КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20.03.07 р.          № 11/79-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Студенця  В.І.

суддів:                                          Андрієнка  В.В.

Малетича  М.М.

при секретарі:                              Солонець К.В.

За участю представників:

від позивача -Петришин Л.Л.,

від відповідача -Волосович С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центральної енергетичної митниці

на постанову Господарського суду м.Києва від 20.07.2006

у справі № 11/79-А (Євсіков О.О.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "БРСМ-Нафта"

до                                                   Енергетичної регіональної митниці

про                                                  визнання рішення нечинним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “БРСМ-Нафта” (далі – ТОВ “БРСМ-Нафта”) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Центральної енергетичної митниці про визнання рішення нечинним.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.02.2006 відкрито провадження в адміністративній справі № 11/79-А за позовом ТОВ “БРСМ-Нафта” до Центральної енергетичної митниці про визнання рішення нечинним.

Постановою господарського суду м. Києва від 20.07.2006 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою господарського суду м. Києва від 20.07.2006 Центральна енергетична митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2007 здійснено заміну відповідача у справі – Центральну енергетичну митницю на Енергетичну регіональну митницю.

ТОВ “БРСМ-Нафта” проти доводів, наведених в апеляційній скарзі заперечувало та просило постанову господарського суду м. Києва від 20.07.2006 залишити без змін, а апеляційну скаргу Центральної енергетичної митниці – без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ “БРСМ-Нафта” та корпорацією “UNITED HAIHUA (H.K) CO., LTD” 14.09.2004 укладено контракт № 04ЕМТ12-UA, за умовами якого корпорація “UNITED HAIHUA (H.K) CO., LTD” продала, а ТОВ “БРСМ-Нафта” купило ферроцен (далі – товар) на умовах CIF-Іллічевськ/Одеса, в кількості 10 тон (п. 1.1 контракту).

Професійна спілка працівників митних органів України листом № 265 від 12.09.2005 повідомило ТОВ “БРСМ-Нафта” про надання товариству висновків з класифікації за УКТЗЕД продукту “ферроцен” виробництва “Hebei Haihua Import & Export CO. LTD” (Китай) відповідно до якого даний продукт запропоновано класифікувати в під категорії УКТЗЕД .

ТОВ “БРСМ-Нафта” 15.12.2004 до відділу митного контролю та митного оформлення енергоносіїв Центральної енергетичної митниці у м. Одеса було передано до митного оформлення ВМД № 124000005/4/050650 товар разом з пакетом документів, який переміщується через митний кордон України згідно контракту № 04ЕМТ12-UA від 14.09.2004. У ВМД № 124000005/4/050650 товар було задекларовано за кодом УКТЗЕД як присадку до бензину – антидетонатор.

Інспектором відділу митного контролю та митного оформлення енергоносіїв Центральної енергетичної митниці у м. Одеса 15.12.2004 було здійснено відбір зразків (проб) товару на направлено до Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи.

Відділом контролю митної вартості та номенклатури Центральної енергетичної митниці Державної Митної служби України 28.12.2004 прийнято рішення № КТ-124-17/1219-04 відповідно до якого, товар “діциклопентадієніл заліза (ферроцен)” виробник “Hebei Haihua Import & Export CO. LTD” (Китай) слід декларувати за кодом УКТЗЕД .

Законом України “Про Митний тариф України” встановлено, що Митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

В основу товарної класифікаційної схеми Митного тарифу України (товарна номенклатура) покладено Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі – УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Відповідно до ст. 3 Митного кодексу України порядок переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Кабінет Міністрів України організовує та забезпечує здійснення митної справи відповідно до цього Кодексу та інших законів України, а також міжнародних договорів, укладених в установленому законом порядку, координує діяльність спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, інших органів виконавчої влади при вирішенні питань, що стосуються митної справи.

Безпосереднє керівництво митною справою покладається на спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи.

Відповідно до ст. 311 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Ведення УКТЗЕД, згідно ст. 312 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД.

Ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 12.12.2002 № 1863 затвердив Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Згідно п. 4 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності Держмитслужба забезпечує ведення УКТЗЕД, а саме:

здійснює підготовку пропозицій про внесення змін до УКТЗЕД у зв'язку із внесенням змін до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення Всесвітньою митною організацією, а також до Комбінованої номенклатури Європейським Союзом;

приймає рішення про проведення деталізації товарів в УКТЗЕД на національному рівні та запровадження додаткових одиниць виміру;

визначає процедуру та встановлює форму рішення щодо класифікації товарів в УКТЗЕД;

здійснює розроблення пояснень до товарних підкатегорій УКТЗЕД (національний рівень деталізації товарів) з метою забезпечення однакового тлумачення та застосування УКТЗЕД, які мають рекомендаційний характер;

здійснює заходи щодо організації роботи з видання та поширення УКТЗЕД і пояснень до УКТЗЕД;

поширює інформацію про застосування УКТЗЕД;

веде та зберігає еталонний примірник УКТЗЕД (на паперовому та електронному носіях);

виконує інші функції, пов'язані з веденням УКТЗЕД.

Наказом Державної митної служби України № 646 від 01.10.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 996/8317 від 31.10.2003 затверджено Порядок роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі – Порядок).

