ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.06р.

Справа № 33/232-06

За позовом: Запорізького виробничого підприємства «Неон» Українського товариства глухих, м. Запоріжжя

до відповідача: ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Кривий Ріг

про: стягнення 2576 грн. заборгованності

Суддя Разіна Т.І.

Представники:

від позивача: представник Кіргож Т.П. за довіреністю №05-07/852 від 31.10.06.

від відповідача: представник Смирний О.С. за довіреністю № 06/12 від 03.01.06

в засіданні приймали участь: -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2576 грн. вартості трансформаторів, поставлених по договору поставки № 1411-08-01/04 від 22.11.2004 року.

Представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити в заявленій сумі.

Представник відповідача у відзиві на позов без номера і дати, зданий через канцелярію суду 31.10.06., вважає, що позов не підлягає задоволенню за слідуючих підстав: оплата товару здійснюється на підмтаві рахунку, виставленого позивачем, а оскільки рахунки не були виставлені то і строк оплати не наступив. Просить суд в позові відмовити.

В засіданні оголошувалась перерва згідно ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

Встановив:

Між сторонами був укладений договір поставки № 1411-08-01/04 від 22.11.2004 року з специфікаціями №1та № 2(далі –договір).

Термін дії договору встановлено до 31.12.2005 року.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно умов укладеного договору постачальник зобов’язується передати у власність покупця товар згідно специфікацій до договору, а покупець зобов’язується прийняти цей товар і оплатити його на умовах договору.

Представниками сторін не надано доказів оскарження договору та вказаних специфікацій в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач договірні зобов’язання –це п. 3.1 та специфікацій до договору виконав, поставивши трансформатори на суму 16276 грн., що підтверджується наказною № 5 від 01.02.05 та довіреністю серії ЯИС № 782938 від 01.02.05 ( а.с.11-12)

Відповідач продукцію отримав та частково провів оплату на суму 13700 грн. (а.с.13-14), решта заборгованості в сумі 2576 грн. не оплачена.

На день розгляду справи відповідачем не сплачено 2576 грн. коштів, відповідних доказів суду не надано.

Пунктом 5.1 договору сторони обумовили, що оплата товару проводиться на підставі рахунків або рахунків –фактур, виставлених поставником, на умовах платежу указаного в специфікаціях.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

Заперечення представника відповідача суд відхиляє, оскільки в при оплаті за отриманий товар відповідач посилався на рахунки позивача, що вбачається із виписок банку (а.с.13-14).

Статтею 49 Господарського процесуально кодексу України передбачено, що при задоволенні позову судові витрати покладають на відповідача.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»(50066, Жовтневий район Кривий Ріг, код 00190977) на користь Запорізького виробничого підприємства «Неон» Українського товариства глухих ( 69083, м. Запоріжжя, вул.Східна,10; код 03972608) 2576 грн. заборгованості.

Видати накази.

Стягнути з ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»(50066, Жовтневий район Кривий Ріг, код 00190977) в доход Державного бюджету України (відділення Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, код 24246786, р/р 0005 в УДК у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012, за кодом бюджетної класифікації доходів 22090200 „Державне мито, не віднесене до інших категорій”) 102 грн. державного мита.

Видати накази.

Стягнути з ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»(50066, Жовтневий район Кривий Ріг, код 00190977) на користь ДП “Судовий інформаційний центр”, м. Львів (рахунок 0001 в ВАТ “Банк Універсальний”, м. Львів, МФО 325707, код 30045370) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати накази.

Суддя Т. Разіна