КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2007                                                                                           № 30/232

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Вербицької О.В.

суддів:                                          Коваленка В.М.

Гарник Л.Л.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

позивача - Костюченко В.В. (дов. від 230.05.2007 р. № 6-б);

відповідача-1: Яроцька Е.М. (дов. від 24.05.2007 р. № 225-КР-675);

відповідача-2::Яроцька Е.М. (дов. від 03.11.2006 р. № 06-34/31594);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.06.2007

у справі № 30/232 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю  "Класика будівництва"

до                                                   1. Київської  міської  ради

2. Гоголовного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.06.2007 р. по справі №30/232 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” (далі – позивач, ТОВ “Класика будівництва”) до Київської міської ради (далі – відповідач-1, Київміськрада) та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (далі – відповідач-2, Головне управління земельних ресурсів) про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки задоволено повністю.

Київська міська рада, не погоджуючись з прийняттям судом такого рішення по справі, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач-1 зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норми матеріального права, а саме, суд не взяв до уваги, що договір оренди може бути укладений лише за взаємним волевиявленням сторін, а Київська міська рада не надавала свого погодження на укладення відповідного договору оренди.

Ухвалою від 19.06.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Київської міської ради до провадження та призначив її розгляд на 16.07.2007 року.

В судове засідання в апеляційній інстанції з’явились представники сторін.

Представник Головного управління земельних ресурсів  в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” в судовому засіданні усно спростував наведені в апеляційній скарзі доводи та просив залишити апеляційну скаргу Київської міської ради без задоволення, а спірне рішення від 05.06.2007 року – без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача-1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст.. 9 Земельного Кодексу України, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить відповідно до цього Кодексу до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин.

П. 12 перехідних положень Земельного кодексу України також визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Як встановлено ч. 5 ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.16 Закону України “Про оренду землі”, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Як передбачено ст.. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п'ятнадцятою статті 151 цього Кодексу, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Згідно п. 15 ст. 151 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), до клопотання додаються матеріали погодження місця розташування об'єкта повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” звернулось до Київської міської ради із клопотанням щодо надання в оренду строком на 10 років земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Воскресенська, для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземної автостоянки. До клопотання, на виконання вимог п. 15 ст. 151 ЗК України, позивач додав викопіювання з чергового плану міста, план земельної ділянки на картографічних матеріалах та свідоцтво про державну реєстрацію.

Крім того, позивач розробив проект відведення земельної ділянки на вул. Воскресенській у Дніпровському районі м. Києва, який було погоджено, відповідно до вимог ст.. 123 ЗК України, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 6 ст. 123 ЗК України, проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Як встановлено ч. 5 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

У зв’язку із виконанням позивачем всіх необхідних вимог діючого законодавства для отримання земельної ділянки по вул. Воскресенській у Дніпровському районі м. Києва у постійне користування, Товариство з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” направило договір оренди вказаної земельної ділянки Київській міській раді, який однак, не був підписаний Київським міським головою, та не був повернутий на адресу позивача.

Разом з тим, як визначено ст. 1 Закону України “Про оренду землі” та ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про оренду землі”, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Стаття 641 Цивільного кодексу України встановлює, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладення господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки на вул. Воскресенській у Дніпровському районі м. Києва був підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” та направлений на підписання до Київської міської ради, яка у двадцятиденний термін зобов'язана була забезпечити його підписання або надати позивачу два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки Київська міська рада, не підписала договір оренди вказаної земельної ділянки, хоча заперечень щодо окремих умов договору не надала, протокол розбіжностей не склала, чим підтвердила намір на укладення зазначеного договору, то такі дії відповідача-1 свідчать про порушення ним вимог діючого законодавства.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання права ТОВ “Класика будівництва” на оренду земельної ділянки на вул.. Воскресенській у Дніпровському районі згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867 “Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві” та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземної автостоянки на вул.. Воскресенській у Дніпровському районі підлягають задоволенню.

Також, позивач просить зобов’язати Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати договір оренди земельної ділянки з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами, укладений Київською міською радою та ТОВ “Класика будівництва”.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України “Про оренду землі” укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Статтею 18 Закону України “Про оренду землі” встановлено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як визначено ст.. 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 року № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Таким чином, укладений договір оренди має бути зареєстрованим Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проаналізувавши викладене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачі не надали належних та допустимих доказів, в розумінні ст.. 34 ГПК України, на спростування тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва”.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, господарський суд м. Києва в резолютивній частині оскаржуваного рішення від 05.06.2007 року виклав текст самого договору оренди земельних ділянок, чим порушив п. 4 ч. 1 ст.. 84 ГПК України, що, однак, не призвело до прийняття невірного рішення у справі, але є підставою для його зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 – 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 05.06.2007 року по справі № 30/232 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Класика будівництва” до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки змінити, виключивши з неї текст договору оренди земельних ділянок.

3.          В іншій частині рішення господарського суду м. Києва від 05.06.2007 року по справі № 30/232 залишити без змін.

4.          Зобов’язати господарський суд м. Києва видати відповідний наказ.

5.          Справу № 30/232 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Вербицька О.В.

Судді                                                                                          Коваленко В.М.

Гарник Л.Л.

18.07.07 (відправлено)