КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2006                                                                                           № 16/72

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                         Барицької Т.Л.

Ропій Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Кузіна Т.І. – представник (дов. № 105-470/34 від 12.05.06),

Калінчик О.О. – представник (дов. № 105-471/34 від 12.05.06)

від відповідача - Яхван Є.П. – представник (дов. № 4 від 04.04.06)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотек"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.03.2006

у справі № 16/72 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Інститут мікробіології і вірусології ім.Д.К.Заболотного НАН України

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотек"

про                                                  стягнення 6 096,45 грн

Постанова прийнята 08.06.2006 р. у зв’язку з тим, що в судовому засіданні 30.05.2006 р. відповідно до ст. 77, 99 ГПК України оголошувалась перерва.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2006 р. у справі №16/72 позов задоволено частково: підлягає стягненню з ТОВ «Біотек» на користь Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАНУ 3837,28 грн. основного боргу, 64,20 грн. державного мита та 74,27 грн. інформаційних витрат; в решті частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати. При цьому скаржник посилається на те, що рішення прийняте господарським судом першої інстанції не вірно, судом проігноровано первинний договір про безоплатне тимчасове користування нерухомим майном НАН України від 01.01.2004 р., який був укладений на підставі рішення бюро президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286. Проігнорувавши доводи та аргументи відповідача, господарський суд першої інстанції в розгляді справи спирався на фіктивний договір, який також датований 01.01.2004 р. і укладений відповідно до рішення бюро президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286. Договір про безоплатне користування нерухомим майном ніхто не відзивав, не опротестовував, а тому суд допустив грубе порушення норм чинного законодавства. Скаржник також посилається на те, що господарським судом не було враховано, що з 2001 року по 31 грудня 2003 року ним були перераховані позивачу грошові кошти в сумі 4900 грн. на дослідження відповідно до угоди № 7-2001 від 01.01.2001 р., які останнім не проводилися. Крім того, відповідач зазначає, що заявляв 02.11.2005 р. зустрічний позов на суму 25000 грн. в регресному порядку, який ухвалою господарського суду № 05-5-16/1559 від 13.02.2006 р. був неправильно йому повернутий без розгляду.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому позивач зазначив, що існувало дві форми договорів оренди нерухомого майна: платного і безоплатного користування. Форма безоплатного користування передбачала застосування лише у випадках, коли орендарем є бюджетна організація, що підпорядковується НАНУ. Для отримання дозволу на безоплатне користування до НАНУ подається перелік документів, відмінний від переліку на платну оренду нерухомого майна. Заступником директора інституту було помилково припущено, що дві форми договору оренди є обов’язковими документами, тому з усіма орендарями укладались два договори оренди: безоплатного користування і договір оренди нерухомого майна (платний). У березні 2004 року керівництвом інституту було доведено до відома всіх орендарів, що договори безоплатного користування майном були роздані помилково і висловлено прохання анулювати їх, у зв’язку з чим відповідач знав, що договір про безоплатне тимчасове користування нерухомим майном від 01.01.2004 р., укладений на підставі рішення Бюро Президії НАНУ № 286, є помилковим і підлягає анулюванню. Дійсним є лише договір оренди нерухомого майна від 01.01.2004 р., тобто платний. Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на перерахування ним грошових коштів у сумі 49000 грн. позивач зазначив, що вказані кошти перераховувались відповідачем за виконання науково-дослідних робіт згідно з угодою № 7-2001 від 01.01.2001 р., яка не була предметом розгляду у даній справі.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач подав до Господарського суду міста Києва позов про стягнення з відповідача 6096,45 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди нерухомого майна від 01.01.2004 р.

Господарський суд першої інстанції прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідач сплатив орендну плату за період користування приміщенням частково, сума заборгованості по орендній платі та інших платежах, передбачених договором, за період з 01.01.2004 р. на 01.01.2005 р. складає 3837,28 грн., доказів здійснення розрахунків на вказану суму суду надано не було, відповідно до норм ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено, оскільки позивачем до розрахунку основного боргу безпідставно включена пеня, яка за правовою природою є мірою цивільно-правової відповідальності, вимог щодо стягнення пені позивач не заявляв, обґрунтованого розрахунку суми пені не надав.

