ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
29.03.07                                                                                           Справа  № 5/2712-12/362А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Терітал”, м.Львів

на постанову Господарського суду Львівської області від 14.12.2006р.

у справі № 5/2712-12/362А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Терітал”, м.Львів

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0/32127198/11628 від 31.05.2006р.

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача: Дорош А.Б. –старший державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 14.12.2006р. у справі № 5/2712-12/362А (суддя Запотічняк О.Д.) відмовлено у задоволенні позову ТзОВ “Терітал” до ДПІ у Галицькому районі м.Львова про скасування податкового повідомлення-рішення № /0/32127198/11628 від 31.05.2006р.

Постанова місцевого господарського суду мотивована посиланням на положення Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а також тим, що позивач не спростував доводи відповідача, викладені в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення, про порушення позивачем податкового законодавства.

Скаржник, позивач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відповідач подав письмове заперечення проти апеляційної скарги, у якому вказує, що постанова місцевого господарського суду є законною та обґрунтованою, просить оскаржену постанову Господарського суду Львівської області залишити без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанову місцевого господарського суду слід скасувати та задоволити апеляційну скаргу ТзОВ “Терітал” з наступних підстав.

Спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в сумі 27202 грн. та штрафні санкції в сумі 13395,8 грн., прийнято на підставі акту перевірки № 42/23-2/32127198 від 15.05.2006р., складеного за наслідками проведеної відповідачем планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 31.12.2005р., якою встановлено порушення п.5.1 пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3, п.5.5 пп.5.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” внаслідок зайвого включення до складу валових витрат підприємства витрат, що не підтверджені відповідними розрахунковими документами в сумі 41063 грн., спрямованих на оплату послуг з перевезення та відсотків за борговими зобов’язаннями (кредиту), які не пов’язані з веденням господарської діяльності в сумі 67745 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2004-2005 роки в сумі 27202 грн., в тому числі: за 2 квартал 2004 року в сумі 5759 грн., за 3 квартал 2004 року в сумі 1017 грн., за 4 квартал 2004 року в сумі 4949 грн., за 1 квартал 2005 року в сумі 3846 грн., за 2 квартал 2005 року в сумі 4220 грн., за 3 квартал 2005 року в сумі 141 грн., за 4 квартал 2005 року в сумі 7270 грн.

З обумовленими висновками відповідача погодився місцевий господарський суд, який відхилив доводи позивача про те, що одержані за кредитним договором № 6605к46 від 11.07.2005р. кошти були спрямовані на придбання м’яса у ТзОВ “М’ясопереробний завод “Добробут”, оскільки позивачем не були представлені договори, на підставі яких була проведена закупка м’яса та не підтверджено факт використання кредитних коштів в процесі господарської діяльності, а платіжні доручення, подані позивачем, не містять відомостей про цільове використання кредитних коштів.

Крім того, як на підставу відмови у задоволенні заявлених у справі вимог, місцевий господарський суд посилається на ту обставину, що позивачем не спростовано факти, викладені у вказаному вище акті перевірки.

Проте, зазначені висновки суду не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а місцевим господарським судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильної постанови.

Так, згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов’язок доказування правомірності прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення покладається на відповідача, оскільки останній заперечує проти позову.

Разом з тим, відповідач у справі не подав суду жодного доказу на підтвердження обставин порушень позивачем вимог податкового законодавства, зазначених в акті перевірки позивача, на підставі якого відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Позивач надав місцевому господарському суду документи первинного бухгалтерського обліку, а також відповідний кредитний договір, які свідчать про підставу використання кредитних коштів та проведених між відповідними суб’єктами господарських операцій, витрати по яких відповідач виключив зі складу валових витрат позивача.

У відповідності до вказаного акту перевірки позивача (арк.12,13 акту) встановлено, що позивачем неправомірно включено до складу податкового кредиту в період з серпня 2004 року по грудень 2005 року включно 67745,00 грн. сплачених відсотків за користування банківським кредитом з огляду на ту обставину, що у вказаний період позивачем неодноразово було надано ТзОВ “М’ясопереробний завод “Добробут” поворотну фінансову допомогу.

При цьому, у вказаному акті стверджується про порушення позивачем (внаслідок здійснення вказаних вище фінансово-господарських операцій) вимог п.5.1, п.5.2, пп.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, оскільки, на думку відповідача, суми нарахованих та сплачених відсотків за користування кредитними коштами не пов’язані з веденням господарської діяльності позивача.

В силу вимог пп.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Як видно з кредитної угоди № 6605к46 від 11.07.2005р., позивачу передбачено надання кредитних коштів з метою поповнення обігових коштів.

Вказані кошти були спрямовані на придбання м’яса у ТзОВ “М’ясопереробний завод “Добробут”, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 11.07.2005р., № 2 від 13.07.2005р., № 3 від 27.07.2005р., № 4 від 28.07.2005р., № 6 від 09.08.2005р., № 7 від 15.08.2005р., № 8 від 16.08.2005р. та № 10 від 05.09.2005р.

Всі вказані платіжні доручення містять вказівку на підставу проведення оплати –придбання м’яса.

Як видно з акту перевірки (арк.16 акту), встановлено, що позивачем не було доведено документально суму валових витрат в розмірі 41063,00 грн., пов’язаних з наданням позивачу транспортних послуг третіми особами.

Документами, що визначали право позивача на включення до складу валових витрат за перевірений період сум, сплачених за надання транспортних послуг, є платіжні доручення: № 92 від 22.04.2004р., № 86 від 08.04.2004р., № 199 від 02.08.2004р., № 86 від 27.12.2004р. та № 34 від 25.03.2005р. на загальну суму 41062,76 грн.

Згідно з пп.11.2.1 П.11.2 ст.11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Як видно з акту перевірки, позивач відніс витрати, пов'язані з наданням позивачу транспортних послуг третіми особами, по факту перерахування коштів згідно з вказаними вище платіжними дорученнями.

Разом з тим, місцевий господарський суд не надав правової оцінки вказаним документам (платіжним дорученням), чим істотно порушив вимоги процесуального законодавства, що зумовило прийняття неправильної постанови.

Отже, витрати позивача на сплату відсотків за користування кредитними коштами та надання транспортних послуг безпосередньо пов'язані з фінансово-господарською діяльністю позивача та підтверджуються документально, у зв'язку з чим слід задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову місцевого господарського суду та задовольнити заявлені у справі вимоги позивача.

Тому керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 14.12.2006р. у справі № 5/2712-12/362А.

Позов задоволити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0/32127198/11628 від 31.05.2006р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                                Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко Н.А.