КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2006                                                                                           № 14/810

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Телецький Т.А., Ястренський Є.О.

від відповідача - Пилипчик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спільного підприємства "ПАРТНЕР"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.03.2006

у справі № 14/810 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Спільне підприємство "ПАРТНЕР"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Сітал"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  передачу квартир

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2006 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції зроблено неправомірні та необґрунтовані висновки наявним обставинам у справі та припущено значну кількість суттєвих порушень норм матеріального та процесуального права.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, але представник відповідача у судовому засіданні просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2006 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

17.07.1992 Виробниче об’єднання “Завод Арсенал” та Українська міжгалузева асоціація “Сітал” (правонаступник Відкрите акціонерне товариство “Сітал”) було укладено договір № 25/34. Предметом цього договору є участь в сумісному будівництві житлового монолітного будинку в II мікрорайоні житлового масиву “Троєщина” за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 13.

25.02.1993 Українською міжгалузевою асоціацією “Сітал” та Малим державним підприємством “Парус” був укладений Договір про спільне будівництво житлового будинку № 13 (секція В) по вул. Бальзака (будівельний номер по генплану), у другому мікрорайоні жилого масиву “Троєщина” м. Києва (далі Договір 2), яким сторони домовились про фінансування будівництва, забудовник Виробниче обернення “Завод Арсенал”, та передачу їх у власність позивачу за актом після завершення будівництва, але не пізніше 4 кварталу 1994 року.

29.07.2005 Закритим акціонерним товариством виробничо-фінансовим підприємством “Парус”, правонаступником Малого державного підприємства “Парус”, за договором № 16 відступлення права вимоги було відступлено на користь Відкритого акціонерного товариства “Сітал” право вимоги до відповідача за Договором від 25.02.1993 року.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 13 позивач зобов’язується перерахувати відповідачу 70 млн. карбованців з урахуванням інфляції 1993 p., виходячи із вартості одного квадратного метру загально площі, яка складає 850,7 крб..

Позивач перерахував відповідачу 70 млн. карбованців, що підтверджується платіжних доручень № 96 від 30.03.1993, № 13 від 31.03.1993, № 179 від 30.06.1993, № 277 від 21.09.1993.

За умовами Договору № 25/34, відповідач у 1994 році мав отримати в будинку № 4 по вул. Бальзака в м. Києві від Виробничого об’єднання “Завод Арсенал” 98 квартир загальною площею 7375 кв.м., шість з яких передати відповідачу за умовами Договору № 13.

Фактично, відповідачем було отримано 16, які Державним підприємством завод “Арсенал” було передано йому 21.05.2001 за актом № 1/384.

Також цей факт підтверджується Протоколом розподілу квартир по житловому будинку № 4 (поштовий) або № 13 (будівельний) по вул. Бальзака, що в 2-му мікрорайоні жилого масиву “Троєщина” в м. Києві, затвердженим 12.07.2002 заступником Голови Київської міської державної адміністрації - начальником управління житлового забезпечення.

Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, 16 квартир були зареєстровані на праві колективної власності за відповідачем, про що 15.09.2003 було внесено запис в реєстрову книгу.

Пунктом 2.4 Договору № 13 шість квартир відповідач мав передати позивачу за двостороннім актом передачі між відповідачем та позивачем в десятиденний строк після затвердження Акта Держкомісії про прийняття житлового будинку (секції) в експлуатацію.

20.09.2002 рішенням державної технічної комісії житловий будинок по вул. Бальзака, 4 (буд. № 13) був прийнятий в експлуатацію, про що було складено акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об’єкту в експлуатацію, затверджений розпорядженням Деснянської районної державної адміністрації від 16.12.2002.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату звернення позивача до господарського суду відповідач договірні зобов’язання не виконав, квартири позивачу не було передано.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями. Відповідно до п. 4 перехідних положень Цивільного та Господарського кодексів України

Оскільки спірні взаємовідносини сторін щодо передачі відповідачем позивачу шести квартир у спірному будинку на дату прийняття рішення не врегульовані, до взаємовідносин сторін щодо спірного питання судом застосовуються положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Позивач у своїх вимогах вимагає зобов’язати відповідача передати йому шість квартир саме в будинку № 4 по вул. О.Бальзака в м. Києві, посилаючись на те, що відповідач отримав в цьому будинку шістнадцять квартир.

Відповідно до листа від 21.12.2005 № 42994 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна шістнадцять квартир, з № 243 по № 258, в будинку № 4 по вул. Бальзака в м. Києві, що вони були передані відповідачу, зареєстровані на праві приватної власності за фізичними особами і відповідачу не належать.

Пунктом 1 ст. 13 Закону України “Про власність” квартири відносяться до об’єктів права приватної власності.

Суб’єктами права приватної власності в Україні згідно ч. 1 ст. 11 цього Закону є, в тому числі, громадяни України.

Згідно ст. 2 Закону України “Про власність” право власності в Україні охороняється законом, кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Передача зазначених 16 квартир позивачу в спірному будинку неможлива без згоди їх власників - фізичних осіб.

В матеріалах справи відсутні докази проте, що відповідачу в у будинку № 4 по вул. Бальзака в м. Києві взагалі належать будь-які квартири.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власникові, право вчинять щодо майна будь-які дії, які не суперечать закону, має власник цього майна (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Зобов’язання припиняється неможливістю його виконання у зв’язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом (ст. 607 ЦК України та ч. 1 ст. 205 ГК України).

Припинення зобов’язання відповідача перед позивачем за Договором № 13, в даному випадку, випливає, незалежно від вини останнього, із спеціального законодавства України, яким регулюються взаємовідносини щодо прав власності.

Належність 16 квартир, які були розподілені відповідачу в будинку № 4 по вул. Бальзака в м. Києві, фізичним особам, та той факт, що відповідачу не належить в зазначеному будинку жодна із квартир, є, на думку суду, тими обставинами, внаслідок яких договірне зобов’язання відповідача передати позивачу шість квартир в цьому будинку, припинилося.

Час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов’язки відповідно до договору, є строком договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Враховуючи повне виконання позивачем свого зобов’язання за Договором № 13 та припинення зобов’язання відповідача за цим договором, строк Договору № 13 закінчився, а відтак, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання зобов’язань за цим договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мале місце під час дії договору, а тому позивач не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у встановленому законом порядку.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства Спільне підприємство “Партнер”, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2006 у справі № 14/810 є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Спільне підприємство “Партнер” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2006 у справі № 14/810 без змін.

Матеріали справи № 14/810 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.