Згідно п. 1.1 Порядку цей Порядок роботи визначає завдання, функції при здійсненні контролю за правильністю класифікації товарів, прийнятті рішень про визначення коду товару та порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами регіональної митниці, митниці прямого підпорядкування, митниці (далі - митниці) при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), а також порядок ведення обліку; звітності та інші питання роботи відділів номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці (далі - ВНК) й відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці (далі - ВКМВ та Н) за напрямком класифікації товарів.

Порядок розроблено з метою вдосконалення митного контролю, митного оформлення, впорядкування процедури класифікації товарів, запобігання випадкам ухилення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності від сплати податків у повному обсязі та від установлених заходів нетарифного регулювання внаслідок декларування товарів не за своїм найменуванням та за невідповідним кодом товару згідно з УКТЗЕД (п. 1.2 Порядку).

Згідно із цим Порядком прийняття Рішення про визначення коду товару при митному оформленні та контроль правильності класифікації товарів здійснюються посадовою особою ВНК (ВКМВ та Н) (п. 2.1 Порядку).

Вповноважені посадові особи підрозділу, які здійснюють контроль за класифікацією товару та приймають рішення про визначення коду товару при митному оформленні товарів цим підрозділом, визначаються наказом начальника митниці та перебувають у підпорядкуванні: з організаційних питань - начальника підрозділу, з методологічних питань щодо контролю за правильністю класифікації товару - начальника ВНК (ВКМВ та Н) митного органу ( п. 2.2 Порядку).

Пунктом 2.9 Порядку передбачено, що рішення про визначення коду товару приймається ВНК (ВКМВ та Н) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Отже, виходячи із змісту ст.ст. 311, 312, 313 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1863 та Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 01.10.2003 № 646 ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи - Державна митна служба України, яка класифікує товари, тобто відносить товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. При цьому рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.02.2006 у справі було призначено товарознавчу експертизу. Судом на вирішення експертизи було поставлено наступне питання:

- до якого коду Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) відноситься товар: ферроцен (дициклопентадієніл заліза), який 15.12.2004 було надано ТОВ “БРСМ-Нафта” до Відділу митного контролю та митного оформлення енергоносіїв Центральної енергетичної митниці у м. Одесі до митного оформлення згідно з ВДМ 124000005/4/050650 (з урахуванням хімічного складу, призначення та можливостей використання товару)?

У висновку № 4262 судово – товарознавчої експертизи від 18.05.2006 зазначено, що відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, Закону України “Про Митний тариф України”, Основних правил інтерпретації та класифікації товарів, класифікація досліджуваного товару, розглядається у Розділі VI “Продукт хімічної та пов’язаної з нею галузей промисловості” в групі 38 “Інші продукти хімічної промисловості” та відповідає коду УКТЗЕД “Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні речовини та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що й нафтопродукти: - антидетонатори: інші”.

Згідно ч. 5 ст. 82 КАС України висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз (далі - Рекомендації).

Відповідно до 2.1.3 Інструкції експерт має повідомити в письмовій формі особу або орган, яка призначила експертизу, про неможливість її проведення, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були отримані.

Згідно п. 132 Рекомендацій до числа об'єктів товарознавчої експертизи, яка провадиться в експертних установах, належать: будівельні, меблеві, ювелірні, косметичні, галантерейні, канцелярські товари, одяг, взуття, побутова техніка, фото-, радіо- та відеоапаратура і матеріали, обчислювальна техніка. Об'єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари, якщо в експертній установі є фахівці відповідної спеціалізації.

Різновидом товарознавчої експертизи є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча експертиза), об'єктами якої є автотранспортні засоби і їх комплектуючі.

Пунктом 133 Рекомендацій передбачено, що головними завданнями товарознавчої експертизи є:

- визначення належності товарів (далі - товарна продукція) до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері (вид, сорт, артикул, марка, модель, розмір, комплектність тощо);

- визначення якісних змін товарної продукції;

- визначення причин якісних змін товарної продукції (мають виробничий характер, виникли при транспортуванні, зберіганні, у процесі експлуатації);

- установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника;

- визначення вартості товарної продукції, у т. ч. з урахуванням часткової втрати її товарних якостей у зв'язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженнями від впливу зовнішніх факторів;

- визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил.

Отже, визначення коду товару за УКТЗЕД відноситься до компетенції митних органів.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 20.07.2006 прийнято без врахування положень ст.ст. 312, 313 Митного кодексу України, а тому підлягає скасуванню, і в позові слід відмовити, оскільки митниця, приймаючи оспорене рішення діяла відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ст. ст. 312, 313 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб’єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Доводи, наведені Центральною енергетичною митницею в апеляційній скарзі стосовно того, що товариством пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що КАС України набрав чинності 01.09.2005 і з цього часу обчислюється строк, встановлений ст. 99 КАС України. Товариство звернулося до суду з позовом до митниці 01.02.2006.

При цьому митниця помилково вважає, що строк на оскарження закінчився 27.12.2005, оскільки КАС України, згідно ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 51, 160, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Постанову господарського суду м. Києва від 20.07.2006 у справі № 11/79-А скасувати повністю та прийняти нову постанову.

2.          В позові відмовити повністю.

3.          Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з дня її складення в повному обсязі.

4.          Постанова в повному обсязі складена 26.03.2007.

5.          Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя          Студенець  В.І.

Судді

Андрієнко  В.В.

Малетич  М.М.