КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2006                                                                                           № 24/106

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Малетича М.М.

при секретарі:                              Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача -Рибка В.В. ( дов. № 056 від 06.01.06)

від відповідача– Лагода О.А.(дов. № 1230-410 від 22.09.06);

від відповідача 2 - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київське комунальне виробниче підприємство "Міськпаливо"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.05.2006

у справі № 24/106 (Смілянець В.В.)

за позовом                               Київське комунальне виробниче підприємство "Міськпаливо"

до                                                   1. Державне територіально галузеве об"єднання "Південно-Західна залізниця"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕБ”

про                                                  стягнення 4123,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2006 у справі № 24/106 в задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ФЕБ” не знаходиться в договірних відносинах з позивачем, не несе відповідальність за недостачу вантажу, тому є неналежним позивачем по справі № 24/106 , тому суд першої інстанції відмовив Київському комунальному виробничому підприємству “Міськпаливо” в задоволенні позову.

Відносно іншого відповідача по справі - Державного територіального галузевого об’єднання “Південно-західна залізниця” мотиви відмови в задоволенні позову в рішенні суду не наведені.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2006 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

В Доповненні до апеляційної скарги позивач зазначає про не дослідження наявності або відсутності вини першого відповідача ДТГО “Південно-західна залізниця” у втраті частини вантажу, а також відсутності в рішенні суду підстав, за якими перевізник звільняється від відповідальності.

Відносно звільнення ТОВ”ФЕБ” від відповідальності позивач в апеляційній скарзі посилається на загальні підстави відповідальності за заподіяння майнової шкоди, встановлені статтею 1166 Цивільного Кодексу України , на пункт 129 Статуту залізниць України, а також пункт 37 Статуту залізниць, який встановлює відповідальність вантажовідправника за договором перевезення за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у залізничній накладній.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Між Київським комунальним виробничим підприємством “Міськпаливо” ( покупець) та ТОВ “Енергопромкомплект”( продавець) 06.07.2005 було укладено Договір № 01-06/у за яким продавець зобов’язується продати, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію марок АКО, АМ, АС по цінах та в кількості, що визначаються в специфікаціях, які є невід’ємними частинами цього Договору. Додаток № 1 до Договору Специфікація № 1 встановлює ціни продажу ТОВ “Енергопромкомплект”.

По залізничній накладній № 52201780 у напіввагоні № 67906974 ТОВ “ФЕБ” 08.07.2005 відвантажило 69 т вугілля антрациту АМ на адресу позивача - ККВП “Міськпаливо”. Про приналежність цього вугілля ТОВ “Енергопромкомплект” відповідно до Договору № 01-06/у від 06.07.2005 в залізничній накладній не зазначено.

По прибуттю вантажу на станцію призначення встановлено, що на проміжній станції ім.Т. Шевченка встановлено нерівномірне навантаження, зліва по ходу поїзда є заглиблення на довжину 1-7 люків, на ширину 1500 мм глибиною 700 мм, а при зважуванні встановлено вагову недостачу вугілля 12495 кг, про що складено комерційний акт № 653774/25/15 від 11.07.2005. На станції призначення Київ-Петрівка розмір недостачі та обставини, за яких виявлено цю недостачу, підтвердились, про що зазначено в розділі “Ж” комерційного акту.

Стаття 307 Господарського кодексу України встановлює, що за договором перевезення вантажу одна сторона ( перевізник) зобов’язується доставити ввірений їй другою стороною ( вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі, Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

За таких обставин посилання суду першої інстанції в рішенні на відсутність між позивачем та ТОВ “ФЕБ” договірних відносин спростовується залізничною накладною № 52201780, яка є письмовою формою договору перевезення вугілля, відвантаженого ТОВ “ФЕБ” на адресу Київського комунального виробничого підприємства “Міськпаливо”.

