КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2006                                                                                           № 18/271

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Зеленіна В.О.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Ядловський І.І. (дов. № 2/10-1.6/2144 від 05.04.2006р.);

від.відповідача: Пачкова Г.В. (дов. № 51 від 30.12.2005р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "В. і П."

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.06.2006

у справі № 18/271 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               Державне підприємство "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "В. і П."

про                                                  стягнення 7582,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2006р. у справі № 18/271 позов задоволено повністю, стягнуто з ЗАТ “Страхова компанія “В. і П.” на користь Державного підприємства “Український науково - дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” 7 582,54 грн. заборгованості, 102 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки вимоги позивача по стягненню 7 582,54 грн. боргу підтверджуються матеріалами справи, а відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості, то позовні вимоги ДП “Український науково – дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” є правомірними та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на страховий акт – реліз № 2/НТ від 20.10.2005р., згідно з яким страхове відшкодування визначене у розмірі 29 763,78 грн. є недоцільним, оскільки умовами договору страхування наземного транспорту № 2/нт-2005 від 29.03.2005р. передбачено, що сума збитку визначається при пошкодженні транспортного засобу – у розмірі витрат на його відновлюваний ремонт, з урахуванням експлуатаційного зносу транспортного засобу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006р. по справі № 18/271 та направити справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі ЗАТ “Страхова компанія “В. і П.” посилається на те, що Господарським судом м. Києва при прийнятті оспорюваного рішення неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, оскільки страховим актом -релізом № 2/НТ від 20.10.2005р. сторони визнали, що сума страхового відшкодування по страховій події (ДТП), складає 29 763,78 грн. та є остаточною, ніяких додаткових вимог про збільшення суми страхового відшкодування під час підписання цього акту страхувальник не заявляв, таким чином ЗАТ “Страхова компанія “В. і П.” виконала перед позивачем свої зобов’язання по врегулюванню даної страхової події за цим договором.

Вимоги позивача про доплату частини страхового відшкодування є безпідставними та такими, що суперечать умовам страхування та законодавству.

Державне підприємство “Український науково – дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача та відповідача в судове засідання з’явились.

Згідно із статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Стаття 103 Господарського процесуального кодексу України не надає права апеляційному суду скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

29.03.2006р. між ЗАТ “Страхова компанія ”В. і П.” як страховиком та ДП “Український науково – дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” як страхувальником було укладено договір страхування наземного транспорту № 2/нт-2005. (надалі – Договір), відповідно до п. 1.1 якого відповідач прийняв на страхування наземні транспортні засоби, що належать позивачеві на правах власності.

Відповідно до п. 1.2 Договору, відповідач зобов’язався у разі настання страхового випадку виплатити позивачеві страхове відшкодування на умовах, передбачених даним договором, а позивач зобов’язався сплатити вчасно і в повному обсязі страховий платіж.

Згідно п. 1.4 Договору, вигодонабувачем є позивач.

Пунктом 3.2 Договору зазначено, що страховими випадками за даним договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу внаслідок дорожньо – транспортної пригоди .

01.09.2005р. на площі Московській у м. Києві сталась дорожньо – транспортна пригода, за участю автомобілів марки “Ауді 80” держ. реєстраційний номер 146-65 КТ під керуванням Боровського О.В. та марки “Фольксваген Пассат” держ. реєстраційний номер ІІ 0764 МІ, який належить позивачеві. ДТП сталась внаслідок порушення Боровським О.В. п.п. 16.6, 33.4.1 Правил дорожнього руху України. Керуючи автомобілем марки “Ауді 80” держ. реєстраційний номер 146-65 КТ, Боровський О.В. не виконав вимоги дорожнього знаку “Рух прямо”, при повороті на ліво не пропустив автомобіль “Фольксваген Пассат” держ. реєстраційний номер ІІ 0764 МІ, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2005р. по справі № 3-18035/9, Боровського О.В. було притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 16).

Відповідно до п. 8.3 Договору, ремонт пошкодженого транспортного засобу здійснюється на СТО, з якою страховик уклав договір на технічне обслуговування, ремонт автомобілів та продаж запчастин.

Якщо такий договір не укладався, вибір СТО здійснюється страхувальником за письмовим погодженням страховика.

