 Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб –вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” до підчерги “а” третьої черги задоволення вимог кредиторів відносяться організації, які займаються благодійною діяльністю, та організації, які здійснюють допомогу інвалідам, дітям-сиротам, людям похилого віку, особам, які залишилися без догляду й опіки, інвалідам, ветеранам війни та особам, що постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про віднесення до таких організацій Позивача. На думку скаржника, така благодійна діяльність та діяльність з надання допомоги повинна здійснюватися постійно або принаймні систематично, а Позивач надавав благодійну допомогу не постійно та не систематично, а лише декілька разів протягом 2002-2003 рр. на загальну суму 4500 грн.

Крім того, Відповідач у апеляційній скарзі зазначає, що з моменту набрання чинності Законом України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб – вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” (03.06.2004 р.), яким запроваджено підчерги в третій черзі задоволення вимог кредиторів, Позивачем благодійна допомога не надавалася, а представлені ним докази свідчать про надання такої допомоги в 2002-2003 рр., до набрання чинності відповідними змінами. За таких обставин, на думку Відповідача, підстави для віднесення Підприємства до підчерги “а” третьої черги задоволення вимог кредиторів, як “організації, що здійснює допомогу інвалідам, дітям-сиротам, людям похилого віку та інше” відсутні.

Вказані посилання викладені без врахування обставин справи та наявних в ній доказів, а також без врахування вимог чинного законодавства, у зв’язку з чим апеляційна інстанція вважає доводи скаржника неналежними з наступних підстав.

Пунктом 2.1 Розділу 2 Статуту Позивача встановлено, що основною метою господарської діяльності оздоровчого закладу “Орлятко” є надання комплексу послуг по оздоровленню і відпочинку дітей дошкільного та шкільного віку, дітей-сиріт, дітей із малозабезпечених, багатодітних і неповних сімей, дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (т. 1 а.с. 54-57). Із аналізу вказаних положень Статуту Позивача та положень пп. а) п. 3 ст. 1 Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб –вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” можна зробити висновок, що метою господарської діяльності Позивача є здійснення допомоги особам, які є у переліку, передбаченому пп. а) п.3 вищевказаного Закону.

Крім того, матеріали справи містять докази надання Позивачем допомоги особам пільгових категорій. Такими доказами є , зокрема, копія договору № 04-04/663 від 27.05.2003 р. (т. 1 а.с. 59), копії листів № 1-07/762 від 25.05.2000 р., № 1-07/757 від 20.06.2000 р., № 221 від 01.06.2000 р., № 222 від 01.06.2000 р., № 204 від 20.05.2002 р., № 219 від 20.05.2003 р., № 121 від 23.07.2003 р., № 291 від 19.04.2005 р. (т. 1 а.с. 20-27), № 01-78 від 21.08.2002 р, копія платіжного доручення № 283 від 03.09.2002 р. .(т.2 а.с. 24-25), копії довідок № 102 від 18.04.2005 р. та № 449 від 19.04.2005 р. (т. 1 а.с. 18-19), копії платіжних доручень № 201 від 27.07.2002 р., № 130 від 15.06.2000 р., № 200 від 27.07.2002 р., № 54 від 12.06.2002 р. (т. 2 а.с. 9-12), № 299 від 27.09.2002 р. (т. 2 а.с. 14), оригінал платіжного доручення № 314 від 14.10.2003 р. (т. 2 а.с. 13), лист № 02-04/70 від 26.05.2006 р., копії платіжних доручень № 89 від 29.05.2000 р., № 64 від 14.06.2002 р., № 341 від 19.12.2002 р., № 158 від 09.07.2003 р., оригінал платіжного доручення № 338 від 19.12.2003 (т.2 а.с. 2-7), оригінали листів вих. № 125 від 29.08.2006 р. (т.2 а.с. 75) та вих № 273/1 від 11.12.2006 р. (т.2 а.с. 95).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що пп. а) п. 3 ст. 1 Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб –вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” відносить до підчерги “а” третьої черги організації, “які займаються благодійною діяльністю, та організації, які здійснюють допомогу”, тобто здійснення такої діяльності не обмежується певним часовим проміжком, не уточнюється чи повинна вона була здійснюватися до набрання чинності змінами до закону від 03.06.2004 р., чи буде здійснюватися після вказаної дати. За таких обставин, апеляційний господарський суд відхиляє доводи, викладені в апеляційній скарзі Відповідача, стосовно того, що дія Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб – вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” не розповсюджується на спірні правовідносини у даній справі.

У зв’язку із вищевикладеним та з урахуванням положень чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивач відноситься до організацій, які здійснюють допомогу інвалідам, дітям-сиротам, людям похилого віку, особам, які залишилися без догляду й опіки, інвалідам, ветеранам війни та особам, що постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому його вимоги мають бути віднесені до підчерги “а” третьої черги задоволення вимог кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна”.

Таким чином, у зв’язку із встановленим вище, прийняте судом першої інстанції рішення є правомірним та обґрунтованим, а Відповідачем не доведена неправомірність задоволення позовних вимог місцевим судом та прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1 Закону України “Про врегулювання заборгованості за вкладами фізичних осіб – вкладників та інших кредиторів акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” та ст.ст. 22, 33, 34, 35, 49, 91, 94, 99, 101 – 105  Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, ---

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 11 січня 2007 року усправі № 15475-23272 залишити без змін, а апеляційну скаргу акціонерного комерційного агропромислового банку “Україна” без задоволення.

2. Справу №  15475-23272 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Пантелієнко  В.О.

06.04.07 (відправлено)