КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2006                                                                                           № 8/256

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеролакс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.07.2005

у справі № 8/256 (Катрич В.С.)

за позовом                               Харківський міжрайонний транспортний прокурор

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеролакс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 57790,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.07.2005 року № 8256 позовні вимоги Харківського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Авіалінії Харкова” до ТОВ „Аеролакс” про стягнення 57790,62 грн. задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції не з’ясував усіх обставин, що мають значення для справи , порушив норми процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Прокурор правом, наданим ст. 96 ГПК України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання прокурор не з’явилися, причина суду не відома.

Позивач у відзиви на апеляційну скаргу, проти доводив відповідача заперечував, просив залишити рішення без змін, скаргу без задоволення. Представник позивача також в судове засідання не з’явився, причина суду не відома. Враховуючи що сторони повідомлені належним чином, а саме поштовим зв’язком на замовлення з повідомленням, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за правилами ст. 75 ГПК України.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв’язку з наступним.

Як встановлено матеріалами справи, 28.03.02 сторонами була укладена агентська угода № 21, за умовами якої ВАТ „Авіалінії Харкова” доручив, а відповідач прийняв на себе зобов’язання щодо представлення інтересів позивача при продажу авіаквитків на рейси авіакомпанії, за що останній отримує винагороду в розмірі 7% від тарифу перевозу. Додатковою угодою від 18.06.02 сторони дійшли згоди про 3% винагороди від тарифу авіа перевозу що виконуються по України. Строк дії договору до 31.12.2002 року.

Згідно ст.ст. 161,162 ЦК УРСР, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно до абзацу другого пункту 4 та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом крім випадків коли в договорах, укладених до 1 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

Вимоги вказаних статей Цивільного кодексу УРСР кореспондуються з вимогами статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, який набрав чинність з 01.01.2004 року та застосовується до правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

З акту № 62002 взаєморозрахунків вбачається заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 57790,62 грн., на підставі якого позивач звернувся до суду.

Заперечуючи проти рішення відповідач стверджує, що він не має заборгованості перед позивачем, а навпаки, оскільки не врахований акт № 72002 та інші докази про розрахунки останнього перед іншими контрагентами за позивача, тому відсутні підстави для стягнення суми.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Колегія суддів приймає додаткові докази подані відповідачем, оскільки справа була розглянута у відсутність відповідача.

З наданих матеріалів, в обґрунтування апеляційної скарги вбачається, що за тристороннім договором поруки № 1402-3А від 30.10.02, укладеного між відповідачем - Поручителем, позивачем-Боржником та ТОВ „Українсько - Середземноморські Авіалінії”- Кредитором, відповідач зобов’язався погасити за позивача борг в сумі 26728,96 грн. Твердження позивача що відповідачем не надано доказів припинення зобов’язань по договору поруки та не надано доказів де б передбачалося зарахування сплачених нім сум Кредиторові, в якості зарахування як зустрічних зобов’язань за агентською угодою про продажу квитків спростовуються листом ТОВ „Українсько - Середземноморські Авіалінії” про перерахування відповідачем зазначеної суми за позивача у день укладання договору поруки та платіжним дорученням № 3382 від 30.10.02. Крім того, в п.1.4 договору поруки зазначено, що оплата Поручителем боргових зобов’язань Боржника Кредитору здійснюється за рахунок виторгу від продажу авіаперевозу на рейсах Боржника, що находяться на рахунку Поручителя. Тобто позивач знав про погашення його боргу перед ТОВ „Українсько - Середземноморські Авіалінії” за рахунок виторгу, але чому то господарському суду це не сказав.

З агентської угоди від 01.02.01 № 27-2001, листа № 1.9-690 від 26.09.05 вбачається що у серпні-жовтні 2002 відповідачем були сплачені кошті в розмірі 70270,87 грн. за позивача в рахунок оплати комплексу за аеропортові послуги з обслуговування КП ЖА „Київ” (Жуляни) рейсів позивача, правомірність здійснення за позивача оплат підтверджується довіреністю позивача, виданої на ім’я відповідача щодо представлення його інтересів в аеропорту „Київ” (Жуляни) в частині контролю и оплати за метеорологічні послуги (метеообеспечення польотів, злітов, посадок літаків позивача) з 01.07.02.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач помиляється у твердженнях, що відповідачем акт № 72002 в судовому засіданні не був наданий в зв’язку з відсутністю його у матеріалах справи та неявки представника в судове засідання, а представник позивача також не міг його надати в зв’язку з відсутністю такого у справах підприємства, оскільки у письмових поясненнях позивача ( а.с.92-93) є посилання на те, що спірний акт надає саме позивач для залучення до матеріалів справи, сам акт № 72002 завірений печаткою позивача з якого углядається що дійсно сума боргу зменшена.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ “Аеролакс” задовольнити, рішення господарського суду м. Києва від 19.07.2005 року по справі № 8256 скасувати .

2.          Прийняти нове рішення: Позов Харківського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Авіалінії Харкова” до ТОВ „Аеролакс” про стягнення 57790,62 грн. залишити без задоволення.

2. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

13.07.06 (відправлено)