ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

13.06.06р.

Справа № А36/119

За позовом Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції, м.Нікополь Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю мале підприємство "МП-Труби", м.Нікополь Дніпропетровської області

про звернення стягнення на активи у сумі 3211грн. 47коп.

Суддя М.П. Кожан

Секретар судового засідання О.І.Гриценко

Представники:

Від позивача – представник не з”явився.

Від відповідача –представник не з”явився.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на активи відповідача у розмірі недоїмки по платежах до бюджету у сумі 3211грн. 47коп. на користь держави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач має узгоджені податкові зобов’язання не сплачені у встановлений законом термін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином..

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, так як останній був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання за відповідною адресою, зазначеною відповідачем у реєстраційних документах, у зв’язку з чим справа розглядається за наявним в ній матеріалами.

У судовому засіданні 01.06.2006р.розгляд справи був відкладений до 12год. 30хв. 13.06.2006р.

Позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю мале підприємство „МП-Труби” зареєстровано виконкомом Нікопольської міської ради 13.12.1991р., .

Податковий борг відповідача виник в результаті несплати у встановлені законодавством строки податкових зобов”язань, визначених самостійно відповідачем у податкових розрахунках від 28.02.2005р. та 28.01.2004р., а також податковим повідомленням-рішенням № /0/33439 від 20.09.2004р., що підтверджується даними розрахунками та податковим повідомленням-рішенням.

Нікопольська ОДПІ надала вищезазначене податкове повідомлення-рішення відповідачу, про що в матеріалах справи є докази.

Таким чином станом на 27.04.2006р. у Відповідача виник податковий борг всього на суму 3211грн. 47коп.

Відповідно до п.п. 5.2.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закону України №2181) податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Сторонами не надано доказів оскарження вказаного податкового повідомлення- рішення.

Таким чином, податкове зобов’язання визначене вказаним податковим повідомленям-рішенням вважається узгодженим у момент його отримання.

Відповідно до п.п. 5.2.1 Закону України №2181 у разі, коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Сторонами не надано доказів сплати у встановлені терміни зазначеного узгодженого податкового зобов’язання.

Відповідно до п. 5.1. Закону України №2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5.4.1 Закону України №2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 8 норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтями 4, 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.1991 р. встановлено, що платники податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких покладено обов’язок їх сплачувати у встановлені законами терміни.

Згідно п.3.1.1 Закону України № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Платники податків –юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов’язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі), пеню та штрафна санкції (п.1.1 Закону).

Податковий борг (недоїмка) –податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не плачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні поданого клопотання, в зв”язку з тим, що у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору.

Вимоги позивача щодо накладення арешту на активи, що належать відповідачу на підставі ст. 117 КАС України задоволенню не підлягають у зв”язку з тим, що позивач не довів що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення постанови в адміністративній справі.

Керуючись Законом України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003р. № 755-ІV, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов повністю.

Звернути стягнення на активи Товариства з обмеженою відповідальністю мале підприємство „МП-Труби” (53211, м.Нікополь, вул.Крепака, б.12, кв.39, ) на користь держави (код платежу 13050101, р/р 0029 у сумі 559грн. 12коп.; код платежу 12020100, р/р 0029 у сумі 2614грн. 47коп.; код платежу 12020400 р/р 0029 у сумі 37грн. 88коп. отримувач відділення ДКУ у м.Нікополі банк УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) в рахунок погашення його податкового боргу на суму –3211грн.47коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П. Кожан