КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2006                                                                                           № 3/428

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                              О.В.Вінницька

За участю представників:

від позивача -Смірнов С.В.

від відповідача -Білоуська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанія "Тавда Вентурес Лімітед"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2006

у справі № 3/428 (Хілінська В.В.)

за позовом                               Тавда Вентурес Лімітед

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Лізингова компанія "Украгромашінвест"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2006 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. Також позивач в апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та припущено значну кількість суттєвих порушень норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2006 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна інстанція переглядає справу відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

12.04.2002 відбулись загальні збори акціонерів ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест” (відповідача), рішення яких оформлені протоколом № 3.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самостійно здійснює діяльність з ведення власного реєстру власників іменних цінних паперів з 09.04.2002 та по теперішній час на підставі Ліцензії серії АА № 218248 від 08.04.2005, виданої Управлінням державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області. Відповідно з даними системи реєстру відповідача компанія “Тавда Вентурес Лімітед” станом на 12.04.2002 проведення оспорюваних зборів акціонерів не обліковувалась в реєстрі акціонерів, як власник простих іменних акцій так само, як і у номінального утримувача. Довідкою від 14.08.2006 № 114 про склад юридичних осіб-нерезидентів власників простих іменних акцій відповідача станом на 12.04.2002 підтверджує дані обставини.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”, права на участь в управлінні, одержання доходу тощо, які випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Отже виходячи з вище наведеного, позивач не мав права брати участь у спірних загальних зборах акціонерів ВАТ “Украгромашінвест” в силу Закону України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”, оскільки не був акціонером відповідача. У зв’язку з цим, можна зробити висновок, що оскаржуване рішення загальних зборів акціонерів відповідача від 12.04.2002 не порушує права позивача у частині його права бути обраним до органів управління, оскільки такі права належать виключно (учасникам) акціонерам товариства у відповідності до ст.ст. 10, 41, 46 Закону України “Про господарські товариства”.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували порушення права позивача участі у оскаржуваних ним загальних зборах акціонерів ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест”, права бути обраним до органів управління відповідача.

Відповідно до вимог Закону України “Про господарські товариства”, та регулювання діяльності акціонерних товариств, не визначають порядок обрання голови загальних зборів акціонерів. Частиною 2 ст. 4 цього Закону установчі документи повинні містити відомості про склад та компетенцію органів товариства.

Відповідно п. 51 статуту ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест” у редакції зареєстрованої Залізничною державною адміністрацією 18.02.2001, що діяла на момент проведення оспорюваних зборів акціонерів, до компетенції вищого органу управління (загальних зборів акціонерів) віднесено питання про обрання Президента товариства. Пунктом 59 статуту ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест” у цієї ж редакції визначено, що Голова загальних зборів акціонерів (він же Президент) обирається загальними зборами акціонерів терміном на три роки та діє без доручення від імені товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах акціонерів, які відбулись 14.11.2000, був обраний Президентом (головою загальних зборів ВАТ “Украгромашінвест”) Харовський С.Ю., зокрема протоколом № 2 загальних зборів акціонерів ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест” від 14.11.2000). Згідно п. 60 статуту відповідача у той самій редакції, Президент (Голова зборів акціонерів) організовує підготовку та головує на загальних зборах акціонерів товариства. На спірних загальних зборах акціонерів відповідача головував та підписав оскаржуваний протокол зборів від 12.04.2002 Харовський С.Ю. термін повноважень у три роки, якого не минув. Таким чином, підписання оскаржуваного позивачем протоколу № 3 від 12.04.2002 загальних зборів акціонерів відповідача Головою зборів акціонерів (Президентом) відповідає вимогам, що встановлені ст. 41 Закону України “Про господарські товариства”.

Спірним протоколом загальних зборів акціонерів від 12.03.2002, який знаходиться в матеріалах справи підтверджується, що “уповноважити Спостережну раду товариства затвердити внутрішні нормативні документи товариства” є рішенням, за яке акціонери проголосували з питання порядку денного “Про затвердження внутрішніх положень товариства”, а не питанням порядку денного цих зборів як-то стверджує позивач. Так само, в результаті обговорення акціонерами внутрішніх положень товариства, ними було прийнято рішення “уповноважити Спостережну раду товариства затвердити внутрішні нормативні документи товариства”. Щодо делегування повноважень то таке рішення загальних зборів акціонерів відповідає правилам встановленим ч. 4 ст. 46 Закону України “Про господарські товариства” відповідно з якою за рішенням загальних зборів акціонерів на раду акціонерного товариства (спостережну раду) може бути покладено виконання окремих функцій, що належать до компетенції загальних зборів.

