КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2006                                                                                           № 2/306

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової С.О.

суддів:                                         Зубець Л.П.

Шипка В.В.

при секретарі:                              Дорошенко К.М.

За участю представників:

від позивача: Корнійко В.В.(дов. № 440/07-Р від 21.07.06);

від відповідача: Осмолик І.А. (дов. № б/н від 25.05.06)

від прокуратури: Суходольський С.М. – посв. № 50 від 06.03.02

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекреаційно-оздоровчий центр"Зелений Порт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.08.2006

у справі № 2/306 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради

до                                                   Голосіївської районної в м. Києві ради

Товариство з обмеженою відповідальністю ""Рекреаційно-оздоровчий центр "Зелений Порт"

про                                                  визнання недійсним інвестиційного договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.06 у справі № 2/306 позов задоволено: визнано недійсним Договір на інвестування будівництва від 23 червня 2003 року, підписаний між Голосіївською районною у м. Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекреаційно-оздоровчий центр "Зелений порт" з моменту його підписання. Судові витрати розподілені між відповідачами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові відмовити. Підставами для скасування рішення суду скаржник зазначає невідповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права. Зокрема, відповідач 2 не погоджується з висновком суду про те, що органи місцевого самоврядування не являються суб'єктами господарювання, а отже і не мають права займатися господарською діяльністю, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Пунктом 1 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію.

Голосіївська райрада являється учасником господарських відносин згідно ст. 2 ГК України, де зазначено, що "учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією..."

Відповідач 2 приходить до висновку, що суб'єкти господарювання - це і є учасники господарських відносин, до яких відносяться і органи місцевого самоврядування, а отже і Голосіївська районна у м. Києві рада.

Статтею 55 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління та права оперативно-господарського використання майна.

П. 2 ст. 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає особливості повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів.

Районні у містах ради та їх виконавчі органи здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах.

Відповідач 2 наголошує, що земельна ділянка площею біля 9 га на Жуковому острові Голосіївського району м. Києва є нерухомим майном, що знаходиться у комунальній власності зазначеного району і відповідно до п. 3 ст. 55 ГК України Голосіївська районна у м. Києві рада мала право здійснювати управління даною ділянкою шляхом спільного інвестування проектно-вишукувальних і будівельно-монтажних робіт по будівництву рекреаційного та спортивно-оздоровчого комплексу.

Відповідач 1 подав до суду заяву про підтримку апеляційної скарги, в якій зазначає про необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність його нормам матеріального права, у зв’язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

У судовому засіданні представники відповідачів підтримали свої доводи та вимоги.

Представник прокуратури у судовому засіданні проти доводів скарги заперечував та просив рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.06 у даній справі залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників відповідачів та прокуратури, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів встановила наступне:

23 червня 2003 року між Голосіївською районною у м. Києві радою та ТОВ "РОЦ "Зелений порт" було підписано Договір на інвестування будівництва, яким передбачено спільне інвестування проектно-вишукувальних і будівельно-монтажних робіт по будівництву рекреаційного та спортивно-оздоровчого комплексу на Жуковому острові Голосіївського району м. Києва.

У п. 5.1. Договору на інвестування будівництва зазначається, що після закінчення будівництва та вводу об'єкту в експлуатацію, Голосіївська районна рада у м. Києві та ТОВ "РОЦ "Зелений порт" отримують частки об'єкту пропорційно дольовому внесенню інвестицій, а саме: Голосіївська районна у м. Києві - 49%, ТОВ "РОЦ "Зелений порт" - 51%.

У поданій до суду позовній заяві Київська природоохоронна прокуратура зазначає, що Голосіївська районна рада у м. Києві не є суб’єктом господарювання, у неї відсутня дієздатність щодо укладення зазначеного договору, у зв’язку з чим просить вищевказаний договір визнати недійсним на підставі п.п. 1,2 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання визнаються суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Стаття 55 ГК України дає тлумачення поняттю "суб'єктів господарювання"- це учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність в межах цього майна.

Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи господарських організацій.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районним у містах радам, а отже і Голосіївській районній у м. Києві раді, не надано компетенції здійснювати зазначені в Договорі дії, тобто займатися господарською діяльністю.

Окрім того, дана діяльність відповідно до ст. 26 вищезазначеного Закону відноситься до виключної компетенції міських рад, що свідчить про перевищення меж повноважень Голосіївською районною у м. Києві радою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Голосіївська районна у м. Києві рада не наділена відповідною компетенцією щодо здійснення господарської діяльності, тобто не являється суб'єктом господарювання, тому не мала права укладати та підписувати Договір на інвестування будівництва від 23 червня 2003 року щодо інвестування проектно-вишукувальних і будівельно-монтажних робіт по будівництву, а також вийшла за межі наданих їй відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання.

Колегія суддів не приймає до уваги твердженням Відповідача 2 стосовно того, що земельна ділянка на Жуковому острові Голосіївського району є нерухомим майном, що знаходиться у комунальній власності зазначеного району, а отже Голосіївська районна у м. Києві рада мала право здійснювати управління даною ділянкою шляхом спільного інвестування на основі п. 3 ст. 55 Господарського кодексу України, оскільки таким правом наділені суб'єкти господарювання, які реалізують свою господарську компетенцію.

Оскільки Голосіївська районна у м. Києві рада не є суб'єктом господарювання відповідно до діючого законодавства, то не наділена відповідною господарською компетенцію, а отже і не може реалізувати її.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Голосіївська районна у м. Києві рада не мала права укладати та підписувати Договір на інвестування будівництва від 23 червня 2003 року.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.06 року у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рекреаційно-оздоровчий центр “Зелений порт” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.06 у справі № 2/306 – без змін.

Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Алданова С.О.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Шипко В.В.