КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2006                                                                                           № 26/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Панасюк О.М. (дов. б/н від 09.06.2006р.);

від відповідача: Лісова Н.Г. (дов. № 010 від 01.03.2006р.);

Лісовал О.В. - ліквідатор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Банк Петрокомерц - Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.07.2006

у справі № 26/88 (Пінчук В.І.)

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Банк Петрокомерц - Україна"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство АКБ "Гарант"

про                                                  стягнення 2692678,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.07.2006р. у справі № 26/88 позов задоволено частково, стягнуто з ВАТ АКБ “Гарант” на користь ЗАТ “Банк Петрокоммерц – Україна” 2500000 грн. боргу, 25000 грн. державного мита та 109,56 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу, відмовлено в іншій частині позову про стягнення пені, відсотків, річних.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідачем в порушення норм ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України міжбанківський кредит в строк до 09.12.2005р., обумовлений договором № D 2003/05-12-1 від 05.12.2003р., не повернуто, внаслідок чого він має прострочену заборгованість в сумі 2500000 грн.

Враховуючи те, що 23.11.2005р. Постановою Правління Національного банку України № 447 “Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ “АКБ “Гарант” призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 23.11.2005р. по 23.05.2006р., а 28.02.2006р. Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 71 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ВАТ “АКБ “Гарант” то позовні вимоги в частині стягнення 81095,89 грн. процентів за період з 09.12.2005р. по 20.02.2006р., 95000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р., 1582,47 грн. пені за невчасне погашення процентів за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р. та 15000,00 грн. трьох процентів річних за прострочення повернення кредиту за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р. задоволенню не підлягають, оскільки п. 2 ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність” зазначено, що протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня, інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Згідно п. 4 ст. 91 Закону України “Про банки і банківську діяльність” з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора припиняється нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості, тому в задоволенні позову про стягнення відсотків, пені, річних відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ЗАТ “Банк Петрокоммерц - Україна” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 26/88 від 13.07.2006р. і задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, оскільки судом не враховано, що позивач просив стягнути з відповідача проценти за користування міжбанківським кредитом до 20.02.2006р., а Постанову НБУ № 71 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ВАТ АКБ “Гарант” було прийнято 28.02.2006р., таким чином судом першої інстанції було безпідставно застосовано до спірних правовідносин п. 4 ст. 91 Закону України “Про банки і банківську діяльність”.

Крім того, судом першої інстанції невірно застосовано ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, відповідно до норм якої мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобов’язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації, так як відповідно до п. 1.2 Кредитного договору строк повернення кредиту настав 09.12.2005р. тобто після призначення тимчасової адміністрації ВАТ “АКБ ”Гарант”, згідно з Постановою НБУ № 477 від 23.11.2005р.

Представники позивача та відповідача в судове засідання з’явились.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

02.09.2003р. між ВАТ “Акціонерний комерційний банк “Гарант” як позичальником та ЗАТ “Банк Петрокоммерц Україна” як кредитодавцем було укладено генеральну угоду № 89 про порядок проведення міжбанківських операцій.

У рамках зазначеної угоди між сторонами було укладено договір № D 2003/05-12-1 від 05.12.2003р. (надалі Договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитор надав позичальнику міжбанківський кредит 05.12.2003р. у сумі 2500000,00 грн. терміном на 735 днів.

Згідно п. 1.2 зазначеного Договору, погашення кредиту здійснюється 09.12.2005р.

За користування кредитом стягується плата в розмірі 16% річних щомісячно, кожного 5 – го числа місяця, наступного за звітним (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору нарахування відсотків здійснюється щомісячно, в останній робочий день місяця, за методом факт/факт.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України – зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов’язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як видно з матеріалів справи, ВАТ АКБ “Гарант” у встановлений кредитним договором строк, міжбанківський кредит не повернуто, у відзиві на позовну заяву вих. № 619 від 20.04.2006р., ліквідатор ВАТ АКБ “Гарант” не заперечував проти вказаної суми заборгованості та зазначав, що ЗАТ “Банк Петрокоммерц – Україна” визнано кредитором ВАТ АКБ “Гарант” на загальну суму 2500000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що позовні вимоги ЗАТ “Банк Петрокоммерц – Україна” в частині стягнення з ВАТ АКБ “Гарант” 2500000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № D 2003/05-12-1 від 05.12.2003р. підлягають задоволенню.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ЗАТ “Банк Петрокоммерц – Україна” в частині стягнення 81095,89 грн. процентів за період з 09.12.2005р. по 20.02.2006р., 95000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р., 1582,47 грн. пені за невчасне погашення процентів за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р. та 15000,00 грн. трьох процентів річних за прострочення повернення кредиту за період з 10.12.2005р. по 20.02.2006р., так як 23.11.2005р. Постановою Правління Національного банку України № 447 “Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ “АКБ “Гарант” призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців з 23.11.2005р. по 23.05.2006р., а 28.02.2006р. Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 71 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ВАТ “АКБ “Гарант”.

Відповідно до п. 2 ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність” протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня, інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Згідно п. 4 ст. 91 Закону України “Про банки і банківську діяльність” з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора припиняється нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості.

Посилання ЗАТ “Банк Петрокоммерц – Україна” на те, що судом першої інстанції було помилково застосовано до спірних правовідносин п. 4 ст. 91 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, оскільки позивач просив стягнути з відповідача проценти за користування міжбанківським кредитом до 20.02.2006р., а Постанову НБУ № 71 “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ВАТ АКБ “Гарант” було прийнято 28.02.2006р., колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначеною вище Постановою Правління Національного банку України № 447 від 23.11.2005р. було призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тобто зупинено виконання банком майнових зобов’язань строком на 6 місяців а саме, з 23.11.2005р. по 23.05.2006р.

Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність” мораторій на задоволення вимог поширюється на зобов’язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації.

Положення цієї частини застосовується лише у разі, якщо рішення про призначення тимчасової адміністрації передбачає одночасно введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Адже згідно зі ст. 2 Закону України “Про банки і банківську діяльність” мораторій передбачає зупинення виконання банком майнових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати обов’язкових платежів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію.

Відповідно до абз. 4 ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність” мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій, здійснюваних тимчасовим адміністратором, на вимоги щодо виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв’язку із зобов’язаннями банку під час здійснення тимчасової адміністрації банку.

Таким чином, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми ст. 85 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, так як відповідно до п. 1.2 Кредитного договору строк повернення кредиту настав 09.12.2005р. тобто після призначення тимчасової адміністрації ВАТ АКБ “Гарант”, згідно з Постановою НБУ № 477 від 23.11.2005р. є таким, що не відповідає дійсності та спростовується нормами чинного законодавства.

При винесенні рішення по справі 13.07.2006р. після введення 28.02.2006р. процедури ліквідації банку ВАТ АКБ “Гарант” у суду першої інстанції не було права стягувати проценти, неустойку (штраф, пеню) та інших економічних санкцій у відповідності із ч. 4 ст. 91 Закону України “Про банки і банківську діяльність”.

Частина 2 статті 58 Закону України “Про банки і банківську діяльність” встановлює, що банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов’язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2006р. по справі № 26/88 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1..Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Банк Петрокомерц – Україна” на рішення Господарського суду м. Києва 13.07.2006р. у справі № 26/88 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2006р. у справі № 26/88 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 26/88 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Розваляєва Т.С.

27.10.06 (відправлено)