КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2006                                                                                           № 13/127

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:

за участю представників сторін:

позивача –           Євстігнєєв А.С. (довір.від 08.12.05)

Старцева Л.О. (довір. № 1 від 07.06.05)

відповідача –           не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Управління житлового господарства" Оболонського району в м.Києві

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.06.2005

у справі № 13/127 (Палій В.В.)

за позовом                               ДП "Спеціалізоване ремонтно-будівне управління "Ліфт-3"

до                                                   Комунальне підприємство "Служба замовника житлово-комунальних послуг"Оболонського району в м.Києві

про                                                  стягнення 3535061,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 у справі № 13/127 задоволені позовні вимоги Дочірнього підприємства Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівне управління “Ліфт-3”, стягнуто з Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва на користь Дочірнього підприємства Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівне управління “Ліфт-3” 2 528 691,88 грн. основного боргу, 1700 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому, що відповідно до умов підрядного договору № 510 від 20.12.2000, укладеного між позивачем та відповідачем, замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об’єктах замовника відповідно до додатків 1, 2, 3 даного договору. Протягом 2002-2003 років між сторонами підписані акти виконаних робіт на загальну суму 7 819 263,11 грн. Відповідач частково розрахувався за надані послуги у розмірі 5 290 571,23 грн. відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що в підпункті 2.1 пункту 2 підрядного договору визначена середньомісячна вартість робіт в твердій фіксованій сумі, що не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси відповідача, оскільки Закон України “Про ціни і ціноутворення” від 03.12.1990р. передбачає існування в народному господарстві вільних цін і тарифів, а також державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. В статті 9 даного Закону вказано, що державні та регульовані ціни та тарифи встановлюються на продукцію, товари і послуги, виробництво яких зосереджено на підприємствах, що займають монопольне становище на ринку. Дочірнє підприємство Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівне управління “Ліфт-3” зазначено у Переліку продукції та послуг монопольних утворень, ціни і тарифи на які підлягають державному регулюванню на регіональному ринку м. Києва. Позивач має монопольне становище на ринку технічного обслуговування ліфтів у житловому фонді, що не допускає встановлення вільних цін та тарифів на послуги, які надаються.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.07.06.

Відповідач не направив в судове засідання апеляційної інстанції свого представника. Матеріали справи містять належні докази повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги. Ухвалу про призначення до розгляду апеляційної скарги вручено відповідачеві поштовим відділенням 23.06.06.

05.07.06 відповідачем подано через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його хворобою представника Бузунко О.А. та відрядженням Зубченко А.П. представник ТОВ “Європейська юридична група” на юридичному обслуговуванні у якого знаходиться відповідач.

Відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб в господарському суді крім представників їх органів, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідачем не доведено неможливість направлення в судове засідання інших представників, крім того, в клопотанні про відкладення розгляду справи відсутні посилання на неможливість розгляду справи без представників сторін та на необхідність залучення додаткових матеріалів, без яких справу не може бути вирішено в даному судовому засіданні, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача за наявними у справі документами.

Відповідно до договору купівлі-продажу корпоративних прав від 18.05.04 Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельне підприємство “Літел” прийняв та оплатив корпоративні права на Дочірнє підприємство Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3”. Відповідно до Статуту ДП “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3” ТОВ “Виробничо-будівельне підприємство “Літел” є вищестоящою організацією для Дочірнього підприємства “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3”, яке є правонаступником всіх прав і обов’язків, а також майна та інших матеріальних та нематеріальних активів Дочірнього підприємства “Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-3” Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт”.

Рішенням № 27/2 від 17.02.05 Оболонської районної у м. Києві Ради “Про реформування житлового господарства Оболонського району у місті Києві” припинено діяльність Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва шляхом його реорганізації у Комунальне підприємство “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району міста Києва”, встановлено, що Комунальне підприємство “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району міста Києва” є правонаступником реорганізованого Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне:

Пунктом 1.1 підрядного договору № 510, укладеного 20.12.2000 між Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва і Дочірнім підприємством Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівне управління “Ліфт-3”, замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об’єктах замовника відповідно до додатків 1, 2, 3 які є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору договірна сума оплати робіт з ПДВ складає 401 846,66 грн. Пункт 2.2 встановлює, що підрядник щомісячно розраховує середньомісячну договірну суму оплати робіт з урахуванням індексу інфляції. Пунктом 2.3 даного договору передбачена зміна середньомісячної договірної ціни і суми за технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем протягом дії договору. Замовник зобов’язаний своєчасно сплачувати підряднику середньомісячну договірну вартість робіт. В пункті 5 договору зазначено, що замовник сплачує вартість виконаних робіт за місяць не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним відповідно до актів виконаних робіт. Акти виконаних робіт підрядник передає замовнику в кінці поточного місяця у чотирьох примірниках, які останній підписує і на протязі трьох днів повертає два примірника підряднику.

