ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ 16/231

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.,

Катеринчук Л.Й.,

розглянувши
касаційне подання
Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

на ухвалу
від 20.04.2006 р. господарського суду м. Києва

у справі
№ 16/231  господарського суду м. Києва

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Машінвест",           м. Дебальцеве Донецької області

до
Приватного підприємства "МК Белер", м. Київ

про
розірвання угоди

та за зустрічним позовом
Приватного підприємства "МК Белер", м. Київ

до
Закритого акціонерного товариства "Машінвест",           м. Дебальцеве Донецької області

про
стягнення 2 291 167,20 грн. штрафу та 1 224 600,00 грн. упущеної вигоди,

в судовому засіданні взяв участь представник:

Генеральної прокуратури України
Баклан Н.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.04.2006 р. затверджено мирову угоду, укладену 20.04.2006 р. між сторонами у справі, в поданій редакції, та припинено провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, до Вищого господарського суду України з касаційним поданням  звернувся Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, в якому просить ухвалу господарського суду м. Києва від 20.04.2006 р. скасувати та справу передати на новий розгляд.

Касаційне подання мотивоване порушенням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 15, 32, 78 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), ст. ст. 41, 47 Закону України "Про господарські товариства".

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційного подання, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторонами у справі укладено мирову угоду, яка передбачає, що позивач за первісним позовом –ЗАТ "Машінвест" відмовляється від вимог про розірвання договору поставки № 03/08-маш від 18.08.2005 р., укладеного між сторонами, а позивач за зустрічним позовом –ПП "МК Белер" відмовляється від вимог про стягнення упущеної вигоди у розмірі 1 224 600,00 грн.

При цьому, згідно вказаної мирової угоди відповідач за зустрічним позовом –ЗАТ "Машінвест" визнає вимоги ПП "МК Белер" про стягнення штрафних санкцій за договором поставки № 03/08-маш від 18.08.2005 р., укладеного між сторонами, у сумі 2 291 167,20 грн.  та на виконання обов'язку по сплаті вказаного штрафу ПП "МК Белер" зобов'язується передати у власність останнього цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Донецька обл., м. Дебальцеве, вул. Октябрська (Жовтнева), буд. 84.

Положення ст. 78 ГПК України передбачають право сторін у справі позовного провадження на укладання мирової угоди, наслідком якого є припинення провадження у такій справі.

Разом з тим, мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову (ч. 3 цієї статті).

Враховуючи те, що предметом первісного позову є розірвання договору поставки, укладеного між сторонами, а предметом зустрічного позову –стягнення штрафних санкцій за цим договором та упущеної вигоди, передача у власність цілісного майнового комплексу за мировою угодою не узгоджується з позовними вимогами обох сторін.

Такі умови мирової угоди мають ознаки прихованої цивільно-правової угоди з передачі майнових активів від однієї юридичної особи до іншої.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами касаційного подання про те, що мирова угода в частині передачі у власність  ПП "МК Белер" цілісного майнового комплексу ЗАТ "Машінвест" не стосується прав і обов'язків сторін за договором поставки № 03/08-маш від 18.08.2005 р., чим порушує вимоги ч. 3 ст. 78 ГПК України.

За таких обставин справи судом першої інстанції неправомірно затверджено мирову угоду та припинено провадження у справі.

Між тим, порушень судом першої інстанції ст. 15 ГПК України, у зв'язку з прийняттям до розгляду зустрічного позову, не вбачається, оскільки згідно з ч. 3 ст. 17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

На підставі наведеного оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що не відповідає приписам чинного законодавства, а справа –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного та керуючись  ст. ст. 15, 17, 78, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційне подання Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 20.04.2006 р. у справі № 16/231  скасувати.

3.          Справу № 16/231 передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий                                                                                 Б.М. Поляков

Судді                                                                                        Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко