ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.12.07
Справа №1/137-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Колодій Н.А. судді  Колодій Н.А.    , Зубкова Т.П.  , Кагітіна Л.П.

при секретарі: Шерник О.В.

За участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1 від 13.02.1997р.;

ОСОБА_2 - довіреність №ВКА
№838147 від 05.12.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Приватного підприємства охорони «Шумер», м. Нова Каховка

на рішення господарського суду Херсонської області від
12.06.2007р. у справі                          № 1/137-07

за позовом: Приватного підприємства охорони «Шумер», м.
Нова Каховка

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, с.
Малокаховка Каховського району Херсонська область

про стягнення штрафу у сумі  5000грн.

та за Зустрічним позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1,                          с.
Малокаховка Каховського району Херсонська область

до: Приватного підприємства охорони «Шумер», м. Нова
Каховка

про визнання недійсним п. 3.3. договору

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство охорони «Шумер», м. Нова Каховка
звернулось до господарського суду Херсонської області із позовною заявою про
стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 5000грн. штрафу за договором.

Під час розгляду справи, приватний підприємець ОСОБА_1
заявив зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним п.3.3 договору №24-Ф/06
від 01.06.2006р.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм
рішенням від 12.06.2007р. у справі № 1/137-07 (суддя Губіна І.В.) відмовив у
задоволенні як первісного позову так і зустрічного. Суд дійшов висновку, що
договір  від 01.06.2006р. про надання
послуг по охороні, укладений між сторонами у справі, є нікчемним. Зокрема суд
зазначив, що сторонами не досягнуто згоди щодо предмету договору, не здійснений
розрахунок вартості послуг з врахуванням кількості годин охорони, вихідних
святкових днів, оскільки відсутня калькуляція по розрахунку, яка визнана як
невід'ємна частина договору. До того ж, інструкція по охороні, яка теж є
невід'ємною частиною договору,  також не
складалась.

Не
погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство охорони «Шумер», м.
Нова Каховка  звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду скасувати повністю та стягнути з
приватного підприємця 5000 грн. штрафу.

На думку
заявника, позивачем за зустрічним позовом, не надано жодних доказів неякісного
надання послуг з внутрішньої охорони об'єкта зі сторони виконавця, не складено
жодного акту-претензії, акту недостачі. Заявник вказує, що підприємець лише
29.11.2006р. направив на адресу виконавця, лист-повідомлення №23 стосовно
розірвання договору в односторонньому порядку, при цьому не вказуючи в листі з
яких саме причин. Зазначає, що сторони при укладенні договору №24-Ф/06 від
01.06.2006р. визначили основні істотні умови договору про надання послуг:
предмет, вартість, термін дії договору.

Заявник
вказує, що у зв'язку з тим, що замовник безпідставно розірвав в односторонньому
порядку договір, виконавцем була пред'явлена претензія № 177 від 11.12.2006р.,
яка залишена без відповіді і задоволення.

Скарга
прийнята до розгляду та призначена до слухання 31.09.2007 р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду №3176 від 04.12.2007р. справу призначено до розгляду у
складі колегії: головуючого - Колодій Н.А., суддів: Кагітіна Л.П., Зубкова Т.П.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи
вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. За його
згодою в судовому засіданні 27.09.2007р.
оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення,
колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення в силу
наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 01.06.2006р. між
Приватним підприємством охорони «Шумер» (виконавець)  та приватним підприємцем ОСОБА_1 (замовник)
був укладений договір надання послуг по охороні. Предметом зазначеного
договору, згідно з п.1. є надання послуг по охороні внутрішнього порядку та
матеріальних цінностей на об'єкті замовника - цех по виробництву ковбасних
виробів, за адресою: м. Каховка,                   вул. Пушкіна, 222 одним
добовим постом.

Невід'ємними частинами договору сторонами визначено
калькуляція, яка виконана на суму 5000 грн. щомісячно. Крім того, виконавець
зобов'язався надати послуги у обсязі, вказаному в службовій Інструкції, що
також є невід'ємною частиною договору.

Договір укладено на строк з 01.06.2006р. по 01.07.2007р.

