КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2006                                                                                           № 8/576-31/184

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Зубець Л.П.

Шипка В.В.

при секретарі:                              Спичаку О.М.

За участю представників:

від позивача - Осипенко Д.І. (дов. № б/н від 13.12.2005);

від відповідача 1- Ясиновський І.Г. (дов. № 055-01/478 від 19.06.06); від відповідача 2: не з’явився;

від відповідача 3: не з’явився;

від відповідача 4: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.06.2006

у справі № 8/576-31/184 (Качан Н.І.)

за позовом                               Приватного підприємства "Будівельно-монтажне підприємство зв'язку"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція"

Дочірнього підприємства по реконструкції та будівництву № 11 "АК Київреконструкція"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будторг"

Дочірнього підприємства № 4 ТОВ "Будівельна компанія "Будторг"

про                                                  стягнення 39673, 61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2006 у справі № 8/576-31/184 позов задоволено: стягнуто на користь Приватного підприємства “Будівельно-монтажного підприємства зв’язку” заборгованість у сумі 36667,61грн., пеню у сумі 3006грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 396,74грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. за рахунок субсидіарної відповідальності Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київреконструкція” та його дочірніх підприємств - Дочірнього підприємства № 4 Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Будторг” та Дочірнього підприємства по реконструкції та будівництву № 11 Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київреконструкція”.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові відмовити. Підставами для скасування рішення суду скаржник зазначає неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, але його представник у судовому засіданні проти доводів скарги заперечував та просив рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2006 у даній справі залишити без змін.

Представники відповідачів 2, 3, 4 у судове засідання не з’явились, відзиву на апеляційну скаргу не надіслали. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів 2, 3, 4.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

В серпні 2004 року позивач звернувся з вимогою про застосування субсидіарної відповідальності до ВАТ «АК «Київреконструкція» і його корпоративних підприємств та їх фактичних правонаступників.

Колегією суддів встановлено, що 22.11.2002 року між Дочірнім підприємством по реконструкції та будівництву № 11 Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" - «замовник» та Приватним підприємством " Будівельно - монтажне підприємство зв'язку" -«підрядчик» був укладений договір № 28. Відповідно до п. 2.1 якого «замовник» доручає, а «підрядчик» зобов'язується виконати загально-будівельні роботи в м. Києві у відповідності з погодженою «замовником» проектно-кошторисною документацією в терміни встановлені договором.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що датою початку будівництва є дата зарахування суми авансу на розрахунковий рахунок «підрядчика».

Умовами договору також передбачено, що до початку робіт «замовник» перераховує «підрядчику» суму авансу для придбання матеріалів та інженерної підготовки будівництва. Сума авансу складає 30% від кошторисної вартості робіт.(п.5.1, п.5.2 договору)

Пунктом 5.3 договору передбачено, подання «підрядчиком» щомісяця 25 числа за фактично виконані роботи «замовнику» для підписання Форми КБ-2в і 30 числа Форму КБ-3. «Підрядчик» надає «замовнику» за поточний місяць в межах договірної ціни розрахунок фактичної вартості матеріалів.

Оплата виконаних робіт здійснюється «замовником» після підписання форми КБ-3 в погоджені терміни на протязі 1 місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з листопада 2002р. по липень 2003р. позивач виконав обсяг ремонтних робіт по реконструкції і будівництву жилого будинку за адресою: м. Київ вул. Димитрівська, 62/20 на загальну суму 169164,28 грн.

Позивач стверджує, що відповідач 2 - Дочірнє підприємство по реконструкції та будівництву № 11 Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" частково розрахувався, отже сума основної заборгованості становить 36667,61 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 01.06.2004 року.

Сторони передбачили в договорі, що при несвоєчасній оплаті виконаних робіт «замовник» сплачує «підрядчику» пеню в розмірі 0,3 % від вартості виконаних робіт за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки (п.18.2 договору). Розмір пені за період прострочення виконання зобов’язання становить 3006,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що на день розгляду справи загальна заборгованість перед позивачем не погашена та становить 39763,61 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, та ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного та господарського законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом першої інстанція і підтверджується матеріалами справи, з вини ВАТ «АК Київреконструкція» - засновника та контролюючого підприємства, володіючи контрольним пакетом (100%) в статутному фонді ДП №11 ВАТ «АК «Київреконструкція» (ДП № 4 ТОВ «Будторг») виникли обставини, що припинили господарську та виробничу діяльність та призвели до стану стійкої фінансової неплатоспроможності корпоративного підприємства та унеможливили виконання розрахунків за договором.

