КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2006                                                                                           № 8/235

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Студенця В.І.

при секретарі:                              Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача -Кончаковська Д.О. (дов. від 04.05.2006р.);

від відповідача -: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13056"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.06.2006

у справі № 8/235 (Катрич В.С.)

за позовом                               Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта"

до                                                   ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13056"

про                                                  стягнення 12 118,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2006р. у справі № 8/235 позов задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Київське автотранспортне підприємство 13056” на користь Товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Провіта” 12118,94 грн. основного боргу, 112,18 грн. держмита та 118 грн. витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що шкода, завдана відповідачем Товариству з додатковою відповідальністю “Страхова компанія ”Провіта” в розмірі 12118,94 грн. підтверджується матеріалами справи, та підлягає стягненню з ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056” в порядку регресу як особи, винної у спричиненні збитків внаслідок ДТП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2006р. по справі № 8/235 у повному обсязі та відправити справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056” посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті зазначеного рішення порушено норми процесуального права, оскільки Господарським судом м. Києва позбавлено відповідача можливості бути присутнім при розгляді справи по суті і мати змогу користуватися усіма правами, наданими ГПК України, та не створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача.

Відповідно до абз. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

19.11.2005р. на проспекті Червонозоряний перехрестя з вул. Кайсарова в м. Києві відбулося зіткнення транспортних засобів: автомобіля марки “Міцубісі” (державний номер ІІ 09-72 ІІ), яким керував власник автомобіля Бондаренко В.В. та автомобіля ЗИЛ-130 (державний номер 158-89 КА), що належить ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056”, яким керував водій Бенівський О.А.

Згідно довідки ГУ МВС України в м. Києві Солом’янського районного управління від 19.11.2005р., на проспекті Червонозоряний перехрестя з вул. Кайсарова в м. Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки “Міцубісі” (державний номер ІІ 09-72 ІІ) отримав механічні пошкодження: згідно опису в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначено, що рішення щодо оцінки дій учасників події за ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення Солом’янським РУ ГУ України в м. Києві не приймалося. Адміністративні матеріали по факту ДТП, відповідно до ст.ст. 221, 276 КпАП України, були направлені для прийняття рішення відносно гр. Бенівського О.А. в Солом’янський районний суд м. Києва.

Постановою Солом’янського районного суду м. Києва від 14.12.2005р., по справі № 3-17896/2005р. встановлено, що Бенівським О.А. порушено п. 12.1; 13.1 ПДР України, його вина підтверджується протоколом про адміністративне

правопорушення, схемою та протоколом огляду місця ДТП, поясненням порушника, який свою вину у скоєному визнав.

Згідно звіту № 650 про оцінку майна від 25.11.2005р., складеного незалежним оцінювачем СПД – ФО Гастуляк Б.П., матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля “Міцубісі” (державний номер ІІ 09-72 ІІ) в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування величини втрати товарної вартості та з урахуванням розцінок СТО СП “Ніко-Україна”, складає 43783,00 грн.

Як видно з матеріалів справи, між Товариством з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Провіта” (далі-страховик) та Бондаренко В.В. (далі-страхувальник) було укладено договір № 09/02-02406 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 06.10.2005р.(далі-договір), згідно умовами якого страхувальник передає а страховик приймає на страхування транспортний засіб “Міцубісі” (державний номер ІІ 09-72 ІІ).

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 2 договору, об’єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України і пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом.

Згідно п. 3.1.1 договору, одним із страхових випадків є дорожньо-транспортна пригода.

Статтею 8 Закону України “Про страхування” зазначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 7.1.4 Правил добровільного страхування транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик зобов’язаний виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Згідно п.п. 9.1, 9.9.3, 9.22.2 Правил добровільного страхування транспортних засобів, до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи видно, що 14.12.2005р. Бондаренко В.В. звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі зазначеної заяви позивачем було здійснено виплату страхувальнику шляхом оплати послуг по ремонту автомобіля “Міцубісі” (державний номер ІІ 09-72 ІІ) у розмірі 36042,84 грн., зазначене підтверджується платіжним дорученням № 9087 від 23.12.2005р., також позивачем перераховано за оплату послуг по ремонту вказаного автомобіля 1056,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9193 від 29.12.2005р. та замовлено розширену довідку ДАІ, вартість якої складає 19,44 грн., перерахування вказаної суми підтверджується платіжним дорученням № 8503 від 24.11.2005р.

З огляду на зазначене, загальна сума витрат Товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Провіта” на день подання позовної заяви становила 37118,94 грн.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, водій Бенівський О.А. на момент здійснення ДТП, знаходився у трудових відносинах з ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056”.

АСК “Авіоніка”, відповідно до вимог полісу обов’язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України № Б/1304980, укладеного між АСК “Авіоніка” та ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056”, в порядку регресу відшкодувала ТДВ “Страхова компанія “Провіта” 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов’язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, розмір шкоди, завданої ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056” ТДВ “Страхова компанія ”Провіта” та не відшкодованої АСК “Авіоніка” становить 12118,94 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що ним правомірно стягнуто з ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056” 12118,94 грн. основного боргу, оскільки зазначена заборгованість підтверджується матеріалами справи, та підлягає стягненню відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, внаслідок розгляду зазначеної справи без участі представника ВАТ “Київське автотранспортне підприємство 13056”, колегія суддів вважає зазначити наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, про прийняття справи № 8/235 Господарським судом м. Києва до свого провадження та її призначення до розгляду в засіданні суду на 27.06.2006р., сторони були повідомлені ухвалою від 22.05.2006р., що підтверджується відміткою канцелярії господарського суду на зворотній стороні зазначеної ухвали, про направлення сторонам копії цієї ухвали 23.05.2006р.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи № 8/235, явка представників сторін у засідання суду не є обов’язковою, клопотання про відкладення розгляду зазначеної справи Відкритим акціонерним товариством “Київське автотранспортне підприємство 13056” не надано.

Відповідач – ВАТ “АТП – 13056” 19.06.2006р. подав до Господарського суду м. Києва відзив на позовну заяву по справі № 8/235 (а.с. 43 – 44), в якому визнає суму 11485,83 грн., яку просить стягнути з нього на користь позивача, а в решті позовних вимог відмовити.

В обґрунтування такого розрахунку відповідач у відзиві на позов виходить із суми відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля 43783 грн., з якої вираховує ПДВ 7297,17 грн. Однак, правові обґрунтування для несплати ПДВ при ремонтних роботах автомобіля відповідач не навів. Не надав такі обґрунтування відповідач і в апеляційний суд.

Згідно абз. 6 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України - порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення не призвело до прийняття неправомірного рішення.

У відповідності із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України – кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач не довів свої вимоги належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, то відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита та за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

За таких обставин колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2006р.по справі № 8/235 відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Київське автотранспортне підприємство 13056” на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2006р. у справі № 8/235 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2006р. у справі № 8/235 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 8/235 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Студенець В.І.

21.09.06 (відправлено)