ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2006 р. Справа № 15/206-06

Суддя господарського суду Курко О.П.

при секретарі судового засідання Деркач В.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Прокурора Мурованокуриловецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (, вул. Зодчих, 22, м.Вінниця, 21037)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурованокуриловецький райсількомунгосп" (, вул. Леніна, 149, смт. Муровані Курилівці, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, 23400)

про стягнення заборгованості по страхових внесках на суму 5199,90 грн.

Представники :

позивача : Гнатюк М.А., Сівак В.С., Мороз О.В., діючі за дорученнями

відповідача : Пилявець В.Л., Андрушко Т.Д., діючі за дорученнями, Олійник М.І. -                      директор

прокурор: Гущіна Н.В., прокурор відділу прокуратури Вінницької області

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурованокуриловецький райсількомунгосп" заборгованості по страховим внесках до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 3244,51 грн., 245,35 грн. пені та 1710,04 грн. фінансових санкцій, всього на загальну суму 5199,90 грн.

Відповідач у відзиві на позову заяву проти позову заперечує мотивуючи тим, що позивач не надав підтверджуючих доказів існування заборгованості ТОВ "Мурованокуриловецький райсількомунгосп" щодо перерахування страхових внесків на час подання позовної заяви. Окрім того, рішення Шаргородської міжрайонної ВД ФСС з ТВП № 25 від 28.05.2004 р., прийняте за наслідками перевірки ТОВ "Мурованокуриловецький райсількомунгосп", отримано головним бухгалтером підприємства 28.05.2004 р.

08.06.2004 р. позивачу стало відомо про порушення і початок перебігу річного процесуального строку звернення до суду. Даний строк закінчився о 24-й годинні 08.06.2005 р. і таким чином, позивачем пропущено без поважних причин строк звернення до суду.

Заявою про уточнення позовних вимог від 29.05.2006 р. позивач зменшує суму позовних вимог, мотивуючи тим, що згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 20.04.2006 р. та акту звірки взаєморозрахунків станом на 15.05.2006 р. загальна заборгованість страхувальника –ТОВ «Мурованокуриловецький райсількомунгосп»перед Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності складає 2007,90 грн., що включає і заборгованість по страхових внесках в розмірі 20,52 грн., строк сплати яких не настав (поточна заборгованість), яка не вважається недоїмкою, що підтверджується Звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за І-й квартал 2006 р. Таким чином, заборгованість ТОВ «Мурованокуриловецький райсількомунгосп»перед Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності складає 1987,38 грн.

У поясненні від 01.04.2006 р. відповідач зазначає, що позапланова перевірка позивачем була проведена без належних на то підстав та з порушенням вимог статті 3 Указу Президента України від 23.07.1998 р. № 817/98 "Про деякі заходи дерегулювання підприємницької діяльності", що призвело до невірних висновків по результатах перевірки та неповному з’ясуванню всіх обставин справи. Окрім того, перевірка проводилась у відсутності директора підприємства та головного бухгалтера та у відсутності у працівників Позивача доручення на право проведення перевірки.

В акті перевірки від 27.05.2004 р. відсутня фактична заборгованість Відповідача перед позивачем станом на 01.04.2004 р., з посиланням на первинні бухгалтерські документи відповідача. Також, ревізорами не з’ясовані дані про фактичну заборгованість відповідача перед позивачем за наслідками перевірки, а рішення від 28.05.2004 р. було надіслано відповідачу після закінчення строків встановлених чинним законодавством для його оскарження. Акт ревізії не був узгоджений у встановленому порядку. У розрахунках не вказано термін сплати внесків, суми, фактичної заборгованості, належним чином не підраховано кількість днів простроченого платежу, не зазначено суми, що належить до сплати, суми фактично сплачені.