На протязі 2002-2003 років між сторонами підписані акти виконаних робіт. За липень 2002року – грудень 2003 року позивачем виконано робіт на суму 7 819 263,11 грн. Відповідач частково розрахувався за виконані роботи у розмірі 5 290 571,23 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 стягнуто з Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва на користь Дочірнього підприємства Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” “Спеціалізоване ремонтно-будівне управління “Ліфт-3” 2 528 691,88 грн. основного боргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.05 зупинено апеляційне провадження у справі № 13/127 до вирішення справи № 41/410 за позовом Комунального підприємства “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва до Дочірнього підприємства Акціонерного товариства відкритого типу “Укрліфт” Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління “Ліфт-3” про визнання договору № 510 від 20.12.2000 частково недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.05 у справі № 41/410 відмовлено Комунальному підприємству “Управління житлового господарства” Оболонського району міста Києва в задоволенні позовних вимог. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.06 дане рішення залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 23.05.06 рішення місцевого суду та постанова апеляційної інстанції у справі № 41/410 залишені без змін.

У відповідності до пункту 4 перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення Цивільного кодексу України застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В статті 161 Цивільного кодексу УРСР зазначено, що зобов”язання має виконуватися належним чином і в установлений строк.

Статтею 162 Цивільного кодексу УРСР, статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи і до апеляційної скарги не надані докази виконання відповідачем умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України зазначає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов”язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнообов’язкового інтересу.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданнями другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу, а в статті 526 Цивільного кодексу України закріплено загальний принцип про те, що зобов”язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що в підпункті 2.1 пункту 2 підрядного договору визначена середньомісячна вартість робіт в твердій фіксованій сумі, що не відповідає вимогам закону, порушує права та інтереси відповідача. Позивач має монопольне становище на ринку технічного обслуговування ліфтів у житловому фонді, що не допускає встановлення вільних цін та тарифів на послуги, які надаються.

Відповідно до статей 4, 7 Закону “Про ціни і ціноутворення” вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів, а Кабінет Міністрів України визначає перелік продукції, товарів і послуг, (державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління), визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також контролю за цінами (тарифами). В пункті 3 Положення про державне регулювання цін (тарифів) на продукцію виробничо-технічного призначення, товарів народного споживання і послуги монопольних утворень (з наступними змінами і доповненнями), вказується на те, що державне регулювання цін на продукцію монопольних утворень, вибір методів та встановлення термінів регулювання здійснюється, зокрема Київською міською державною адміністрацією.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 386 від 20.03.2000 позивача віднесено до монопольних утворень ціни на послуги якого по технічному обслуговуванню ліфтів у житловому фонді всіх форм власності підлягають державному регулюванню на регіональному ринку міста Києва шляхом декларування зміни тарифів в Київський міський державній адміністрації. В пункті 6 Положення про державне регулювання цін (тарифів) на продукцію виробничо-технічного призначення, товари народного споживання, роботи і послуги монопольних утворень вказується на те, що у разі запровадження обов’язкового декларування зміни цін монопольні утворення можуть змінювати ціну на продукцію тільки після декларування цієї зміни.

Таким чином, для позивача державне регулювання цін на його послуги полягає в недопущенні зміни цих цін без декларування в Київський державній адміністрації.

Дана позиція висвітлена в рішенні Господарського суду міста Києва від 21.10.05 у справі № 41/410, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями, як і підтвердження відповідності пункту 2 договору від 20.12.2000 № 510 вимогам законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.05 по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2005 у справі № 13/127 залишити без змін, а апеляційну скаргу КП “Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району міста Києва” без задоволення.

2.Матеріали справи № 13/127 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Розваляєва Т.С.