КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2006                                                                                           № 18/674

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Ковтун О.О. (дов. № 10/01/06 від 10.01.2006р.)

від відповідача - Коротун І.А. (дов. від 22.05.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Міжнародний Медіа Центр-СТБ"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.01.2006

у справі № 18/674

за позовом                               закритого акціонерного товариства "Міжнародний Медіа Центр-СТБ"

до                                                   закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах"

про                                                  стягнення 74902,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.01.2006р. (суддя Мандриченко О.В.) частково задоволено позов ЗАТ “Міжнародний медіа центр – СТБ” та стягнуто з ЗАТ “СК “Інкомстрах” 57 280 грн. 40 коп. заборгованості по договору № 404/04 від 27.09.2004р. про спонсорську підтримку створення програми (передачі), 10 889 грн. 15 коп. збитків від інфляції за період з жовтня 2004р. по жовтень 2005р. та відповідні судові витрати. Стягнення мотивовано наявністю заборгованості по оплаті вартості послуг по розміщенню спонсорських матеріалів. У задоволенні вимог щодо стягнення 6 733 грн. 01коп. пені судом відмовлено, посилаючись на те, що в договорі не передбачено даного виду відповідальності за неналежне виконання сторонами своїх договірних зобов’язань.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Заявник скарги вважає, що заявлені до стягнення на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України 6 733 грн. 01 коп. за своєю правовою природою є санкцією за користування чужими коштами, а не пенею, як це визначив суд, і застосування цієї норми є безумовним і не потребує окремого зазначення у договорі.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів заявника заперечив та просить рішення суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання укладеного між ЗАТ “Міжнародний медіа центр – СТБ” та ЗАТ “СК “Інкомстрах” договору № 404/04 від 27.09.2004р. про спонсорську підтримку створення програми (передачі) позивачем були надані відповідачу послуги по розміщенню спонсорських матеріалів у програмі “Автостиль” вартістю 127 280 грн. 40 коп. Надані послуги відповідачем оплачені частково, заборгованість на час прийняття рішення судом першої інстанції складала 57280 грн. 40 коп.

З огляду на виконання позивачем своїх зобов’язань за договором в повному обсязі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 57 280 грн. 40 коп. заборгованості та 10 889 грн. 15 коп. збитків від інфляції за період з жовтня 2004р. по жовтень 2005р.

Щодо заявлених до стягнення 6 733 грн. 01 коп. штрафних санкцій, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що передбачені ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань за своєю правовою природою є пенею.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарських зобов’язань.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором. Ця норма не вплинула на чинність Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, яким розмір пені за прострочення виконання грошового зобов’язання обмежений подвійною обліковою ставкою НБУ, а в цих межах повинен визначатися договором.

Таким чином, оскільки в договорі не передбачено даного виду відповідальності за неналежне виконання сторонами своїх договірних зобов’язань, то суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в стягненні 6 733 грн. 01 коп. пені.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи і нормам чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 25.01.2006р. у справі № 18/674 залишити без змін, а апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Міжнародний Медіа Центр-СТБ" - без задоволення.

2. Справу № 18/674 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.