ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 р.
№ 20/250пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Дерепи В.І.,

суддів
Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на
рішення господарського суду Донецької області від 20 серпня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 вересня 2007 року

у справі
№ 20/250 пд

за позовом
дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до
відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькміськгаз"

про
визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

від позивача – Ковальов С.В.

відповідача –Плотніков А.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20 серпня 2007 року (суддя О.Донець), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26 вересня 2007 року (С.Мирошниченко, Т.Колядко, А.М'ясищев) в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

В касаційній скарзі дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", не погоджуючись з прийнятими по справі судовими актами, просить їх скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом Донецької області та Донецьким апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, і з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, на підставі договору від 30 грудня 2005 року за № 06/05-1982 про надання послуг по транспортуванню природного газу в 2006 році, укладеного з протоколом розбіжностей між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькміськгаз" (виконавцем) та дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (замовником), остання зобов'язалась передати в 2006 році в систему газопроводів, що знаходяться на балансі виконавця, природний газ, а виконавець зобов'язався здійснити його транспортування для підприємств комунальної теплоенергетики та котелень промислових підприємств (пункт 1.1 договору).

Предметом позову є визнання недійсним пункту 5.2 договору від 30.12.2005 року, за умовами якого оплата послуг виконавця по транспортуванню газу здійснюється замовником на підставі акту приймання-передачі послуг з транспортування до 30-го числа місяця, наступного за звітнім.

Стаття 215 встановлює загальне правило про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відмовляючи в задоволенні позову суди виходили з помилковості посилань позивача на те, що сторони не мають права визначати порядок, розміри та строки розрахунків за поставлений газ, оскільки це не відповідає Постанові Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 13 листопада 1998 року № 1785 "Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ", виходячи з наступного.

Постановою НКРЕ від 12.07.2000 року № 759 "Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільні рахунки газозбутових підприємств Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" за поставлений природний газ" на виконання постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 27 травня 2000 року № 840 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 13 листопада 1998 року № 1785" було розроблено алгоритм, однак він визначає послідовність дій підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на розподільні рахунки підприємств за поставлений природний газ.

Алгоритм розподілу коштів, що надходять на розподільні рахунки газозбутових підприємств  НАК “Нафтогаз України”, визначений постановою НКРЕ  № 759 від 12.07.2000 року, визначає послідовність дій підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на розподільні рахунки підприємств за поставлений природний газ і його приписи не впливають на домовленість сторін за договором щодо строків оплати вартості поставленого газу, не припиняють зобов'язання боржника по оплаті боргу кредитору.

Таким чином, пункт 5.2 спірного договору не суперечить вимогам чинного законодавства.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування господарським судом Донецької області та Донецьким апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті судових актів є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької області від 20 серпня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 вересня 2007 року у справі № 20/250 пд залишити без змін, а касаційну скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.І.Дерепа

Суддя

Б.М.Грек

Суддя

Л.В.Стратієнко