КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2006                                                                                           № 30/261

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача – Негода Є.В. (дов. від 29.09.2005р.)

від відповідача1 - не з"явився

від відповідача 2 – Нешва Ю.В. (дов. від 11.05.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного науково-виробничого підприємства "Магма+"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.05.2006

у справі № 30/261

за позовом                               товариства з обмеженою відповідальністю "Комора"

до                                                   приватного науково-виробниче підприємство "Магма+"

товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпромінвест"

про                                                  стягнення 1000000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. (суддя ВащенкоТ.М.) задоволено позов товариства "Комора" та стягнуто з підприємства "Магма+" 1000000 грн. заборгованості по векселю № 86 та відповідні судові витрати. Рішення суду мотивовано тим, що оригінал векселя знаходиться у позивача, його право на вексель ґрунтується на бланковому індосаменті; що першим відповідачем не доведено придбання позивачем векселя недобросовісно або допущення при його придбання грубої необережності, отримання зазначеного векселя іншим злочинним шляхом чи його підробку; що відсутність дати внесення змін в текст векселя щодо зміни строків платежу не є дефектом форми векселя. В позові до товариства "Інтерпромінвест" про стягнення 1000000 грн. заборгованості по договору поруки від 05.12.2005р. судом відмовлено з мотивів пропущення строку на звернення з позовом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, перший відповідач просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Заявник скарги вказує, що ним уже здійснено оплату векселя ТОВ “МП МТЗ “Райвел”; що вексель був злочинним шляхом викрадений, про що у пресі було надруковано відповідне оголошення; що зміни до тексту векселя можуть вноситися за ініціативою його держателя виключно векселедавцем шляхом закреслення старого реквізиту та написання нового із зазначенням дати внесення змін.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів заявника заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони в судові засідання апеляційної інстанції не викликались, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином. Представник першого відповідача був присутнім в судових засіданнях апеляційної інстанції 06.07.2006р. та 23.08.2006р.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

10 листопада 2003 року ПНВП «Магма+» емітувало простий вексель № 86 на суму 1000000 грн.

Відповідно до ст. 14 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі – Уніфікований закон), індосамент переносить всі права, що випливають з переказного векселя. Якщо індосамент є бланковим, то держатель векселя може передати вексель третій особі, не заповнюючи бланка і не вчиняючи індосаменту.

Згідно ст. 16 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться переказний вексель, вважається його законним держателем, якщо його право на вексель ґрунтується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Якщо особа втратила переказний вексель в силу будь-яких подій, а держатель векселя обґрунтує своє право на нього згідно з порядком, зазначеним у попередньому абзаці, такий держатель не зобов'язаний повернути вексель, за винятком випадку, коли він придбав його недобросовісно або при його придбанні, допустив грубу необережність.

З урахуванням вищезазначених норм Уніфікованого закону ТОВ “Комора” є законним векселедержателем простого векселя № 86 емітованого 10.11.2003р. ПНВП «Магма+» на суму 1000000 грн.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, підставою отримання ТОВ «Комора» вищезазначеного векселя є договір купівлі-продажу цінних паперів № К-88/1/09 від 23.09.2005р., акт приймання-передачі цінних паперів (векселя) від 23.09.2005р. та бланковий індосамент, відповідно до індосаментного напису.

Строк платежу по векселю був встановлений – 31.12.2011р., а згідно внесених до векселя змін строк платежу визначався за пред’явленням, але не раніше 01.09.2005р. Відповідно до ст. 33, 34 Уніфікованого закону строк платежу по векселю наступив 01.09.2005р.

Вищевказані обставини також встановлені Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.12.2005р. Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 70 Уніфікованого закону позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Відповідно до ст. 78 Уніфікованого закону, векселедавець простого векселя зобов’язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Згідно ст. 77 Уніфікованого закону статті 14, 16, 33, 34, 70 Уніфікованого закону застосовується до простих векселів.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції вірно встановлено наявність заборгованості ПНВП «Магма+» перед ТОВ «Комора» у сумі 1000000грн.

Щодо твердження ПНВП «Магма+» про здійснення ним оплати по простому векселю № 86 товариству “МП МТЗ “Райвел” слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу”, вексель – це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Стаття 1 Закону України «Про обіг векселів в Україні» передбачає вичерпний перелік законодавства, яким регулюються відносини учасників вексельного обігу в Україні. Цивільне законодавство не поширюється і не застосовується на вексельні правовідносини.

Як встановлено судом першої інстанції, оригінал векселя знаходиться у позивача, а його право на вексель ґрунтується на бланковому індосаменті, а отже відповідно до ч. 1 ст. 16 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ТОВ «Комора» є законним держателем простого векселя № 86.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ПНВП «Магма+» відповідно до ч. 2 ст. 16 Уніфікованого закону не подано до суду доказів, які свідчать про придбання позивачем векселя недобросовісно або допущення при його придбанні грубої необережності, а також отримання зазначеного векселя іншим злочинним шляхом чи його підробку.

Що стосується відсутності дати внесення змін в текст векселя стосовно зміни строків платежу, то слід зазначити, що простий вексель № 86 містить всі реквізити, що передбачені ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону. Відсутність дати внесення змін в текст векселя, стосовно зміни строків платежу, не є дефектом форми векселя.

Як вбачається з тексту самого векселя, перший строк платежу (31.12.2011р.) зроблено в графі строк платежу, а зміни щодо строку платежу (за пред’явленням, але не раніше 01.09.2005р.) зроблені вже на самому бланку векселя вгорі під написом «простий вексель № 86» та скріплені підписами посадових осіб та печаткою ПНВП «Магма+». Таким чином, зміни щодо строку платежу були внесені в вексель вже після заповнення бланку векселя.

Посилання ПНВП «Магма+» на підробку векселя жодним чином не доведено. На векселі містяться підписи посадових осіб та відтиск печатки векселедавця (першого відповідача), які засвідчують як факт видачі векселя так і факт внесення змін у вексель щодо строків платежу.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позовні вимоги позивача до першого відповідача підлягають задоволенню.

Колегія суддів також вважає правомірними і обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відмови у позові до ТОВ “Інтерпромінвест” у зв’язку із припиненням поруки відповідно до ст. 559 ЦК України та п. 4.2 договору поруки від 05.12.05р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах і матеріалах справи, прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 17.05.2006 р. у справі №30/261 залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного науково-виробничого підприємства "Магма+" – без задоволення.

2. Справу № 30/261 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.