КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2006                                                                                           № 40/244

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача - Ситенак О.Д. (дов. № 01-13 від 10.01.2006р.),

Сукманюк О.О. (дов. № 01-139 від 10.04.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фастівського районного споживчого товариства № 128 від 06.07.06р.

на рішення господарського суду м.Києва від 26.06.2006

у справі № 40/244

за позовом                               Фастівського районного споживчого товариства

до                                                   Київської обласної спілки споживчих товариств

про                                                  визнання недійсними положень статуту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.06.2006 (суддя СмірноваЛ.Г.) відмовлено в позові Фастівському районному споживчому товариству до Київської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним Статуту відповідача в редакції від 23.03.2004р. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів та не наведено належного нормативного обґрунтування позовних вимог, що підстави позовних вимог зводяться до невідповідності окремих пунктів Статуту вимогам чинного законодавства, а також відсутності у Статуті відомостей, які на думку позивача, він повинен містити, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є неспіврозмірними з їх обґрунтуванням, оскільки підставою для визнання установчих документів недійсними є їх невідповідність вимогам законодавства, що не може бути усунута.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач просить його скасувати. Заявник скарги вказує, що Статут відповідача не визначає членів, які входять до складу облспоживспілки, як вимагають ст. 87, 88 ЦК України та Примірний статут, що п. 4.5. Статуту суперечить вимогам ст. 36 Конституції України, ст. 8 Закону України “Про споживчу кооперацію” (далі – Закон), оскільки обмежує право вільного виходу із членів облспоживспілки вимогою письмової згоди всіх її членів, що п. 5.20.17. Статуту щодо накладання дисциплінарних стягнень на осіб, які займають виборні платні посади, не відповідає вимогам ст. 14 Закону та ст. 147-1 КЗпП України, що відповідач своїм Статутом наділений такими правами, які дозволяють самочинно Радою облспоживспілки проводити щорічну ротацію не менше 30% складу Ради (п. 5.20.4.) та маніпулювати прийняттям постанов про виключення членів, або ж їх поновлення (п. 4.1.) в залежності від розгляду справ в судових інстанціях. Позивач також зазначає, що рішення суду було прийняте без одержання витребовуваних судом від відповідача доказів, а саме реєстраційного списку делегатів XIV з’їзду, на якому приймався Статут, письмових пояснень та доказів щодо того чи є позивач членом Київської обласної спілки споживчих товариств.

Відповідач проти скарги заперечив, вважає її такою, що не спростовує рішення суду. Також відповідач наголошує на помилковому висновку заявника скарги, що Київська обласна спілка споживчих товариств є підпорядкованою Центральній спілці споживчих товариств України (Укоопспілці) і тому не зобов’язана узгоджувати свій статут з останньою.

Представники відповідача в судовому засіданні свої заперечення проти скарги підтримали та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не з’явився, хоча і був належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги (а.с. 177-179), його неявка не перешкоджає розгляду скарги, тому постанова приймається за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” підставою визнання установчих документів недійсними є їх невідповідність вимогам законодавства, що не може бути усунута. Проте, з обґрунтування позивача вбачається, що останній посилається на окремі невідповідності, як то невизначеність своєї участі в Київській обласній спілці споживчих товариств і в той же час повідомляє про скасування рішення загальних зборів Фастівського РайСТ від 23.03.2002р. про вихід з Київської облспоживспілки (справа № 169/1902 за постановою Верховного Суду України від 14.03.2006р.), чим сам підтверджує свою належність до об’єднання.

Поряд з цим, посилання одного з учасників об’єднання на окремі норми Статуту, які можуть бути викладені в різних редакціях не є підставою для визнання установчих документів недійсними як таких, а висновок суду першої інстанції про неспівмірність вимог позивача з їх обґрунтуванням відповідає обставинам і матеріалам справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2006 у справі № 40/244 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фастівського районного споживчого товариства – без задоволення.

2. Справу № 40/244 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.