КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2006                                                                                           № 14/389

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Борисенко І.В.

Шипка В.В.

при секретарі:                              Шевченко Я.А.

За участю представників:

від позивача: Панько К.С. (дов. № б/н від 24.06.06);

від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ронекс-2"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.08.2006

у справі № 14/389 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Ронекс-2"

про                                                  стягнення 4835,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.06 у справі № 14/389 позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 3890 грн. 27 коп., пеня в сумі 447 грн. 48 коп., 3 % річних в сумі 70 грн. 65 коп., збитки від інфляції в сумі 237 грн. 47 коп., витрати на сплату державного мита в сумі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.06 у даній справі та прийняти нове, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, але його представник у судовому засіданні заперечував проти доводів скарги та просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.06 у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, До суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що директор товариства не може бути присутнім у судовому засіданні, оскільки перебуває на лікарняному. Зважаючи на те, що про час і місце розгляду справи ТОВ “Ронекс-2” було повідомлене належним чином, 17.10.06 розгляд справи вже відкладався за клопотанням відповідача, наведені у клопотаннях відповідача обставини документально не підтверджені, представництво інтересів підприємства у судовому процесі може здійснюватись не лише його керівництвом, а також враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія суддів вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає. Факт нез’явлення у судове засідання представника ТОВ “Ронекс-2” судова колегія не вважає таким, що перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а тому вирішила розглянути її у відсутності представника ТОВ “Ронекс-2” - за наявними матеріалами справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

07.07.2005 року Дніпропетровська філія позивача та відповідач уклали договір поставки № 16/59-05 (далі Договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язується виготовляти, поставляти та передавати у власність відповідача м'ясо, субпродукти, м'ясні та ковбасні вироби (далі Товар), а відповідач приймати їх та оплачувати в порядку та за цінами, погодженими сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору найменування, кількість та асортимент товару вказуються позивачем в накладних.

Як вбачається з залучених до матеріалів справи накладних № № РН-0007545 (№139) від 11.07.05р., РН-0008583 (№11501) від 08.08.05р., РН-0009148 (№12007) від 22.08.05р., РН-0009254 (№12014) від 25.08.05р., РН-0009331 (№12041) від 31.08.05р., РН-0009588 (№12034) від 01.09.05р., РН-0009627 (№12052) від 05.09.05р. позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу товар на загальну суму 6493,61 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунок за товар, що поставляється, здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту поставки товару Покупцю, шляхом готівкового або безготівкового розрахунку.

Судом встановлено, що відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 2320,22грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи виписками з банківського рахунку позивача, а частину товару на суму 93,12 грн. повернув позивачу, що підтверджується доданими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями накладних на повернення № 4080 від 18.08.2005 року та № 51 від 01.09.2005 року.

Отже, несплаченою залишилась заборгованість в сумі 4080,27 грн.

Позивач та відповідач підписали Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2005 року по 31.12.2005 року, відповідно до якого відповідач визнав заборгованість перед позивачем в сумі 4080,27 грн.

В процесі судового розгляду справи відповідач сплатив позивачу ще частину заборгованості в сумі 190 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою з банківського рахунку позивача.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 3890,27 грн.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 3890,27 грн. підтверджений матеріалами справи і відповідачем не спростований, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 3890,27 грн. є правомірними та обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань, тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, при порушенні строків оплати за поставлений товар, відповідач, за кожен день прострочення сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Нацбанку України за весь час прострочення.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 447,48 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 70,65 грн. та збитків від інфляції в сумі 237,47 грн. ґрунтуються на законі, а тому також підлягають задоволенню у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ “Ронекс-2” не заперечує факт наявності заборгованості за договором № 16/59-05 від 07.07.05 та не спростовує надані позивачем розрахунки штрафних санкцій, а лише посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме розгляд справи без участі представника, який не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Колегія суддів доводи скаржника до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою представників відповідача про їх отримання, які свідчать про те, що відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи 25.07.06 та 04.08.06.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.06 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи. Підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ронекс-2” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.06 у справі № 14/389 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Шипко В.В.