09.09.2005р. ЗАТ “Страхова компанія ”В. і П.”, листом № 272 запропонувало ДП “Український науково – дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості” здійснити відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу - автомобіля марки “Фольксваген Пассат” держ. реєстраційний номер ІІ 0764 МІ в ТОВ “Фольксмоторс – ЛТД” за адресою : м. Київ, вул. Полярна, 20.

Між позивачем та “Фольксмоторс – ЛТД” 30.10.2005р. було укладено договір № 20/10/05 на технічне обслуговування, ремонт автомобілів та продаж запчастин і аксесуарів, за умовами якого ТОВ “Фольксмоторс – ЛТД” здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів позивача із забезпеченням проведення цих робіт необхідними витратними матеріалами і запчастинами.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки “Фольксваген Пассат”, згідно з попереднім нарядом – замовленням ТОВ “Фолькмоторс – ЛТД” № 00006285 від 14.09.2005р., становить 47 903,86 грн.

З платіжних доручень № 253 від 26.10.2006р. на суму 20 000,00 грн. та № 346 від 26.01.2006р. на суму 27 903,86 грн. вбачається, що позивач з ТОВ “Фолькмоторс – ЛТД” за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу розрахувався в повному обсязі.

Пунктом 9.1 Договору зазначено, що страхове відшкодування підлягає виплаті після того, як повністю будуть встановлені причини, обставини та розмір збитку.

Згідно п. 9.5.2 Договору, сума збитку визначається при пошкодженні транспортного засобу – у розмірі витрат на його відновлюваний ремонт, з урахуванням експлуатаційного зносу транспортного засобу (частин, деталей).

Пунктом 2.5 Договору визначена безумовна франшиза у випадку ДТП у розмірі 3% від страхової суми.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України “Про страхування”, страховий випадок – подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов’язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Витрати на відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля марки “Фольксваген Пассат” держ. реєстраційний номер ІІ 0764 МІ склали 47 903,86 грн., враховуючи безумовну франшизу у розмірі 3%, що складає 3 970,75 грн., та ту обставину, що додатком № 1 до договору зазначений автомобіль був застрахований у частці 86,25%, страхова сума, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача складає 37 346,33 грн., оскільки коефіцієнт експлуатаційного зносу автомобіля дорівнює “0”.

20.10.2005р. відповідачем було складено Страховий акт – реліз № 2/НТ і частково сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 29 763,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 610 від 24.10.2005р.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за не виплачену частину страхового відшкодування позивачу складає 7 582,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що посилання ЗАТ “Страхова компанія ”В. і П.” на страховий акт – реліз № 2/НТ від 20.10.2005р., згідно з яким страхове відшкодування визначене у розмірі 29 763,78 грн. є безпідставним, оскільки умовами договору передбачено, що сума збитку визначається при пошкодженні транспортного засобу – у розмірі витрат на його відновлюваний ремонт, з урахуванням експлуатаційного зносу транспортного засобу (частин, деталей).

Матеріалами справи підтверджується, що з урахуванням витрат на відновлюваний ремонт пошкодженого автомобіля страхове відшкодування підлягає саме у розмірі 37 346,33 грн.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підписання сторонами страхового акту – релізу № 2/НТ не є підставою для відмови у відшкодуванні позивачу витрат на відновлюваний ремонт застрахованого автомобіля у повному обсязі.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В апеляційній скарзі ЗАТ “Страхова компанія “ В. і П.” зазначає, що нею не було прийнято наряд - заказ № 6285 від 14.09.2005р. на виконання ремонтних робіт, оскільки з нього неможливо дійти висновку, що ремонтні роботи стосувались лише тих пошкоджень, що були отримані транспортним засобом внаслідок страхового випадку.

Але відповідач - ЗАТ “Страхова компанія “В. і П.” не довів, що ремонтні роботи автомобіля “Фольксваген Пассат” держ. реєстраційний номер ІІ 0764 МІ були виконані в більшому обсязі, ніж це було необхідно для відновлення автомобіля до стану, який був до ДТП.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача та відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита та за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006р. по справі № 18/271 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “В. і П.” на рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006р. у справі № 18/271 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2006р. у справі № 18/271 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 18/271 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Зеленін В.О.

11.10.06 (відправлено)