КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2006                                                                                           № 44/573

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Коваль В.В. (дов. від 03.05.06р.)

від відповідача - Бунечко В.І. (дов. № 37 від 01.12.05р.)

від третьої особи: Лазько С.В. (дов. від 15.05.06р.) Синельников В.В. (дов. від 04.03.06р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Влад" від 09.03.06р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.03.2006

у справі № 44/573

за позовом                               товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист"

до                                                   товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтозахист Україна"

третя особа з самостійними вимогами           товариство з обмеженою відповідальністю "Влад"

про                                                  визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва (т.2, а.с. 59-64) від 06.03.2006р. (суддя Катрич В.С.) відмовлено ТОВ “Влад” у задоволенні самостійних вимог (т.2, а.с. 13) до ТОВ “Нафтозахист” та ТОВ “Нафтозахист Україна” про визнання недійсною біржової угоди від 28.12.2004р. щодо купівлі-продажу легкового автомобіля NISSAN PATROL, 2004р. випуску, номер кузова JN1TESY61U012240, свідоцтво про реєстрацію ТЗ Серії КІС № 918884. Рішення суду мотивоване тим, що продавця при укладенні договору представила належна особа, яка діяла на підставі довіреності генерального директора продавця, який в свою чергу мав відповідні повноваження за Статутом товариства і тому узгодження на продаж автомобіля з загальними зборами продавця не потрібно.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ “Влад” просить його скасувати, а позов задовольнити. Заявник скарги вказує, що він є одним із трьох засновників першого відповідача (продавця) і володіє 40% його статутного фонду. Відповідно до ст.98 ЦК України та п. 3.1. Статуту товариства до виключної компетенції загальних зборів його учасників віднесено надання згоди товариству на продаж третім особам транспортних засобів, а відповідно до п. 8.9. Статуту генеральний директор вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, які віднесено до виключної компетенції зборів. Всупереч вказаному і на порушення прав ТОВ “Влад” товариство “Нафтозахист” продало коштовний автомобіль без погодження із зборами учасників і за заниженою ціною, що підтверджено і товарознавчим дослідженням ДТЗ № 334 від 25.11.2005р., проведеним НДЕКЦ УМВС України в Сумській області з оцінкою в 239109 грн. 30 коп.

Заявник також вказує те, що ТОВ “Нафтозахист” в порушення вимог Статуту масово розпродало за заниженими цінами в кілька разів на користь ТОВ “Нафтозахист Україна” нерухоме майно, десятки одиниць автотранспорту, обладнання, інструменти, засоби зв’язку, меблі, тощо, а за адресами філій продавця стали діяти філії ТОВ “Нафтозахист Україна” з тими ж працюючими.

Інші процесуальні документи суду не оскаржувалися.

ТОВ “Нафтозахист” та ТОВ “Нафтозахист Україна”, як продавець та покупець за договором, проти апеляційної скарги ТОВ “Влад” заперечили та вважають, що заявник не може оскаржувати біржову угоду, бо не є учасником спірного договору і його права не є порушеними та стверджують, що генеральний директор ТОВ “Нафтозахист” міг без погодження зі зборами продати автомобіль за вільною ціною, оскільки Статут товариства не містить суми (ціни) договорів, які мають погоджуватись зборами.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду вбачає наявними підстави для задоволення апеляційної скарги.

ТОВ “Нафтозахист” (продавець), як юридичну особу зареєстровано 15.10.2001р. (т. 1, а.с. 126). Його учасниками є Головне Управління ДСО при МВС України, ТОВ “Влад” та ВАТ “Укрнафта” (т. 1, а.с. 108).

Відповідно до п. 3.1. Статуту товариство “Нафтозахист” за згодою зборів учасників має право продавати транспортні засоби (т. 1, а.с. 111).

ТОВ “Нафтозахист Україна” (покупець), як юридична особа зареєстровано пізніше, 24.09.2004р. (т. 1, а.с. 127). Його учасниками є громадянин України Нінітчук А.М. та один із попередніх учасників – ВАТ “Укрнафта” (т. 1, а.с. 130).

28.12.2004р. ТОВ “Нафтозахист” (продавець) та ТОВ “Нафтозахист Україна” (покупець) в порушення вимог Статуту без погодження із загальними зборами продавця за біржовою угодою реалізували автомобіль NISSAN PATROL за 121 105 грн. 96 коп. (т. 1, а.с. 12).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.04.2005р. порушено справу про банкрутство продавця (справа № 44/278-б), а постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2005р. ТОВ “Нафтозахист” визнано банкрутом. (т. 1, а.с. 96).

Укладаючи спірну угоду від імені продавця і особа за довіреністю і орган управління ТОВ “Нафтозахист” відповідно до п. 3 ст. 92 Цивільного Кодексу України та установчих документів юридичної особи зобов’язані були діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами статутні обмеження повноважень щодо представництва дійсно не мають юридичної сили, крім випадків, коли третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. В спірному випадку, про необхідність погодження продажу основних засобів, а тим більше значної вартості, не могли не знати обидві сторони, адже статутні документи обох товариств складав один із засновників з контрольним пакетом корпоративних прав – ВАТ “Укрнафта” і в цьому збігався інтерес покупця і продавця в одній особі з одночасним порушенням прав власності іншого учасника продавця – ТОВ “Влад” та з порушенням господарської компетенції у зобов’язанні (ст. 207 ГК України), і тому останній має право на захист свого інтересу.

Також матеріали справи свідчать, що і сам продавець - ТОВ “Нафтозахист”, подаючи позов за підписом ліквідатора ТОВ “Нафтозахист” Маляра М.В. (т.1, а.с. 6-11) про визнання спірної угоди недійсною, визнавав порушення прав учасників товариства в тому числі за процедурою корпоративних прав, за невиправдано низькою ціною, за неправомірною спробою уникнути сплати податків. Заявник позову вказав, що змова представників сторін договору (ст. 232 ЦК України) підтверджується і тим, що при ліквідації продавця через розпродаж майна єдиним безальтернативним покупцем всіх основних засобів по заниженим цінам стало новостворене одним із попередніх засновників товариство “Нафтозахист Україна”.

Цих обставин не врахував суд першої інстанції і тому відмовляючи в позові прийняв помилкове рішення.

Керуючись п. 3 ст. 92 , п. 1 ст. 203, п. 1 ст. 215 Цивільного Кодексу України, п. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 1-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 06.03.2006р. у справі № 44/573 скасувати.

2. Вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Влад” від 23.12 2005р. задовольнити.

3. Визнати недійсною укладену між ТОВ “Нафтозахист” та ТОВ “Нафтозахист Україна” 28.12.2004р. біржову угоду купівлі-продажу легкового автомобіля NISSAN PATROL, 2004р. випуску, номер кузова JN1TESY61U012240, свідоцтво про реєстрацію ТЗ Серії КІС № 918884.

4. Справу № 44/573 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.