КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2006                                                                                           № 8/109

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Студенця В.І.

при секретарі:                              Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача -Леонова О.В.(дов. № 01/ 5-06 від 04.05.2006);

від відповідача -не з”явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПП "Малік"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.06.2006

у справі № 8/109 (Катрич В.С.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна фірма "Сарепта"

до                                                   ПП "Малік"

про                                                  стягнення 91918,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 8/109 від 23.06.2006 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна фірма “Сарепта”; стягнуто з Приватного підприємства “Малік” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна фірма “Сарепта” 55000грн. основного боргу, 6918,53 грн. пені, 619,19 грн. держмита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду ґрунтується на тому, що приватне підприємство “Малік” несвоєчасно виконувало свої зобов’язання по оплаті медичної продукції, отриманої за період з 07.04.2005 по 05.08.2005 року по договору поставки № 1/04-2005 від 01.04.2005, на час винесення рішення суду залишився борг 55000 грн. та за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань відповідач повинен сплатити 6918,53 грн. пені згідно з умовами пункту 8.1 договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2006 в частині стягнення з Приватного підприємства “Малік” пені у розмірі 6918,53 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі приватне підприємство “Малік” зазначає, що позивачем не надано суду доказів виставлення рахунків на оплату, тобто термін оплати за отриманий товар не встановлено, і позивач до відповідача з вимогою про сплату боргу у відповідності із статтею 530 Цивільного Кодексу України не звертався.

У відповідності із статтею 101 Господарського процесуального Кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Представник позивача в судове засідання з’явився, заперечив проти апеляційної скарги .

Представник приватного підприємства “Малік” в судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засідання апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції за наявними у справі матеріалами без представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Між ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Сарепта” та Приватним підприємством “Малік” був укладений договір поставки № 1/04-2005 від 01.04.2005р. (далі – Договір).

Пункт 1.1 Договору передбачає, що ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Сарепта” зобов’язалося на протязі терміну дії Договору поставляти ПП “Малік” товари медичного призначення на підставі погоджених сторонами у накладних (специфікаціях, рахунках або інших підписаних представниками сторін документах) номенклатурі та обсягу, а ПП “Малік” зобов’язалося прийняти та оплатити товар згідно з умовами Договору.

Сторони погодили, що ціни на товар визначаються у двосторонніх накладних, специфікаціях, рахунках або інших погоджених сторонами у письмовій формі документах , про що зазначено у п.2.1 Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Сарепта” зобов’язалося поставити товар ПП “Малік” окремими партіями у кількості, асортименті та терміни, погоджені сторонами у накладних (специфікаціях, рахунках або інших підписаних представниками сторін документах.

Згідно п. 5.1 Договору розрахунки за договором здійснюються на умовах відстрочки платежу терміном 30 календарних днів з моменту отримання товару.

В матеріалах справи присутня копія видаткової накладної № 05-0001925 від 01.07.2005р. на суму 258904,58 грн. (а.с. 36-37), відповідно до якої позивач поставив товар медичного призначення відповідачу на загальну суму 258904,58 грн.

В суді першої інстанції позивачем було подано уточнення позовних вимог, в якому зазначено, що на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар медичного призначення на суму 344015,85 грн.

Відповідно до накладних на повернення постачальнику № ВзП-0070 від 05.09.2005р., № ВзП-0082 від 10.10.2005р., № ВзП-0064 від 23.08.2005р., № ВзП-0073 від 15.09.2005р., відповідач повернув частину товару медичного призначення на суму 121079,90 грн.

Крім того, відповідачем було частково перераховано на рахунок позивача борг в сумі 30000,00 грн., станом на 17.02.2006 заборгованість становила 70000 грн..

Між ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Сарепта” та Приватним підприємством “Малік” підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.06.2006р.( а.с. 127), зі змісту якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 55000,00 грн.

.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Умовами пункту 5.1 Договору передбачено, що розрахунки за Договором здійснюються на умовах відстрочки платежу терміном 30 календарних днів з моменту отримання товару. Якщо покупець – ПП “Малік” не скористався своїм правом на повернення неякісного товару з відмовою від його оплати, то він повинен оплатити отриманий товар протягом 30 календарних днів.

Умовами Договору не передбачена оплата отриманого товару лише після надходження від постачальника рахунку на оплату. Навпаки, пункт 6.2 Договору зобов’язує постачальника прийняти від покупця суму вартості товару у відповідності із накладними ( специфікаціями, рахунками або іншими підписаними представниками сторін документами, які є невід’ємною частиною цього Договору).

Зважаючи на вищезазначене, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача 55000 грн. суму основного боргу, яка виникла внаслідок порушення відповідачем зобов’язань , встановлених Договором.

Як передбачено п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п.8.2 Договору передбачено, що у випадку затримки оплати товару ПП “Малік”, сплачує ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Сарепта” пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача 6918,53 грн. пені.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, відповідачем не було доведено з посиланням на конкретні документи того факту, що ним не виконувались зобов’язання за Договором.

За таких обставин колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від 23.06.2006 у справі № 8/109 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Малік” без задоволення.

2. Матеріали справи № 8/109 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Студенець В.І.

21.09.06 (відправлено)