До того ж, заборгованість по внесках до фонду на суму 20,52 грн. перерахована платіжним дорученням № 70 від 25.04.2006 р.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував, що Виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена перевірка правильності нарахування, повноти сплати страхових внесків та їх цільового використання за період з 01.01.2003р. по 31.03.2004р. ТОВ "Мурованокуриловецький райсількомунгосп". Перевіркою встановлена прострочена заборгованість по внесках в сумі 3212,52 грн., донараховані страхові внески на суму 0,44 грн., виявлені неприйняті до заліку виплати в сумі 31,55 грн., нарахована пеня в сумі 245,35 грн., про що складений акт від 27.05.2004р.

На підставі даного акту позивачем прийнято рішення № 25 від 28.05.2004р. та застосовано до відповідача платежі та штрафні санкції в таких розмірах: не прийняті до заліку виплати - 31,55 грн., нарахована пеня - 245,35 грн., донараховані внески - 0,44 грн., фінансові санкції - 1710,04 грн. Всього на загальну суму 1987,38 грн.

Згідно п. 16.1 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001р. № 38 обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування сум фінансових та штрафних санкцій за матеріалами ревізій, здійснене робочим органом Фонду, є помилковим, покладається на платника страхових внесків.

У разі коли платник страхових внесків вважає, що орган Фонду невірно визначив суму фінансових та штрафних санкцій або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, або виходить за межі його компетенції, встановленої законодавством, такий страхувальник має право звернутися до органу Фонду із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які страхувальник вважає за потрібне надати.

Скарга повинна бути подана органу Фонду протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання страхувальником рішення органу Фонду, що оскаржується. Орган Фонду зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги страхувальником на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли орган Фонду надсилає страхувальнику рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий страхувальник має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до органу Фонду вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до органу Фонду вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу Фонду за заявою страхувальника не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи а також пояснення відповідача, Рішення № 25 від 28.05.2004р. про застосування та стягнення сум штрафних санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства по загальнообов’язковому державному соціальному страхуванню зі сторони останніх оскаржено не було

Суд не приймає заперечення відповідача з приводу невірного встановлення та відображення по звіту заборгованості із виплати заробітної плати, в зв’язку з тим, що реалізована працівникам товариства продукція, товари в січні-березні 2000р. на суму 59689,02 грн., по якій оплата проводилась протягом серпня 2004р. - червня 2005р., врахована ревізорами при перевірці як виплата заробітної плати, оскільки жодних доказів невірності відображення даної заборгованості по звітам, чи внесення помилки при визначені заборгованості з виплати заробітної плати з урахуванням заборгованості за минулі роки попереднім бухгалтером підприємства, на що посилався в судовому засіданні відповідач, останнім надано не було.

Згідно ст. 30 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання" страхувальник-роботодавець несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником, у тому числі через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. За порушення строку реєстрації страхувальника як платника страхових внесків або несвоєчасність сплати страхових внесків на нього накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми належних до сплати страхових внесків за весь період, який минув з дня, коли страхувальник повинен був зареєструватися.

За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми. За порушення порядку витрачання страхових коштів накладається штраф у розмірі 50 відсотків належної до сплати суми страхових внесків. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

На підстави даної норми Закону позивачем визначена заборгованість відповідача перед Фондом в сумі 1987,38 грн.

Суд також не приймає заперечення відповідача щодо порушення позивачем строків звернення до адміністративного суду, оскільки згідно п.2 ст. 30 вказаного Закону строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до ст. 86 даного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об’єктивному досліджені.

Враховуючи викладені обставини а також те, що відповідач доказів на спростування позовних вимог не надав, вимоги позивача в сумі 1987,38 грн. знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, зокрема в акті перевірки від 27.05.2004р., рішенні № 25 від 28.05.2004р., суд приходить до висновку що позов на зазначену суму був доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурованокуриловецький райсількомунгосп" ( 23400, вул. Леніна, 149, смт. Муровані Курилівці, Вінницької обл., , р/р 260035475 в ВОД АППБ "Аваль", МФО 302247) на користь Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (21037, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, р/р 0814 в УДК у Вінницькій області, МФО 802015, ЗКПО 26076756) заборгованість в сумі 1987,38 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Курко О.П.