Частина 5 статті 307 Господарського Кодексу України встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб’єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності із пунктом 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Нерівномірна поверхня вантажу – вугілля у напіввагоні № 67906974 з наявністю заглиблень не може бути підтвердженням відсутності ознак втрати вантажу під час перевезення, - тому нема підстав вважати нестачу 12,4 тонни недовантаженням вантажовідправника .

За таких обставин судом першої інстанції правильно відмовлено в позові до ТОВ “ФЕБ” , хоча і з інших підстав.

Стосовно стягнення вартості недостачі вугілля з залізниці – ДТГО “Південно-західна залізниця” слід зазначити наступне.

Стаття 34 Господарського процесуального Кодексу України встановлює, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пункт 130 Статуту залізниць України встановлює, що право на пред’явлення до залізниці позову має у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу – одержувач за умови пред’явлення накладної , комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Накладна та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

На вимогу судової колегії, викладену в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2006 по справі № 24/106, позивач надав оригінали залізничної накладної № 52201780 та комерційного акту № 653774/25/15, а документи в обґрунтування ціни вугілля відправника ТОВ “ФЕБ” не надав через те, що вантажовідправник не повідомив позивачу такі дані.

На підставі статті 38 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2006 по справі № 24/106 колегія суду зобов’язувала ТОВ “ФЕБ” надати суду документи бухгалтерського обліку, довідку тощо про ціну та загальну вартість вугілля, відвантаженого по накладній № 523201780 у вагоні № 67906974. ТОВ “ФЕБ” відмовився надати такі відомості, про що зазначено в телеграмі № 149 52 від 22.09.2006.

Абзац третій пункту 133 Статуту залізниць України встановлює, що до претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника, до претензії або позову щодо втрати, нестачі , псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред’явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

В специфікації до договору № 01-06/у від 06.07.2005 вказана ціна вугілля, за якою ТОВ “Енергопромкомплект” продав його Київському комунальному виробничому підприємству “Міськпаливо”( а.с.7).

Довідка –лист Науково-виробничого об’єднання “Вуглересурс” від 07.2005 ( а.с.9) стверджує про право власності ТОВ ”Енергопромкомплект” на вугілля, в тому числі у вагоні № 67906974.

Довідка – лист ТОВ “ФЕБ” № 258 від 07.07.2005 ( а.с.10) також стверджує про право власності ТОВ “Енергопромкомплект” на вугілля, в тому числі у вагоні № 67906974, але не вказує ціну, за якою було відвантажено вугілля.

У відзиві на позовну заяву ( а.с.50) ТОВ “ФЕБ” повідомляє, що оформлення залізничних перевізних документів та надання залізничного коду для відвантаження вагонів здійснював на замовлення МПП “Ника и К”.

Позивачем надано копію Рішення від 01.02.2006 Господарського суду м. Києва по справі № 6/762, яким вирішено розрахунки між продавцем ТОВ “Енергокомплект” та покупцем ККВП “Міськпаливо”. Ціну, за якою ТОВ “ФЕБ” відвантажив вугілля у вагоні № 67906974, цим рішення не встановлено.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивач не надав доказів , по якій ціні вантажовідправник ТОВ “ФЕБ” відвантажив вугілля по залізничній накладній № 52201780 на адресу вантажоодержувача, то позовні вимоги відносно Державного територіального галузевого об’єднання “Південно-західна залізниця” залишаються без розгляду.

За таких обставин рішення Господарського суду м. Києва від 24.05.2006 по справі № 24/106 винесено внаслідок неповного з’ясування обставин по справі з порушенням норм процесуального права і тому підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду м. Києва від 24.05.2006 у справі № 24/106 частково змінити, а апеляційну скаргу частково задовольнити.

2.          Пункт перший резолютивної частини рішення викласти в редакції:

“ В позові до Державного територіального галузевого об’єднання “Південно-західна залізниця” позовні вимоги залишити без розгляду.

В позові до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕБ” відмовити.

3.          В решті рішення Господарського суду м. Києва від24.05.2006 у справі № 24/106 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 24/106 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Малетич М.М.

27.09.06 (відправлено)