КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2006                                                                                           № 6/738

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Варга О.М. (дов. від 10.01.2005р.)

від відповідача 1 - Бородін А.В. (дов. № 1/06 від 07.06.2006р.)

від відповідача 2 - Бородін А.В. (дов. від 21.06.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Агропромислова компанія "Нива України" № 1 від 21.12.05р.

на рішення господарського суду м.Києва від 19.12.2005

у справі № 6/738

за позовом                               закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія "Нива України"

до                                                   відкритого акціонерного товариства "Київцемент"

товариства з обмеженою відповідальністю "Рест енерджі"

про                                                  визнання додаткової угоди та векселю недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.12.2005р. відмовлено в позові ЗАТ "АК "Нива України" до ВАТ "Київцемент" та ТОВ "Рест Енерджі" про визнання недійсними додаткової угоди № 6 від 11.03.02р. до договору купівлі-продажу № 43 від 17.08.01р., укладеної між позивачем та першим відповідачем, а також виданого позивачем простого векселя № 5211 від 11.03.02р. номінальною вартістю 500 000 грн. Рішення суду мотивовано тим, що Закон України “Про обіг векселів в Україні” встановлює вимогу щодо видачі векселя лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи та надані послуги, яка стосується факту видачі векселя, а не укладення угод про заміну зобов’язання щодо сплати грошей на зобов’язання про видачу векселя; що характер зобов’язання, вираженого векселем, є абстрактним за своєю суттю, а тому при розгляді спору про визнання недійсним векселя, що знаходиться в обігу, не можуть мати правового значення ті обставини, які були підставою для видачі векселя. Судом також встановлено, що оспорюваний вексель має всі реквізити, які визнаються обов’язковими для простого векселя, а отже має силу векселя, що твердження позивача про відсутність поставки не підтверджується матеріалами справи та не відповідає дійсності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач просить його скасувати, а позов задовольнити. Заявник скарги вказує на відсутність правових підстав для видачі векселя, оскільки товар поставлено не було і у позивача не виникло заборгованості перед продавцем. Позивач також вважає, що відповідачі, даючи заперечення на позовні вимоги, повинні були надати докази поставки цементу – предмету договору № 43, а на наданих відповідачами накладних немає печатки позивача.

Відповідачі проти доводів заявника скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

17.08.2001 р. між ВАТ “Київцемент” (далі – перший відповідач) та ЗАТ "АК "Нива України" (далі – позивач) було укладено договір купівлі-продажу № 43, за умовами якого перший відповідач продає, а позивач купує цемент ПЦ-І-500.

Додатковою угодою № 6 від 11.03.2002 р. до вищевказаного договору сторони домовились, що позивач розраховується за отриманий товар шляхом видачі простого векселю № 5211 номінальною вартістю 500000 грн. зі строком платежу за пред'явленням. Згідно цієї угоди датою здійснення розрахунку за договором вважається дата підписання акту приймання-передачі векселя, з даного моменту зобов'язання покупця перед продавцем вважаються виконаними. В день підписання зазначеної додаткової угоди сторонами було підписано акт приймання-передачі векселю.

Як встановлено судом, вищевказану додаткову угоду складено відповідно до вимог Закону у письмовій формі, підписано належним чином уповноваженими представниками сторін. За своєю правовою природою додаткова угода є договором новації, тобто угодою про припинення зобов'язання шляхом заміни одного зобов'язання іншим між тими ж сторонами, що повністю відповідає вимогам ст. 220 ЦК УРСР, чинної на момент укладання додаткової угоди.

Вексельний обіг в Україні регулюється Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі (далі – Уніфікований закон), запровадженим Женевською конвенцією 1930р., яка була ратифікована та набрала чинності для України 06.01.2000р., та Законом України “Про вексельний обіг в Україні”, що набрав чинності 04.05.2001р. (далі – Закон).

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про обіг векселів в Україні” видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. Таким чином, Закон встановлює вимогу, яка стосується лише факту видачі векселя, а не укладання угод про заміну зобов’язання щодо сплати грошей на зобов’язання про видачу векселя.

Відповідно до ст. 75 Уніфікованого Закону про переказні та прості векселі простий вексель повинен містити:

1)          назву “простий вексель”, яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2)          безумовне зобов’язання сплатити визначену суму грошей;

3)          зазначення строку платежу;

4)          зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5)          найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж;

6)          зазначення дати і місця складання простого векселя;

7)          підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Відповідно до умов ст. 76 Уніфікованого закону, не має сили простого векселя документ, в якому відсутній будь-який з вищевказаних реквізитів.

Як встановлено судом, простий вексель № 5211 від 11.03.2002 р. має всі реквізити, які визнаються обов’язковими для простого векселя, а, отже, має силу векселя. Інших підстав для визнання векселя недійсним чинним законодавством України не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦК України, відмова від виконання зобов’язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов’язання або на його недійсність не допускається. Згідно зі ст. 21 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу” векселем є цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначені суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що характер зобов’язання вираженого векселем є абстрактним за своєю суттю, і обставини, які були підставою для видачі векселя, що знаходиться в обігу, не можуть мати правового значення.

Крім того, додатками № 1 та №2 до справи підтверджується фактична поставка цементу на суму, яка є значно більшою, ніж номінальна сума векселя, чим спростовуються твердження позивача про відсутність поставки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах і матеріалах справи, прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від 19.12.2005 р. у справі № 6/738 залишити без змін, а апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Агропромислова компанія "Нива України" – без задоволення.

2. Справу № 6/738 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.