ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.07 р.                                                                               Справа № 32/372

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Савицька В.О. – довіреність від 01.12.06р.

від відповідача: Шевченко А.Г. – довіреність від 16.10.06р.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „НІКО”  м. Макіївка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Фармация”                       м. Слов’янськ

про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних  в сумі 91655,35грн.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „НІКО”  м. Макіївка, 20.11.06р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Фармация” м. Слов’янськ про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних в сумі 91655,35грн.

В обгрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір поставки  № 20 від 16.01.04р., видаткові накладні, довіреності, накладні, видаткові накладні (повернення), акт звірки взаємних розрахунків станом на 27.02.06р., акт заліку взаємних вимог від 01.06.06р., лист від 27.09.04р. № 27/02, лист від 01.11.05р. № 03/11, акт звірки взаємних розрахунків станом на 05.12.06р.

Відповідач  позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу 73336,88грн., вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають з задоволенню. Заперечуючи проти позову в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції, вказував, що позивач не має права проводити цей розрахунок. Цей розрахунок, на думку відповідача, мав проводитись органами статистики, які мають данні про індекс інфляції.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 20 від 16.01.04р., за яким постачальник зобов’язується постачати на протязі дії договору, а покупець прийняти та сплатити лікарські препарати в номенклатурі та за цінами, зафіксованими в специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Позивач поставив на адресу відповідача товар на суму 269915,34грн. Факт постачання позивачем товару, а також обсяг і вартість поставленого товару та відповідно  прийняття відповідачем товару у власність підтверджується видатковими  накладними, довіреностями, накладними, видатковими накладними (повернення).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 4.1  розрахунки за продукцію за договором  здійснюються до строку, вказаного в накладній, але не пізніше 45 календарних днів з дати постачання й здійснюються у відповідності до Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в господарському обороті України”, в безготівковому порядку безпосередньо між постачальником та покупцем або готівковими коштами.

Відповідачем виконане грошове зобов’язання за договором частково в сумі 196578,46грн.

Проте, свої зобов’язання, як про це заявлено позивачем,  відповідач,  всупереч ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, належним чином  не виконував. Внаслідок цього, утворилась заборгованість в розмірі 73336,88грн., факт чого позивач підтверджує наданими документами, зокрема, актом звірки взаємних розрахунків станом на 05.12.06р., та не заперечується відповідачем.

З урахуванням обставин справи та наданих  доказів, вимоги позивача в  частині стягнення заборгованості в сумі 73336,88грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірений розрахунок вимог індексу інфляції та 3% річних за позовними вимогами. За офіційними данними показники індексу інфляції позивачем застосовані вірно. Так само вірно проведений розрахунок 3% річних.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 14154,23грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 4164,21грн. підлягають задоволенню.

В судовому засіданні, призначеному на 17.01.07р., представником позивача була надана заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, в межах позову, що належать відповідачу.

Заява не задовольняється судом у зв’язку з розглядом спору по суті. В заяві про забезпечення позову, позивачем не наведені доводи та не представлені до нього докази, що фінансовий стан відповідача свідчить про його фінансову неспроможність, з якою дійсно пов’язується неможливість або утрудненість виконання рішення суду.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 193, 198 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „НІКО”  м. Макіївка до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Фармация” м. Слов’янськ про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних в сумі 91655,35грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гран-Фармация”  м. Слов’янськ (84122, Донецька область, м. Слов’янськ, вул. Свободи, 13, , п/р 82 в Слов’янській філії АКБ „Укрсоцбанк”, код банку 334226) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НІКО” м. Макіївка (86117, Донецька область, м. Макіївка, вул. Енгельса, 1, , п/р в ДФ ВАТ „Родовід Банк”, код банку 394512) заборгованість в сумі 73336,88грн., індекс інфляції в сумі 14154,23грн.., 3% річних в сумі  4164,21грн., витрати з державного мита в сумі 916,55грн., та  118,00грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повний текст рішення підписаний 22.01.07р.

Рішення набирає законної сили 02.02.2007р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Сковородіна О.М.