КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2006                                                                                           № 17/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Зубець Л.П.

Шипка В.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – не з’явився ;

від відповідача – Пустовіт Ю.В.(дов. №03/0138 від 15.05.06р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.05.2006

у справі № 17/177 (Кролевець О.А.)

за позовом                               Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова зерноторгівельна компанія"

про                                                  стягнення 4594,55 грн., розірвання договору та повернення об’єкту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.06 у справі № 17/177 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення яким позов задовольнити повністю. Підставами для скасування рішення суду скаржник зазначає неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скарги заперечує та просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.06 у даній справі залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне:

18.03.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдинг зерноторгівельна компанія" був укладений договір купівлі-продажу № 1020 (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача об'єкт групи Ж - їдальню за адресою: 64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Кутова, 3, що приватизується шляхом продажу на аукціоні, а відповідач зобов'язався прийняти вказану їдальню, сплатити ціну відповідно до умов Договору (45945,48 грн., в тому числі ПДВ -7657,58 грн.) та здійснити реєстрацію нерухомого майна в Лозівському бюро технічної інвентаризації.

Об'єкт приватизації - їдальня включає в себе майно згідно з інвентаризаційними відомостями, перелік якого вказаний в п.1.1. Договору. Загальна площа майна, що приватизується, складає 905,6 кв.м. та належить Державі Україні згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконкому Лозівської міської ради від 16.01.2004 №23 та зареєстрованого Лозівським бюро технічної інвентаризації 11.02.2004 реєстр. №4705131 номер запису 130 в книзі 2 (п. 1.1 Договору).

Згідно з умовами п. 3.2 Договору передачу об'єкта приватизації було оформлено шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі від 18.03.2004 за № 683, копія якого залучена до матеріалів справи.

Відповідно до п.1.2 Договору право власності на об'єкт приватизації переходить до покупця (відповідача) з моменту державної реєстрації цього договору.

25.08.2004 виконавчим комітетом Лозівської міської Ради Харківської області було прийняте рішення №638 "Про реєстрацію договору купівлі-продажу від 18.03.2004 об'єкта групи Ж - будівлі їдальні за адресою: м. Лозова, вул. Кутова, 3. Свідоцтво про право власності на їдальню було видане відповідачеві 06.09.2004 за реєстр. №1024.

У відповідності з п. 5.4 Договору відповідач зобов’язався не змінювати призначення об'єкта приватизації щодо надання соціальних послуг населенню у разі його перепрофілювання. За порушення цього обов'язку з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 10 відсотків від вартості придбаного майна.

На підставі п. 8 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" позивачем було проведено поточну перевірку виконання відповідачем умов Договору та складено Акти № 1 від 30.08.2004, № 63 від 08.09.2005 та Акт від 20.02.2006.

Актом б/н від 20.02.2006 позивачем було зафіксовано, що об'єкт приватизації не використовується відповідачем для надання соціальних послуг населенню, їдальня не функціонує.

Зазначена обставина, за твердженням позивача, є підставою для дострокового розірвання договору купівлі-продажу з поверненням об'єкту приватизації та є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від ціни договору, що складає 4594,55 грн.

Дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та пункту 8 статті 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем (відповідачем по справі) умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Згідно з п. 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" договір купівлі-продажу на вимогу однієї із сторін може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт невиконання відповідачем договірних зобов’язань.

Посилання позивача з цього приводу на акт б/н від 20.02.2006 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки розділ 5 Договору, в якому визначені обов’язки покупця, не містить такого обов’язку покупця як забезпечення функціонування їдальні для надання соціальних послуг населенню.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем п. 5.4 Договору, то вони, на думку колегії суддів, також не заслуговують на увагу, оскільки наданими позивачем документами не підтверджується факт перепрофілювання відповідачем об’єкту приватизації та зміни у зв’язку з цим його призначення щодо надання соціальних послуг населенню. А відповідно до п. 7.4 Договору відповідальність передбачена саме за недотримання покупцем зобов’язань щодо надання соціальних послуг населенню у разі перепрофілювання виду діяльності об’єкта приватизації.

Крім того, слід зазначити, що позивачем не надано доказів дотримання встановленої ст. 188 Господарського кодексу України процедури розірвання договору. Зокрема, у справі відсутні докази надсилання позивачем пропозиції відповідачу про розірвання договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивачем позовні вимоги документально не обґрунтовані, колегія суддів вважає, що Господарський суд міста Києва цілком вірно визнав їх безпідставними та відмовив позивачу у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.06 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи. Підстави для його скасування та задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.06 у справі № 17/177 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Шипко В.В.