У разі негайного розірвання договору без законних на то
підстав, сторони домовились, що замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 5000
грн. (п.3.3).

Вартість послуг по охороні у місяць складає 5000 грн.
(п.4).

Замовник зобов'язався сплачувати послуги виконавця
щонеділі, рівними частинами, по четвергам.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом
Приватного підприємства охорони «Шумер», м. Нова Каховка  посилається на те, що Замовник безпідставно
розірвав договір в односторонньому порядку, у зв'язку з чим, просить стягнути
штраф передбачений п.3.3 договору.
Позовні вимоги обґрунтовані приписами п.п.1, 7 ст.193, ст.ст.230, ч.4
ст.231 Господарського кодексу України, ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України.

В процесі розгляду справи, Приватний підприємець ОСОБА_1
заявив зустрічні позовні вимоги, відповідно до яких просить визнати п.3.3
договору недійсним з моменту укладення, як такий що суперечить діючому
законодавству.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.207
Господарського кодексу України.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що спірні
правовідносини сторін ґрунтуються на договорі від 01.06.2006р., який за своїм
змістом є договором про надання послуг. На договір про надання послуг
поширюються загальні положення про виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням  другої сторони (замовника)
надати послугу,  яка  споживається
в  процесі  вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,
якщо інше не встановлено договором.

Приписи
Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»,  визначають
види господарської діяльності,  що
підлягають   ліцензуванню,  порядок
їх  ліцензування,  встановлює державний  контроль
у   сфері   ліцензування,   відповідальність суб'єктів  господарювання  та
органів  ліцензування  за порушення законодавства у сфері
ліцензування.

Відповідно до п.44 ст.9, надання послуг,
пов'язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з
охорони громадян визначено, як вид господарської діяльності, що підлягає
ліцензуванню.

Відповідно
до цього Закону, ліцензія - документ державного зразка,  який засвідчує  право ліцензіата  на
провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності  протягом
визначеного  строку   за
умови   виконання ліцензійних
умов;

Залученою
до справи копією ліцензії АБ №221962, виданою Міністерством внутрішніх справ
України, засвідчено право Приватного підприємства «Шумєр», м. Нова Каховка на
надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності.

Як
встановлено господарським судом, за договором №24-Ф/06 виконавцем було надано
послуги з охорони внутрішнього порядку та матеріальних цінностей у цеху по
виробництву ковбасних виробів, починаючи з 01.06.2006р.

29.11.2006р. за надані послуги, замовник перерахував
виконавцю 23662 грн.85коп., що підтверджується залученим  до справи виписками з банку. Акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг), надані Приватним підприємством охорони
«Шумер», підписаними представниками обох сторін без заперечень та зауважень,
підтверджують виконання робіт (надання послуг) на суму 20000грн.

Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог як за
первісним позовом так і за зустрічним став висновок суду першої інстанції про
те, що між сторонами за договором надання послуг по охороні від 01.06.2006р. не
досягнуто згоди по всім істотним умовам, що необхідні для договорів даного виду
(ст. 638 ЦК України, ст.ст. 180, 181 ГК України).

На думку колегії суддів, такий висновок суду
підтверджується встановленими обставинами справи.

Відповідно до ст.180 ГК України, зміст господарського
договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою
на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені
сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору
відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх
його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Аналогічне положення закріплено в ст.638 ЦК України.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В
розділі 1, договору №24-Ф/06 від 01.06.2006р., сторони зазначили в якості  предмету договору, «надання послуг по охороні
внутрішнього порядку та матеріальних цінностей на об'єкті замовника - цех по
виробництву ковбасних виробів, за адресою:                  м. Каховка, вул. Пушкіна,
222, одним добовим постом».

Виходячи з того, що законодавець пред'являє до такого
виду діяльності відповідні кваліфікаційні та інші спеціальні вимоги,
обов'язкові  при провадженні такого виду
господарської діяльності, та порівнюючи, зазначений у розділі 1, предмет
договору                      № 24-Ф/06,
господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, щодо відсутності у ньому
суттєвих умов. Зокрема, господарським судом конкретизовано, що в договорі не
визначений  обсяг послуг, що мають бути
надані, їх перелік, не проведена дислокація об'єкту  охорони. Тим же розділом, сторони зазначили,
що розрахунки виконуються на підставі калькуляції, що є невід'ємною частиною
договору. Однак, такої калькуляції сторони не надали суду.

