КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2006                                                                                           № 39/263

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Шипка В.В.

Островича С.Е.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Костинчук П.М., дов. від 06.06.2006

від відповідача -Мотига М.О., дов. від 10.04.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірне підприємство "Новослот ДП"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.04.2006

у справі № 39/263 (Гумега О.В.)

за позовом                               JPM International Limited

до                                                   Дочірне підприємство "Новослот ДП"

про                                                  визнання неправомірною діяльності щодо використання прав інтелектуальної та промислової власності

ВСТАНОВИВ:

JPM International Limited (Дж Пм Інтернешнл Лімітед) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новослот ДП" (якого замінено на належного відповідача ДП «Новослот ДП» ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.09.04р.) про визнання неправомірною діяльності щодо використання прав інтелектуальної та промислової власності. Зокрема позивач просить визнати факт порушення прав інтелектуальної та промислової власності позивача, заборонити до продажу, також пропонування до продажу оренди чи в будь-який інший спосіб користування, володіння, розпорядження на території України ігрових автоматів виробництва «Nowopok» з використання словесного позначення «JРМ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушує права інтелектуальної власності позивача, а саме: розповсюджує ігрові автомати з використанням позначення ІРМ, в той час коли власником позначення ІРМ є позивач, відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг; розповсюджує ігрові автомати з незаконним використанням програмного забезпечення, власником якого є позивач; пропонує до продажу ігрові автомати з використанням на передній панелі ігрових автоматів захищеного патентом на промисловий зразок № 7909 зображення, власником якого є позивач.

Крім того відповідач подав скаргу на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві щодо виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 15.09.04р. у справі № 39/263, в якій він просить визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову № 543/1 про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2004р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.04.2006 у справі №39/263 судом відмовлено відповідачу у задоволенні його скарг на дії державного виконавця.

Не погоджуючись з даною ухвалою відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, скарги ДП «Новослот ДП» на дії державного виконавця задовольнити. На думку скаржника судом при розгляді даної справи винесенні оскаржуваної ухвали було неповно з’ясовано обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІУ від 21.04.1999р. виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів.

Статтею 124 Конституції України встановлено принцип обов'язковості виконання рішень суду на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

У статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. При цьому встановлено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 34-6 ГПК України, ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Ухвалу господарського суду м. Києва про вжиття запобіжних заходів по справі № 39/263 було винесено 13.09.2004р., а виконавче провадження відкрито 14.09.2004р. на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження №542/1. Після прийняття позовної заяви до розгляду запобіжні заходи діють як заходи по забезпеченню позову.

Ухвала господарського суду м. Києва від 15.09.2004р. про вжиття заходів по забезпеченню позову як зазначено у п.4 резолютивної частини ухвали набирає чинності з дня її прийняття, а виконавче провадження відкрито наступного дня 16.09.05р. на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 543/1.

14.09.2004р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Руденко Н. В. прийнято постанову № 542/1 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 13.09.2004р. у справі № 39/263 про вжиття запобіжних заходів у вигляді огляду приміщення, накладення арешту на індивідуально визначене майно.

15.09.2004р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Руденко Н.В. прийнято постанову № 543/1 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 15.09.2004р. у справі № 39/263 про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачеві приймати участь у Міжнародній спеціалізованій виставці «Індустрія розваг-2004», заборонити до продажу на території України ігрові автомати виробництва «Nowopok» визначених моделей.

Відповідач стверджує, що державним виконавцем незаконно були відкриті вищезазначені виконавчі провадження, оскільки заяву про їх відкриття від імені стягувача подано не уповноваженою особою.

Колегія суддів данні доводи скаржника вважає слушними та до уваги не приймає з огляду на наступне.

Позивачем у справі № 39/263 є Компанія «Дж. Пм. ІНТЕРНЕШНЛ» в особі Спільного Українсько-Чеського товариства з обмеженою відповідальністю «Ройал ЛТД».