Апеляційний господарський суд з рішенням господарського суду першої інстанції погоджується з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено два договори без номера від 01.01.2004 р. на користування нерухомим майном площею 30 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 154, а саме: «Договір безоплатного тимчасового користування нерухомим майном НАН України» та «Договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України» (далі – договір оренди від 01.01.2004 р.).

Відповідач в апеляційній скарзі та в ході її розгляду посилався на те, що господарський суд першої інстанції не вірно прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р., проігнорувавши договір про безоплатне тимчасове користування нерухомим майном від 01.01.2004 р., який був укладений на підставі рішення Бюро Президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286.

Апеляційний господарський суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, витребувані від сторін ухвалою суду від 18.04.2006 р. оригінали договору оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р. та договору безоплатного тимчасового користування нерухомим майном НАН України від 01.01.2004 р., постанову Бюро Президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286, зазначає наступне.

У статуті Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України (позивача ) зазначено, що інститут перебуває у віданні Національної академії наук України і є державною науковою бюджетною організацією з правами юридичної особи. Закріплені за інститутом будівлі, споруди, обладнання, прилади, транспортні засоби та інше державне майно обліковується на балансі інституту.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що відносини оренди рухомого та нерухомого майна, об’єктів майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук».

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук» майновий комплекс Національної академії наук України складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі - об'єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах відповідно Національної академії наук України та організацій, віднесених до відання Національної академії наук України, та які закріплені державою за Національною академією наук України в безстрокове користування або придбані за рахунок бюджетних коштів, коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом. Об'єкти майнового комплексу Національної академії наук України належать Національній академії наук України на праві господарського відання та передаються нею організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Статтею 3 цього ж Закону встановлено, що Національна академія наук України, зокрема, надає дозвіл організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України, на укладення договорів оренди майна, у тому числі нерухомого, що обліковується на балансах їх організацій.

Норми цього ж Закону передбачають лише безоплатну передачу майна, яке перебуває на балансі однієї організації, на баланс іншої організації, що віднесені до відання Національної академії наук України.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили, що відповідач є організацією, віднесеною до відання НАН України, яка має право на отримання майна в безоплатне користування.

Бюро Президії Національної академії наук України прийняло постанову № 286 від 13.11.2003 р., згідно з якою дозволено передати в оренду майно НАН України на умовах наданих проектів договорів оренди нерухомого майна НАН України установам, організаціям та підприємствам НАН України згідно з додатками 1, 2, 3, 4. Відповідно до переліку установ НАН України, яким надається дозвіл на передачу приміщень в оренду строком до 31.12.2004 р., який є додатком № 1 до постанови Бюро Президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286, позивачу надано дозвіл передати відповідачу в оренду приміщення загальною площею 30 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 154 строком до 31.12.2004 р.

Статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Отже, наведене дає підстави дійти висновку, що відповідач відповідно до зазначених норм чинного законодавства має право отримати від позивача в тимчасове користування нерухоме майно лише за плату, у зв’язку з чим договір безоплатного тимчасового користування нерухомим майном НАН України від 01.01.2004 р. не відповідає вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Закону України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук», тобто укладений сторонами з порушенням чинного законодавства. Наявність договору безоплатного тимчасового користування нерухомим майном НАН України від 01.01.2004 р. не свідчить про те, що укладений в той же самий день договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р., укладений з порушенням норм чинного законодавства. Слід зауважити, що договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р. в установленому законом порядку недійсним не визнавався.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача саме за договором оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р.

Матеріали справи свідчать, що договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України від 01.01.2004 р. укладений на підставі рішення Бюро Президії НАН України від 13.11.2003 р. № 286.

Відповідно до умов цього договору позивач, як орендодавець, передає, а відповідач, як орендар, приймає в орендне користування за актом приймання-передачі нерухоме майно площею 30 кв. м за вищевказаною адресою (п.п. 1.1, 2.1) строком на один рік з 01.01.2004 по 31.12.2004 р., а відповідно до пункту 5.1 додаткової угоди від 18.05.2004 р. до договору оренди сторони погодили строк дії договору з 01.01.2004 р. по 06.12.2004 р.