Визначити які саме послуги та в якому обсязі виконавець зобов'язався
надати можливо лише за наявності службової інструкції, яка є невід'ємною
частиною договору відповідно до п.п. а) п.2.2. Однак, фактичні обставини справи
свідчать про те, що інструкція чергового охоронника поста цеху ковбасних
виробів, була надіслана для погодження Замовнику, тільки 29.11.2006р., що
підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком (а.с.42) та самим листом
Виконавця №167.  Тобто після  листа
відповідача про відмову  від  прийняття
зобов'язань позивача  по охороні.

Отже,
дослідженими обставинами справи, підтверджено, що при укладенні сторонами у
справі договору про надання послуг з охорони від 01.06.2006р., порушені приписи
ст.180 ГК України, а тому такий договір вважається не укладеним (таким, що не
відбувся).

Наявні у справі, акти здачі-приймання робіт (надання
послуг), №Ш-00000038,
№Ш-00000045, №Ш-00000055, №Ш-00000063, підписані представниками сторін
без заперечень, у сукупності з іншими доказами, лише свідчать про фактичне надання
послуг у обсязі та у строки, що задовольняють сторони.

Пунктом
8  ст. 181 ГК  України
передбачено, що  у разі, якщо  сторони
не досягли   згоди  з усіх
істотних умов господарського договору, такий  договір
вважається  неукладеним (  тобто таким, що  не відбувся).
Якщо  одна із  сторін
здійснила   фактичні   дії
щодо його   виконання,
правові   наслідки  таких
дій  визначаються  нормами Цивільного  кодексу
України.

У  зв'язку  з
зазначеним, колегія  суддів  не погоджується з висновком господарського
суду першої інстанції  щодо  нікчемності
договору №24-Ф/06.

Відповідно до  п.2
ст. 215 ЦК  України,  нікчемним є
правочин, якщо  його  недійсність
встановлена законом. У  цьому  разі  визнання  такого
правочину   недійсним  судом   не
вимагається. У  випадках  встановлених
цим  Кодексом, нікчемний  правочин
може  бути  визнаний
судом   дійсним.

В  даному  випадку,
підписана  сторонами угода  є неукладеною в  силу недосягнення  ними згоди по всіх її істотним  умовам, тобто
така, яка не  відбулася.   Угода,
яка  не  відбулася,
не  може  бути
визнана  судом  недійсною, або нікчемною.

Угода,  яка  не
відбулася, також не  створює  для
сторін    тих правових  наслідків, які  нею
передбачені.  У  зв'язку з
цим  вимоги позивача про стягнення
штрафу у розмірі 5000грн., заявлені на
підставі п. 3.3 Договору  є  такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, посилання
позивача на безпідставне
розірвання ПП ОСОБА_1, договору  в
односторонньому порядку суперечать
фактичним  обставинам справи. Як
вбачається із листа №22 від 28.11.2006р., замовник відмовився від послуг  саме з посиланням на неузгодженість предмету
договору, відсутності службової  інструкції,
обґрунтовуючи свою позицію приписами ст.180, 181 ГК України, повідомляв виконавця
про неукладеність договору. Отже, у суду немає підстав оцінювати лист
приватного підприємця ОСОБА_1, як повідомлення про розірвання договору в
односторонньому порядку.

Зустрічні позовні вимоги, про визнання недійсним п.3.3
договору з моменту укладення, як такого, що суперечить діючому законодавству,
також не підлягають задоволенню, оскільки, як вже зазначалося  неукладена
угода  не може  бути визнана
недійсною.

Доводи
заявника  апеляційної  скарги
спростовуються   вищевикладеним.

Відповідно
до приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги
покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства охорони «Шумер», м. Нова
Каховка, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської
області від 12.06.2007р. у справі № 1/137-07 - без змін.

Головуючий суддя Колодій Н.А.

судді  Колодій Н.А.

Зубкова Т.П.  Кагітіна Л.П.