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з позовом та звернення з заявою про відкриття виконавчого провадження, інтереси Компанії «Дж. Пм. ІНТЕРНЕШНЛ» представляло Спільне Українсько-Чеське товариство з обмеженою відповідальністю «Ройал ЛТД», що діяло на підставі вповноваження від 01.09.2003 року, строк дії якого визначено не було.

Статтею 67 ЦК УРСР встановлювалося, що термін дії довіреності не може перевищувати трьох років, якщо термін в довіреності не зазначений, вона зберігає свою дію протягом одного року з моменту її вчинення.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 р. встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з ст. 237 ЦК України, представництво - це є правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між Компанією «Дж. Пм. ІНТЕРНЕШНЛ» та Спільним Українсько-Чеським товариством з обмеженою відповідальністю Ройал ЛТД», щодо представництва інтересів Компанії «Дж. Пм. ІНТЕРНЕШНЛ» виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 р., а саме: 01.09.2003 року, однак продовжували існувати і після набрання ним чинності. З огляду на викладене колегія суддів погоджується з думкою місцевого господарського суду. що до вказаних відносин повинен застосовуватися саме ЦК України. Ст. 247 ЦК України визначає, що у разі, якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Таким чином колегія суддів вважає, що повноваження від 01.09.2003 року, видане Компанією «Дж. Пм. ІНТЕРНЕШНЛ» Спільному Українсько-Чеському товариству з обмеженою відповідальністю «Ройал ЛТД», відповідно до ст. 247 ЦК України, не припинило дію 01.09.2004 року.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується наявність у ТОВ «Роял Лтд» належним чином оформлених повноважень представляти інтереси Компанії «Дж. Пм. Інтернешнл». Повноваження представника заявника Н. Атанасова також належним чином підтверджені та знаходяться у матеріалах виконавчого провадження № 542.

Крім того, на думку колегії суддів, також є хибними посилання скаржника на ту обставину, що виконавче провадження було відкрито не щодо боржника, яким є ДП «Новослот ДП», оскільки в ухвалах Господарського суду м. Києва від 13.09.05р. та від 15.09.05р. індивідуально визначено майно, на яке має накладатися арешт, а тому виконавчі дії були вчинені саме щодо індивідуально визначеного майна.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 січня 2005 р. у справі №39/263 визначено, що твердження відповідача про те, що запобіжні заходи та забезпечення позову здійснено судом помилково щодо іншої особи через неправильне зазначення позивачем організаційно-правової форми підприємства не свідчить про порушення судом норм процесуального права, оскільки ухвалою суду від 27.09.2004 у зв'язку з уточненням організаційно-правової форми відповідача, його було замінено на ДП «Новослот ДП».

Твердження скаржника про те, що йому в порушення вимог закону не були надіслані оскаржувані постанови спростовується матеріалами виконавчого провадження (копії якого наявні в матеріалах справи), а саме актом державного виконавця від 15.09.2004р., який складений у присутності двох понятих, згідно якого оскаржувані постанови вручено представнику відповідача Хрустенко Роману Юрійовичу, однак він відмовився розписатися в отриманні даних постанов.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийнявши виконавчий документ до виконання, відкривши виконавче провадження, державний виконавець діяв у відповідності з нормами Закону України «Про виконавче провадження», та правомірно відмовив відповідачу у задоволенні його скарг.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що господарським судом помилково застосовано до спірних правовідносин ЦК України, який на час видачі вповноваження не набрав законної сили, та як наслідок зроблено невірний висновок про те, що строк дії вповноваження не припинився 01.09.2004. Утім колегія суддів данні заперечення скаржника до уваги не приймає, оскільки відповідач свою позицію нормативно не обгрунтував.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду м. Києва від 13.04.2006 відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Новослот ДП» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.04.2006 за скаргою Дочірнього підприємства «Новослот ДП» на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.04.2006 за скаргою Дочірнього підприємства «Новослот ДП» на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва залишити без змін.

3.          Матеріали справи №39/263 повернути до Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Шипко В.В.

Острович С.Е.