КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2006                                                                                           № 30/382

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Шипка В.В.

Борисенко І.В.

при секретарі:                              Шевченко Я.А.

За участю представників:

від позивача: Ткаченко М.В. (дов. б/н від 17.11.06р.);

від відповідача 1: Звєрєв М.А. (дов. № 10 від 20.01.06р.);

від відповідача 2: Зозуля О.Б. (дов. № 355/Л від 09.10.06р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.09.2006

у справі № 30/382 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Київгума"

Акціонерного банку "Аллонж"

про                                                  визнання кредитного договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “МАС” (далі-позивач) звернулось з позовом до Закритого акціонерного товариства “Київгума” (далі-відповідач1) та Акціонерного банку “Аллонж” (далі-відповідач2) про визнання договору на відкриття кредитної лінії № 426 від 23.01.2002 р. та додаткових угод №№ 1-20 до вищезазначеного договору, укладених між ЗАТ “Київгума” та АБ “Аллонж” недійсними з моменту їх укладення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2006 у справі № 30/382 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати.

Скаржник зазначає, що директор ЗАТ “Київгума” не мав права та повноважень на підписання кредитної угоди та додаткових угод до неї, оскільки не погоджував їх укладення з загальними зборами товариства та на момент підписання з ним не було укладено трудового договору.

Крім того, на його думку він як акціонер який володіє 93 відсотками акцій ЗАТ “Київгума”, може звертатись до суду з позовом про визнання недійсною угоди укладеної між ЗАТ “Київгума” та АБ “Аллонж”, у випадку порушення його прав.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлену апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідач1 відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак його представник у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідач 2 відзиву на апеляційну скаргу не надав, але його представник у судовому засіданні проти доводів скарги заперечував та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

23.01.2002 року між Акціонерним банком “Аллонж” та Закритим акціонерним товариством “Київгума” було укладено договір на відкриття кредитної лінії № 426 на суму 500 000 гривень на строк з 23.01.02. по 23.01.03. з виплатою 26 % річних за користування кредитом.

Протягом 2003 - 2004 років сторонами були підписані додаткові угоди до договору на відкриття кредитної лінії № 426, якими пролонгований строк дії зазначеного кредитного договору до 21.01.05, а з 02.09.03 встановлена лімітна сума кредиту в розмірі 11300000,00 гривень.

Товариство з обмеженою відповідальністю “МАС” вважаючи, що договір на відкриття кредитної лінії та додаткові угоди до нього порушують його права акціонера звернулось з позовом до Закритого акціонерного товариства “Київгума” та Акціонерного банку “Аллонж” про визнання договору на відкриття кредитної лінії № 426 від 23.01.2002 р. та додаткових угод №№ 1-20 до вищезазначеного договору недійсними з моменту їх укладення.

Відмовляючи в задоволенні позову Господарський суд м. Києва виходив з того, що до суду з позовом можуть звертатись підприємства та організації за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи - позивача у справі.

ЗАТ “Київгума”, яке є стороною оспорюваного позивачем договору, являється самостійним суб'єктом господарювання.

В силу ст. 67 Господарського кодексу України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Укладаючи договір на відкриття кредитної лінії № 426 від 23.01.02. та додаткових угод № 1-20 до вищезазначеного договору, сторони діяли виходячи з принципу свободи договору, здійснюючи господарську діяльність на власний ризик.

ТОВ “МАС” не є стороною по даному договору і належних доказів на підтвердження порушення цією угодою його прав та охоронюваних законом інтересів позивач суду не надав, тому в позові було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, крім того вважає за необхідне зазначити наступне.

Як одну із підстав недійсності спірних договору та угод позивач зазначає, що при укладанні з „Аллонж” договору на відкриття кредитної лінії №426 від 23.01.2002р. та додаткових угод до нього №№1-20, директор ЗАТ „Київгума” не погодив та не отримав повноважень від Загальних зборів Товариства на укладання таких угод.

Однак, як вбачається із п. 7.9. статуту ЗАТ „Київгума”, директор Товариства без довіреності представляє Товариство перед всіма підприємствами, організаціями, установами в Україні та за її межами, розпоряджається майном та коштами Товариства, підписує локальні нормативні акти, договори, інші документи, видає довіреності, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, застосовує заходи заохочення та накладає стягнення; вносить до Загальних Зборів акціонерів проекти бюджету Товариства на поточний рік.

Пп. з) п. 7.3. статуту передбачено, що Загальні збори погоджують укладення договорів (угод) на суму, що перевищує суму, встановлену Загальними зборами акціонерів.

Позивач не надав жодного доказу, який би засвідчував, що Загальні збори акціонерів ЗАТ „Київгума” встановили розмір суми договору при перевищенні якої необхідне їхнє погодження на його укладення.

Також, позивач в обґрунтування своєї апеляційної скарги стверджує, що директор Товариства не мав права укладати спірні договір та додаткові угоди, оскільки на момент їх укладення, в порушення п. 7.10. статуту з ним не було укладено трудовий договір (контракт).

Апеляційний суд не приймає до уваги зазначені твердження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 КзпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Зважаючи на те, що укладення спірних договору та додаткових угод було здійснено на протязі 2002-2004 років, які підписані з боку ЗАТ „Київгума” директором Шевченко С.А. і підпис якого було завірено печаткою Товариства, колегія суддів прийшла до висновку, що його було фактично допущено до роботи директора ЗАТ „Київгума”.

Крім того, відповідно до ст. 63 ЦК України 1963 року, що діяла на момент підписання спірних договору та додаткових угод, угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою.

Таке ж правило закріплено в ст. 241 ЦК України 2003 року.

Оскільки ЗАТ „Київгума” постійно продовжувало термін кредитного договору, отримувало кошти по ньому і відповідно не повертало їх як безпідставно отримані, колегія суддів вважає зазначені дії відповідача1 належним їх схваленням.

Тому договір на відкриття кредитної лінії № 426 від 23.01.2002 р. та додаткові угоди №№ 1-20 до вищезазначеного договору навіть при підписанні їх не уповноваженою особою або з перевищенням повноважень останньою, створювали б цивільні права та обов'язки для ЗАТ „Київгума”.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2006 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи. Підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “МАС” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2006р. у справі № 30/382 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Шипко В.В.

Борисенко І.В.