Також посилання позивача про те, що з одного питання порядку денного приймалось декілька рішень є безпідставними виходячи з того, що чинне законодавство України не встановлює будь-яких обмежень у кількості рішень з вирішення загальними зборами акціонерів питань порядку денного, а тому прийняття акціонерами декількох рішень з одного питання порядку денного не може кваліфікуватись як порушення. У даному випадку питання порядку денного було сформульовано наступним чином “Звіт правління про результати фінансово-господарської діяльності за 2000-2001 роки”. Як вбачається з протоколу загальних зборів акціонерів, що по вирішенню цього питання зборами було прийнято рішення, яке складалось з декількох частин, які в свою чергу є взаємопов’язані та безпосередньо стосуються даного питання порядку денного, що також не суперечить діючому законодавству України.

На спірних загальних зборах акціонерів відповідача приймали участь акціонери, які у сукупності володіли 99,999% голосів від кількості голосів, які відповідно до ст. 4 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу” (у редакції яка діяла на момент проведення спірних зборів) мали право голосу,

Згідно нормам чинного законодавства України не встановлені особливі вимоги щодо оформлення протоколів загальних зборів акціонерів. Тільки ст. 41 Закону України “Про господарські товариства” визначено, що протокол зборів має бути підписаний Головою зборів акціонерів. Матеріалами справи підтверджено, що спірні загальні збори акціонерів відповідача 12.04.2002 відбулись з дотриманням вимог Закону України “Про господарські товариства”, протокол цих зборів акціонерів оформлений та підписаний у відповідності з вимогами ст. 41 названого Закону.

Матеріалами справами не підтверджується посилання позивача, що голосування, а також підрахування результатів голосування на цих зборах відбувалось з порушенням вимог встановлених Законом України “Про господарські товариства”, а позивачем не надано належні докази такому твердженню. Отже матеріалами справи підтверджується, що голосування на загальних зборах акціонерів відповідача 12.04.2002 відбувалось всіма присутніми на них акціонерами у відповідності з вимогами відповідно до ст. 41, 44 Закону України “Про господарські товариства” та ст. 4 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу” (у редакції 1991 року), зокрема акціонери (їх представники) голосували всіма належними їм акціями, які на момент проведення цих зборів мали право голосу та відповідно з повноваженнями, які визначались довіреностями представників акціонерів.

Також не відсутні підтвердження обґрунтування позивача до вимог, що спірним протоколом були внесені зміни до статуту відповідача, які суперечать діючому законодавству України в частині повноважень голови правління та першого заступника голови правління відповідача.

Статтею 161 ЦК України, встановлено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор).

Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. (ст. 92 ЦК України.)

На підставі вище зазначеного можна зробити висновок, що орган юридичної особи може бути колегіальним або одноособовим, компетенція органу юридичної визначається її установчими документами та при цьому законодавець не обмежує у визначені обсягів такої компетенції.

Відповідно ст. 47 Закону України “Про господарські товариства” виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, передбачений статутом. Роботою правління керує голова правління, який призначається або обирається відповідно до статуту акціонерного товариства.

Голова правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства. Інші члени правління також можуть бути наділені цим правом згідно із статутом згідно ст. 48 Закону України “Про господарські товариства”.

Отже положення статуту відповідача із змінами внесеними рішенням загальних зборів акціонерів відповідача, які оформлені протоколом № 3 від 12.04.2002 не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Посилання позивача на рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації “Проммашінвест” від 25.11.2005 не можна брати до уваги, оскільки не пов’язаний з доводами третейського суду. Також правові підстави на яких ґрунтується це рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації “Проммашінвест” не можна брати до уваги оскільки, відповідно до ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України “Про господарський суд”, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Обов’язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2006 року.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Тавда Вентурес Лімітед, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2006 є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тавда Вентурес Лімітед без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2006 у справі № 3/428 без змін.

Матеріали справи № 3/428 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.

10.11.06 (відправлено)