Так, 18.06.2004р. у м. Харкові відбулися виїзні позачергові загальні збори акціонерів ВАТ «АК Київреконструкція». Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «АК «Київреконструкція» від 18.06.2004р. було ухвалено продати корпоративні права на декілька дочірніх підприємств, одним з яких було Дочірнє підприємство по реконструкції та будівництву № 11 Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

Відповідно до ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомірності, передбачені законом та статутними документами.

Колегією суддів встановлено, що ВАТ «АК Київреконструкція» являється одноосібним засновником, який володіє 100% часткою у Статутному фонду дочірнього підприємства згідно установчих документів Дочірнього підприємства по реконструкції та будівництву № 11 Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07.12.2004р. встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів ДП № 11 реорганізовано в ДП № 4 ТОВ «Будторг» та Дочірнє підприємство № 4 визнано правонаступником ДП №11.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Тому доводи сторін щодо правонаступництва не потребують додаткового судового дослідження.

В підтвердження апеляційної скарги, скаржник та інші відповідачі не надали суду доказів щодо фактичної передачі корпоративних прав чи будь-яких обмежень їх прав. Одночасно з тим, в матеріалах справи знаходиться акт, згідно до якого на виконання наказу № 12 ВАТ «АК «Київреконструкція» від 05.04.2004р. ДП по реконструкції та будівництву № 11 ВАТ «АК «Київреконструкція» повернуло ВАТ «АК «Київреконструкція» основні засоби 1 групи, що знаходилися в повному господарському віданні ДП по реконструкції та будівництву № 11 ВАТ «АК «Київреконструкція».

Доводи та заперечення скаржника проте, що спірний Договір укладався з конкретним замовником, а не засновником та посилання на не передбачену у договорі солідарну відповідальність і помилкове застосування норм ст. 126 ГК України, не приймається колегією суддів як належне обґрунтування позиції. Оскільки відповідно до ч.6 ст. 126 Господарського кодексу України, якщо корпоративне підприємство через дії або бездіяльність холдингової компанії виявиться неплатоспроможним та визнається банкрутом, то холдингова компанія несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями корпоративного підприємства.

Судом першої інстанції детально проаналізовано причини і прийняті відповідачами заходи, щодо поліпшення фінансово-господарської діяльності господарюючих суб'єктів відповідача та дії направлені на виконання договірних зобов'язань.

Так, до матеріалів справи залучено інформацію надану ВДВС Голосіївського РУЮ, щодо розшуку майна боржника при виконанні виданого по справі наказу суду від 06.12.2005 року якою підтверджується безрезультатність розшуку майнових активів Дочірнього підприємства № 4 ТОВ «Будторг».

З листування про примусове виконання списання коштів з банківських рахунків також засвідчується факт повернення платіжних вимог без виконання чи з причин відсутності коштів на рахунках божника.

До матеріалів справи залучено копію зведеного виконавчого провадження за декількома виконавчими наказами до ДП № 4 ТОВ «Будторг» про стягнення коштів які залишились не виконаними за вказаних вище причин.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджується колегією суддів неплатоспроможність ДП № 4 ТОВ «Будторг», яке є правонаступником ДПРБ № 11.

Як передбачено Договором факт здачі робіт по їх закінченню оформлюється окремим актом прийому-передачі відповідно до діючих правил оформлення виконаних робіт, ініціатива складання Акту про виконання робіт покладається на виконавця, у нашому випадку, на позивача. При цьому скаржником не спростовано об'єм та якість виконаних позивачем робіт, що передані замовнику в строк, тому вимоги позову в основній частині визнаються судом доведеними.

З 01.01.2004 року набрали чинності Цивільний та Господарський кодекси України.

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 10. "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 1 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

Пункт 5 "Прикінцевих положень" Господарського кодексу України передбачає, що положення Господарського кодексу України щодо відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов'язань застосовуються у разі, якщо ці порушення були вчинені після набрання чинності зазначеними положеннями, крім випадків, коли за порушення господарських зобов'язань була встановлена інша відповідальність договором, укладеним до зазначеного в пункті 1 цього розділу строку.

Оскільки правовідносини сторін за Договором продовжувались у 2004 році, то відповідно застосуванню підлягають норми ГК України та ЦК України.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Посилання відповідача та його доводи визнаються судом недоведеними, оскільки відповідач належні докази суду не пред'явив, факт розрахунків за укладеним Договором не здійснив.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Позивач документально підтвердив не виконання розрахунків в установлений Договором термін, а тому, перевіривши розрахунок пені, колегія суддів вважає, що вона підлягає стягненню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2006 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи. Підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київреконструкція” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2006 у справі № 8/576-31/184 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Шипко В.В.

26.10.06 (відправлено)