ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.07.06р.

Справа № А37/167

за позовом Західно - Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Павлоград

до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м.Київ в особі Філії - Павлоградського відділення №2992 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м.Павлоград

про стягнення заборгованості 1600,00 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

Секретар Грузін І.М.

Представники:

Від позивача: Несененко О.А. –дов.№15021/10 від 26.06.06р.

Тітов Є.Г. - дов.№13678/10 від 07.06.06р.

Від відповідача: Стаднік Н.О. - дов.№3146 від 18.05.06р.

На підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошена вступна та резолютивна частина.

СУТЬ СПОРУ:

Західно - Донбаська об'єднана державна податкова інспекція (далі - позивач) звернулася з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Павлоградського відділення №2992 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі –відповідач) і просить суд стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету заборгованість по сплаті за торгові патенти в сумі 1600,0грн. в рахунок погашення податкового боргу філії. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наявність податкового боргу на зазначену суму.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він завчасно попередив позивача про припинення діяльності за отриманими патентами та повернув їх, тому не повинен сплачувати їх вартість.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.7.4 Положення про Філію –Павлоградське відділення №2992 відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк”, зареєстрованого Головним управлінням НБУ у м. Києві 23.11.2004року, відділення самостійно сплачує податки, обов’язкові збори та платежі та на підставі п.4.1.4 зазначеного Положення має право користуватися правами учасників судового процесу.

Відповідач в особі відділення звернувся до позивача із заявками на отримання торгових патентів для здійснення діяльності пунктів обміну валюти за адресами: м. Павлоград, Центральний ринок, магазин „Конвалія” та вул.Шевченко,120 в приміщенні магазина ВАТ „Павлоградська швейна фабрика” на три роки з 01.05.2004року по 30.04.2007року зі сплатою вартості кожного торгового патенту на суму 2880,0грн. за ІІ квартал 2004року та останній місяць 2007року.

Листом від 30.06.2005року №3394 відповідач звернувся до позивача з проханням анулювати торгові патенти №111649, виданий 28.04.2004року, та №1111651, виданий 28.04.2004року, у зв’язку з припиненням з 01.07.2005року діяльності пунктів обміну валют за вищевказаним адресами. Торгові патенти повернуті позивачу.

Листом від 31.05.2005року №3253 відповідач просив позивача зарахувати одноразову суму, внесену у момент придбання торгових патентів, як оплату за липень 2005року.

За обставинами справи, позивачем станом на 14.06.2005року нарахований відповідачу щоквартальний платіж з вартості торгових патентів в сумі 5760,0грн., що складає 960,0грн.(щомісячна вартість патентів) Х 3 місяця (липень, серпень, вересень 2005року) Х 2 (кількість патентів), зменшено цю суму на суму переплати в розмірі 4160,0грн., і, таким чином, пред’явлено до сплати 1600,0грн.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” патентуванню підлягають операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах обміну іноземної валюти.

Вартість торгового патенту на здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями встановлюється у фіксованому розмірі 960 гривень за календарний місяць. (ч.4 ст.4 Закону).

Оплата вартості торгового патенту на здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями здійснюється щоквартально до 15 числа місяця, який передує звітному кварталу. (ч.5 ст.4 Закону).

Частиною 3 статті 2 зазначеного Закону також передбачено, що суб'єкт підприємницької діяльності, який припинив діяльність, яка відповідно до цього Закону підлягає патентуванню, до 15 числа місяця, що передує звітному, письмово повідомляє про припинення такої діяльності відповідний державний податковий орган. При цьому торговий патент підлягає поверненню до державного податкового органу, що видав його, а суб'єкту підприємницької діяльності повертається надмірно сплачена сума вартості торгового патенту.

З огляду викладеного слід зазначити, що вартість спірних патентів за суттю спору визначена Законом за календарний місяць, а підлягає сплаті щоквартально. При цьому Закон припускає можливість припинити діяльність, що підлягає патентуванню, в будь-який місяць, що надає право суб’єкту підприємницької діяльності отримати переплату у розмірі вартості патенту за календарний місяць.

Враховуючи наведене, суд погоджується з запереченнями відповідача і зазначає, що за обставинами справи податковий борг відсутній, а навпаки, має місце переплата вартості патентів у сумі 2240,0грн., що сталося внаслідок розрахунку: 4160,0грн. (переплата, що сторонами не заперечується.) –1920,0грн. (вартість 2-х спірних патентів за липень 2005року).

Таким чином, позов не підлягає задоволенню, оскільки наявність податкового боргу, який просить стягнути позивач, не підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 94,157-163,254 п.п.3,6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Б.КЕСЯ

Постанова оформлена у повному обсязі 02.08.2006року