КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2006                                                                                           № 38/263

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

Від позивача – Грибок І. О.– по довіреності.

Від відповідача 1 – Орищенко О. М.– по довіреності.

Від відповідача 2 – Нагородний І. В. – по довіреності.

Від відповідача 3 – Малиновський В. В. – по довіреності.

Від відповідача 4 – не з’явився.

Від відповідача 5 – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.06.2006

у справі № 38/263

за позовом                               Київська обласна державна адміністрація

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Племінний завод "Бортничі"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврис"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алькон"

Бориспільський районний відділ Київської регіональної філії Державного підприємства "Центр державногоземельного кадастру при Держкомземі України"

Бориспільська райдержадміністрація

про                                                  визнання недійсними актів, реєстрацій та договорів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.06.2006 р. у справі № 38/263 в позові Київської обласної державної адміністрації до ВАТ “Племінний завод “Бортничі”, ТОВ “Таврис”, ТОВ “Алькон”, ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсними актів, реєстрацій та договорів було відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, Київська обласна державна адміністрація звернулася з апеляційною скаргою, в якій скаржник стверджує, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 17, 20, 21, 85, 122, 127 Земельного Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2005 р. Бориспільською районною державною адміністрацією було прийняте розпорядження за № 771 “Про зміну цільового призначення та передачу у власність ВАТ “Племінний завод “Бортничі” земельних ділянок в адміністративних межах Щасливської та Гірської сільських рад Бориспільського району”, яким земельні ділянки площею 104,1 га, 12,8 га та 63,5 га було віднесено до категорії земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення і передано у власність ВАТ “Племінний завод “Бортничі”.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України, зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об’єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Частина 3 ст. 122 ЗК України передбачає, що районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті, будівництва об’єктів, пов’язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

З вище згаданих норм законодавства вбачається, що до повноважень позивача належить зміна цільового призначення земельних ділянок у разі їх надання в постійне користування у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 122 ЗК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 149 ЗК України, обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п’ятою, дев’ятою цієї статті. Ч. 5 ст. 149 ЗК України передбачає, що районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев’ятою цієї статті, будівництва об’єктів, пов’язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

З вище вказаних норм законодавства вбачається, що до повноважень позивача належить зміна цільового призначення земельних ділянок у разі їх вилучення у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 149 ЗК України.

Оскільки розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 08.11.2005 р. № 771 не передбачає ні надання земельних ділянок у постійне користування відповідача 1, ні вилучення земельних ділянок на користь будь-яких осіб, колегія приходить до висновку, що у даному випадку зміна цільового призначення земель до повноважень позивача не належить, що виключає порушення будь-яких прав або охоронюваних законом інтересів позивача.

Отже, посилання позивача на ч. 2 ст. 20, ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 149 ЗК України як на норми законодавства, що передбачають належність до повноважень позивача зміни цільового призначення земельних ділянок, яку було здійснено згідно з розпорядженням Бориспільської райдержадміністрації від 08.11.2005 р. № 771 є безпідставними.

Матеріали справи також не містять доказів порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача у зв’язку з видачею і реєстрацією державних актів на право власності на земельну ділянку ВАТ “Племінний завод “Бортничі” на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 08.11.2005 р. № 771 та укладенням договорів купівлі - продажу.

Згідно ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наведене свідчить, що при прийнятті рішення у даній справі, суд першої інстанції допустив порушення норми процесуального права, а саме ч. 1 ст. 1 ГПК України, оскільки не дослідив наявність у Київської обласної адміністрації підстав для звернення до господарського суду із позовом, а саме наявність порушеного або оспорюваного права, або охоронюваного законом інтересу позивача.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність прав та охоронюваних законом інтересів Київської облдержадміністрації, які підлягають захисту, позбавляє Київську облдержадміністрацію права звертатися у власних інтересах до господарського суду з позовом про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянку ВАТ “Племінний завод “Бортничі” та договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Крім цього, слід зазначити, що чинне законодавство не пов’язує зі статусом облдержадміністрації повноваження звертатися з позовом до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів держави, територіальної громади, чи будь-якої іншої особи.

В абз. 5 п. 1 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 07.12.1995 р. № 01-8/870 зазначено, що ст. 2 ГПК не надає будь-яким підприємствам, установам, організаціям чи іншим, крім прокуратури, органам звертатись з позовами в інтересах інших підприємств чи організацій. П. 3.1 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 визначає, що ГПК України не надає органу управління права подавати до господарського суду позов в інтересах підпорядкованих йому підприємств і організацій, а також не наділяє господарський суд правом порушувати справу з власної ініціативи

З огляду на відсутність власного порушеного або оспорюваного права, або охоронюваного законом інтересу Київської обласної державної адміністрації, які б підлягали судовому захисту, а також у зв’язку з тим, що закон не наділяє Київську облдержадміністрацію повноваженням звертатися до суду з позовом в інтересах держави або інших осіб, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги Київської облдержадміністрації задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Оскільки порушення судом першої інстанції вище зазначеної норми процесуального права не призвело до прийняття неправильного рішення, це свідчить про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду м. Києва від 13.06.2006 р. у справі № 38/263 – залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 13.06.2006 р. у справі № 38/263 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 38/263 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.

20.07.06 (відправлено)