ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.06р.

Справа № 41/238

За позовом Приватного підприємства "Топаз-96", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "Дніпровський регіон", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 47919,61 грн.

Суддя Е.В. Орєшкіна

Представники сторін:

Від позивача: Лісна Т.П., довіреність № 01/12-06 від 01.12.06 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням доповнень позовних вимог (заява № 03/11-06/юр-4а від 11.12.06 року), звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 47919,61 грн.

Крім того, просит суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на поточні та інші рахунки банківських установ, що належать відповідачеві.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції за умовами договору № 02-02/06 від 02.02.06 року.

Представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з’явився, відзив на позов та витребуваних судом документів не надав, вимог не заперечив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином (а.с. 19).

Нез’явлення відповідача на виклик суду не перешкоджає розгляду справи по суті

Справа, згідно ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Оригінали документів, оглянуті в судових засіданнях, відповідають копіям, долученим до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем –приватним підприємством „Топаз-96” та відповідачем –приватним підприємством „Дніпровський регіон” укладений договір № 02-02/06 від 02.02.06 року, за умовами якого продавець (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність покупця брухт та відходи чорних металів, та покупець (відповідач у справі), відповідно зобов’язання прийняти вказаний товар у відповідності до специфікації, що є невід’ємною частиною вказаного договору, та його сплатити.

На виконання умов договору позивачем був поставлений відповідачу металобрухт у кількості 123,32 тони, всього на загальну суму 82919,61 грн., що підтверджено накладною № 27/04 від 27.04.06 року, копія якої додана до позовної заяви.

Відповідач частково розрахувався за поставлений позивачем товар у розмірі 35000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 23 від 16.05.06 року на суму 15000 грн., № 37 від 26.05.06 року на суму 10000 грн., № 49 від 02.06.06 року на суму 10000 грн., копії яких додані до матеріалів справи.

Доказів сплати відповідачем решти суми боргу сторонами не подано, в матеріалах справи вони відсутні.

Таким чином, заборгованість відповідача на момент розгляду справи складає 47919,61 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків сторін (а.с. 22).

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу, в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленого позивачем товару.

Згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов’язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

14.06.06 року між позивачем та відповідачем укладена угода № 1 про врегулювання фінансових відношень, за умовами якого сторонами узгоджений порядок погашення відповідачем вищенаведеної заборгованості, а саме: 30000 грн. –до кінця червня 2006 року; 17919,61 грн. –на протязі трьох тижнів, починаючи з 01.07.06 року.

У встановлений договором № 02-02/06 від 02.02.06 року термін відповідач оплату поставленого позивачем товару в повному обсязі не здійснив. Відсутність заборгованості, що є предметом позову, ним не доведена.

За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 47919,61 грн.

Вимога позивача щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача, в межах суми позовних вимог, що знаходяться на поточних рахунках банківських установ задоволенню не підлягає, оскільки підставою до забезпечення позову, відповідно до ст. 66 ГПК України, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вимога позивача не обґрунтована, в позовній заяві не вказані підстави, які б свідчили б про наявність таких обставин.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 44, 49, 82 –84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Дніпровський регіон” –51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Херсонська,б. 1, кв. 1, , р/р 1001 ДФ КБ „Приватбанк”, м. Дніпродзержинська, МФО 305965 на користь Приватного підприємства „Топаз-96” –51921, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Братська, б. 12, кв. 3, , р/р 3591 у Дніпродзержинському відділенні Дніпропетровського обласного філіалу АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 305017 суму боргу –47919,61 грн. (сорок сім тисяч дев’ятсот дев’ятнадцять грн. 61 коп.), витрати по сплаті державного мита - 479,19 грн. (чотириста сімдесят дев’ять грн.. 19 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118 грн.(сто вісімнадцять грн.).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                             Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 18.12.06 року