ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.04.07р.

Справа № 31/155-07

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Партнер Груп”, м. Дніпропетровськ

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес-консультант”, м. Дніпропетровськ

про
стягнення коштів

За зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес-консультант”, м. Дніпропетровськ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Партнер Груп”, м. Дніпропетровськ

про
визнання договірних відносин дійсними та зобов’язання прийняти виконану роботу та провести доплату

Суддя      Мороз В.Ф.

Представники:

Від позивача
Непорада С.А., дов. від 16.01.07 р.

Від відповідача
Горячев В.В., дов. від 03.04.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2500,00 грн., отриманих відповідачем без достатньої правової підстави.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що  вказані грошові кошти були перераховані позивачем на підставі усної домовленості сторін щодо  складання бізнес-плану  для придбання з торгів цеха №23 ДНПП „Цирконій”. Усно сторонами було узгоджено і  вартість  договору у 5000,00 грн. Відповідний бізнес-план відповідачем був складений, однак договір між сторонами так і не був укладений у письмовій формі.  При цьому за сприянням позивача працівникам відповідача були виписані перепустки на територію ДНПП „Цирконій” де відповідач працював  з серпня по листопад 2006 р., вихідні дані для складання бізнес плану надсилались відповідачу електронною поштою з персонального домена позивача, переговори проводились по телефону. Наведене вказує на існування між сторонами договірних відносин. У зв’язку з зазначеним відповідачем подано зустрічну позовну заяву про визнання  договірних відносин між сторонами  стосовно предмету договору –складання бізнес-плану та договору №8 від 03.08.2006 р. –дійсними, а також про спонукання  позивача прийняти виконану роботу (бізнес-план) та провести доплату  у розмірі 2500,00 грн., що складає 50% від суми договору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно платіжного доручення №308 від 03.08.2006 р. позивачем на користь відповідача перераховано  2500,00 грн. за призначенням платежу як попередня оплата  за складання бізнес-плану (50%) згідно рахунку відповідача.

Згідно матеріалів справи та що не спростовується сторонами, між відповідачем та позивачем не було укладено у письмовій формі договору, на підставі якого було здійснено вказане перерахування грошових коштів.

З загальним правилом встановленим  ст. 208УК України у письмовій формі належить, зокрема, вчиняти правочини між юридичними особами. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким,  що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або ж якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Від юридичної особи, право чин  підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Одночасно за змістом ст.218 ЦК України недодержання сторонами  письмової  форми  правочину,  яка встановлена законом, як правило, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Однак рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Матеріалами справи не підтверджується укладення між сторонами договору, який заперечується позивачем. При цьому надані відповідачем документи, у тому числі, вихідні дані для складання бізнес-плану тощо, не містять підпису уповноваженої особи позивача та не скріплені його печаткою.  Матеріали справи не свідчать про узгодження  сторонами обсягу, характеру виконуваних робіт, надання позивачем відповідачу  технічного завдання на виконання робіт тощо, що вказувало б на досягнення між сторонами домовленості щодо з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України  особа,  яка набула майно  або  зберегла  його  у  себе  за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки відповідачем не підтверджено отримання на відповідній правовій підставі (договорі, тощо) грошових коштів у розмірі 2500,00 грн., перехованих йому позивачем згідно платіжного доручення №308 від 03.08.2006 р., суд вбачає підстави для задоволення первісного позову. Одночасно, зважаючи на те, що укладення між сторонами договору та узгодження ними обсягу, характеру виконуваних робіт та фактичне виконання таких робіт у відповідності до таких узгоджень, не підтверджується матеріалами справи, суд не знаходить  достатніх підстав для задоволення зустрічного  позову.

Оскільки відповідачем  заявлено вимоги як майнового так і немайнового характеру, а мито сплачено лише за вимогу майнового характеру (102,00 грн. згідно квитанції від 17.04.2007 р.), з відповідача підлягає достягненню на користь державного бюджету 85 грн. держмита.

Судові витрати по справі на підставі ст. 49 ГПК України за первісним та за зустрічним позовом, оскільки первісний задоволено, у зустрічному –відмовлено,  слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес-консультант” (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28-а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Партнер Груп” (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна ім.. Леніна, 29-а, оф. 302; ) 2500,00 грн.; 102,00 грн.  витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес-консультант” (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28-а; ) державне мито в доход державного бюджету в особі Відділення Державного казначейства в Жовтневому районі м. Дніпропетровська рахунок 0005 в УДКУ в Дніпропетровській обл., , МФО805012, код 22090200 у розмірі 85,00 грн., видати наказ.

Суддя                                                                                                              В.Ф.Мороз