КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2006                                                                                           № 31/137

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Соболь М.П. (дов. № 936-13 від 16.06.2006р.) Соколовська В.Л. (дов. № 966-13 від 21.06.2006р.)

від відповідача - Скрипачов В.В. (дов. від 06.03.2005р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Транзит" ВАТ "Більшовик" від 24.03.2006р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.03.2006

у справі № 31/137

за позовом                               відкритого акціонерного товариства "Більшовик"

до                                                   дочірнього підприємства "Транзит" відкритого акціонерного товариства "Більшовик"

про                                                  стягнення 102 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2006р. (суддя Качан Н.І.) задоволено позов ВАТ “Більшовик” та стягнуто з дочірнього підприємства “Транзит” ВАТ “Більшовик” 102 000, 00 грн. вартості виготовленого обладнання до роторних машин по договору № 18/12-2/112-УМ від 24.12.2002р. Рішення мотивовано невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором щодо оплати отриманого обладнання.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати, справу направити на новий розгляд. Заявник скарги вказує, що суд не з’ясував обсяг виконаних робіт та їх вартість, не врахував, що погоджена сторонами загальна вартість робіт склала 524 670 грн., що відповідачем було сплачено на рахунок позивача 140 000 грн. авансу, що судом не було з’ясовано, коли, ким і на якій підставі було в односторонньому порядку вдвічі збільшено вартість одного ротора.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції проти доводів заявника заперечив та вказав, що сума сплаченого відповідачем авансу була зарахована позивачем в погашення заборгованості по договору поруки.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

За умовами укладеного між ВАТ “Більшовик” та дочірнім підприємством “Транзит” ВАТ “Більшовик” договору № 18/12-2/112-УМ від 24.12.2002р. відповідач доручає, а позивач приймає на себе виконання робіт по виготовленню деталей та вузлів для роторних машин відповідно до специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

Згідно специфікації вартість двох роторів склала 60 000 грн.

За накладною № 26 від 02.02.2004р. директор відповідача одержав ротор у кількості 2 шт. загальною вартістю 102 000 грн. Таким чином, за погодженою дією уповноважених осіб (прийняття товару за ціною, визначеною в накладній) вартість роторів була збільшена.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач згідно п. 3.2. договору платіжним дорученням № 2 від 05.03.2003р. перерахував позивачу аванс в розмірі 140 000 грн.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 29.03.2001 № 135 реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Таким чином, позивач безпідставно зарахував сплачену відповідачем суму авансу за договором № 18/12-2/112-УМ від 24.12.2002р. в погашення заборгованості по іншому договору.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не містять доказів поставки відповідачу іншого обладнання, крім роторів, то заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, переплата склала 38 000 грн., а рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам та обставинам справи, і тому підлягає скасуванню з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 17.03.2006р. у справі № 31/137 скасувати.

2.          В позові відмовити.

3.          Справу № 31/137 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.