Згідно з пунктом 3.2.3 договору оренди орендар зобов’язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати платежі за договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що за оренду майна орендар сплачує орендну плату, відшкодування орендних платежів; відшкодування податку на землю, витрати на отримання будинку та прилеглої території, інші витрати по розрахункам орендаря.

Відповідно до п. 3.1.3. договору орендодавець зобов’язався надавати орендарю рахунки платежів до 15 числа кожного місяця.

Орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог діючого законодавства щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця. Сплата інших платежів за розрахунками здійснюється орендарем не пізніше 20 числа наступного місяця ( п.4.2 договору).

Сторони також погодили розрахунок орендної плати та експлуатаційних витрат за договором від 01.01.2004 р. в додатку № 1 до договору, в якому визначили розмір орендної плати, відшкодування комунальних платежів, земельного податку, експертної оцінки.

Матеріали справи свідчать, що за період дії договору оренди від 01.01.2004 р. платежі за оренду приміщень сплачені відповідачем з порушенням термінів, передбачених умовами договору, та в не повному обсязі, у зв’язку з чим у останнього існує заборгованість у розмірі 3837,28 грн.

В матеріалах справи відсутні документи, які б спростовували відсутність у відповідача зазначеної заборгованості, не надав їх останній і під час розгляду апеляційної скарги.

Статтею 18 Закону України „ Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної та у повному обсязі сплати платежів за договором оренди від 01.01.2004 р., існування заборгованості по орендним та іншим платежам за вказаним договором, то апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача основного боргу у сумі 3837,28 грн.

Апеляційний господарський суд також погоджується і з висновком господарського суду першої інстанції про те, що в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв’язку з тим, що позивачем до розрахунку основного боргу включена сума пені, вимога щодо стягнення якої ним не заявлялась.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що господарський суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував перераховані ним позивачу з 2001 року по 31 грудня 2003 року грошові кошти в сумі 49000 грн. за угодою № 7-2001 від 01.01.2001 не приймається до уваги, оскільки вказані кошти перераховувались, як зазначає сам відповідач, відповідно до угоди № 7-2001 від 01.01.2002 р., яка не є предметом розгляду у даній справі.

Що стосується твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що він у даній справі заявляв 02.11.2005 р. зустрічний позов на суму 25000 грн., який ухвалою господарського суду № 05-5-16/1559 від 13.02.2006 р. був неправильно йому повернутий без розгляду, апеляційний господарський суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лише відзив відповідача від 01.01.2006 р. на позову заяву, в якому зазначено: „згідно ст. 60 ГПК України прошу взяти наш зустрічний позов на суму 25000 грн. для спільного розгляду із первісним позовом”, однак, в матеріалах справи відсутні як зустрічна позовна заява, так і зазначена ухвала суду. Крім того, апеляційний господарський суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до матеріалів справи позовна заява від 26.12.2005 р. у даній справі одержана Господарським судом міста Києва згідно з вхідним штампом лише 11.01.2006 р., у зв’язку з чим відповідач безпідставно стверджує, що заявляв 02.11.2005 р. у даній справі зустрічний позов.

Не заслуговує на увагу і твердження відповідача про те, що позивач безпідставно включав в рахунки для сплати вартість електроенергії, яку відповідач не споживав, оскільки з наявних у матеріалах справи рахунків вбачається, що вартість електроенергії включалась позивачем лише в тих випадках, коли відповідачем підписувались акти виконаних робіт, в яких зазначалось про спожиту ним кількість електроенергії.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що господарським судом першої інстанції в процесі розгляду справи в достатній мірі з’ясовані та доведені обставини, що мають значення для справи, і рішення прийняте судом у повній відповідності з матеріалами справи та з дотриманням норм процесуального і матеріального права, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від21.03.2006 р. у справі № 16/72 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу № 16/72 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька Т.Л.

Ропій Л.М.