ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 17/75-07-3084

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Коробенко Г. П.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційне подання
Заступника прокурора Одеської області

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року

по справі
№ 17/75-07-3084 Господарського суду Одеської області

за позовом
Прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сезон"

про
стягнення 656553 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
не з’явився

від відповідача:
Литвин В.В. –дов. №39 від 29.11.2007 року
Соборова Л.Д. –дов. №11 від 14.06.2007 року

від прокуратури:
Савицька О.В. –прокурор

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.10.2007 року по справі № 17/75-07-3084 касаційне подання Заступника прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року по справі № 17/75-07-3084 прийняте до провадження, а розгляд призначений на 11.12.2007 року.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 11.12.2007 року розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Коробенко Г. П., Фролова Г. М.

Відводів складу колегії суддів не заявлено.

Представник позивача в судове засідання 11.12.2007 року не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги повідомлений заздалегідь належним чином. Виходячи з особливостей розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

За згодою представників відповідача та прокурора в судовому засіданні 11.12.2007 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Одеської області звернувся з позовом прокурор Комінтернівського району Одеської області в інтересах Держави в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сезон" про стягнення з останнього втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню внаслідок вилучення земель для діяльності, не пов'язаної з сільськогосподарським виробництвом, в сумі 656 553 гривні.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.07.2007 року по справі № 17/75-07-3084 (суддя Зуєва Л. Є.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року (головуючий суддя Мишкіна М. А., судді Сидоренко М. В., Таценко Н. Б.), в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими по справі рішенням та постановою, Заступник прокурора Одеської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на касаційне подання Товариство з обмеженою відповідальністю "Сезон" повністю заперечує підстави скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та просить Вищий господарський суд України рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року залишити без змін, а касаційне подання Заступника прокурора Одеської області –без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, згідно з рішенням Фонтанської сільської ради № 230-IV від 12.05.2005 року та договором оренди земельної ділянки від 10.05.2005р. Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області надала, а ТОВ "Сезон" прийняв в платне користування на умовах оренди на 49 років земельну ділянку площею 7,853 га для будівництва та обслуговування бази відпочинку, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Згідно п. 1 рішення Фонтанської сільради Комінтернівського району Одеської області затверджено технічну документацію по передачі земельної ділянки в довгострокову оренду ТОВ "Сезон".

Рішення позивача №230-IV від 12.05.2005р., що також встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, є чинним і не оскаржувалось в судовому порядку.

Договір оренди від 10.05.2005р. зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №06 від 02.08.2005р. та в ДПІ у Комінтернівському районі за №37 від 01.09.2005р.

Місцевим та апеляційним господарськими судами також встановлено, що відповідно до умов договору оренди (п.п.5.1-5.3) земельна ділянка передається під будівництво бази відпочинку ТОВ "Сезон" котеджного типу з використанням за цільовим призначенням.

Договір оренди від 10.05.2005р. в судовому порядку не оспорювався і недійсним не визнавався.

За дорученням Фонтанського сільського голови від 17.12.2004р. ВКФ "Стелхен" був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Сезон" в довгострокову оренду із земель запасу рекреаційного призначення.

З ситуаційної схеми та експлікації земельних ділянок, що є невід'ємною частиною договору оренди, вбачається, що земельна ділянка площею 7,853га відноситься до земель запасу рекреаційного призначення, код цільового використання "40". Відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі земельна ділянка віднесена до земель інших видів діяльності та використання (код 40).

В пояснювальній записці до проекту землеустрою значиться про погодження цього проекту з повноважними органами, у т.ч. Комінтернівським відділом земельних ресурсів, що є умовою подання проекту на розгляд до Фонтанської сільської ради та прийняття нею рішення щодо надання земельної ділянки в оренду.

Одеським апеляційним господарським судом з листа начальника районного відділу земельних ресурсів №13-13-04/572 та витягу з річної державної статистичної звітності форми 6-ЗЕМ встановлено, що земельна ділянка входить до категорії земель житлової та громадської забудови, площею 7,85га, в т.ч. ріллі -7,85га, і розташована в межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та господарської забудови і землі рекреаційного призначення відносяться до різних за основним цільовим призначенням категоріям земель, правовий статус яких визначається згідно з нормами гл.гл. 5, 6, 9 Земельного кодексу України відповідно.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель; відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Встановлена у Земельному кодексі України норма щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду до інших категорій земель, а об'єктом відповідних суспільних правовідносин є не всі землі сільськогосподарського призначення, а лише сільськогосподарські угіддя, визначені у ст. 22 Земельного кодексу України, зокрема, рілля.

З листа заступника директора по проектній роботі ДП "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 19.10.2004р.,  вбачається, що грунти за шифром агрогрупи 74е та 209е не включені до переліку особливо цінних груп ґрунтів. В розрахунку втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, що покладений прокурором в обгрунтування заявленої суми відшкодування, зазначені ті ж самі шифри агрогруп грунтів (74е та 209е) як характеристика грунтів земельної ділянки.

Головною ознакою, за якою слід вважати наявними втрати сільськогосподарського виробництва, є втрачання сільськогосподарськими угіддями своєї функції головного засобу виробництва у сільському господарстві та їх вибуття з господарського обігу, причому на термін, не обмежений у часі, що і відбувається у випадку вилучення земель.

Відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва може здійснюватись лише тоді, коли відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування приймають рішення про примусове вилучення чи викуп земельної ділянки у землекористувачів чи землевласників для суспільних потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційним господарським судом в тому, що матеріали справи та подані прокурором докази не містять відомостей щодо вилучення (викупу) земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,853 га на території Фонтанської сільської ради, а передача цієї земельної ділянки в оренду не є підставою за ч. 2 ст. 207 Земельного кодексу України для відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва.

Отже, касаційна інстанція вважає, що прокурором в порушення статей 33, 34 ГПК України не доведений факт віднесення спірної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, а саме сільськогосподарських угідь, що виключає, про що обгрунтовано зазначено в рішенні та постанові господарських судів, задоволення вимог про відшкодування втрат на підставі ст.ст. 207, 209 Земельного кодексу України.

За цих обставин суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що посилання прокурора на ст.ст. 207, 209 Земельного кодексу України в обґрунтування позовних вимог є безпідставними і невідповідаючими нормам чинного земельного законодавства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з апеляційним господарським судом в тому, що враховуючи п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997р. "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню", звільняються від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва юридичні особи у разі надання їм вилучених сільськогосподарських угідь у тимчасове користування, в тому числі, на умовах оренди.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що покладення на відповідача обов'язку відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва згідно розрахунку розміру втрат у зв'язку з передачею ТОВ "Сезон" земельної ділянки в оренду навіть у випадку, якщо у зв'язку з цим і відбулось би вилучення сільськогосподарських угідь у встановленому законодавством порядку, прямо суперечить припису п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997р.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з місцевим та апеляційним господарськими судами в тому, що позовні вимоги Прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сезон" про стягнення з останнього втрат сільськогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню внаслідок вилучення земель для діяльності не пов'язаної з сільськогосподарським виробництвом, в сумі 656 553 гривні задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2007 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційне подання Заступника прокурора Одеської області задоволенню не підлягає.

Інші доводи, викладені Заступником прокурора Одеської області в касаційному поданні, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційне подання Заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2007 року по справі № 17/75-07-3084 залишити без змін.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
Г. П. Коробенко

Г. М. Фролова