КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2006                                                                                           № 24/84

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Ропій Л.М.

Синиці О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача -Сидорук М.І. (дов. № 172 від 29.09.2006р.)

від відповідача -не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” (АК “Дарницька ТЕЦ”) від 04.11.2003 року № 08/2484

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.10.2003

у справі № 24/84

за позовом                               відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія" Київводоканал" в особі відокремленого підрозділу Підприємства по експлуатації водомірного господарства та збуту води "Водозбут"

до                                                   закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан Пауер"

про                                                  стягнення 4251376,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.10.2003 р. (суддя Шидловська В.В.) задоволено позов ВАТ “АК “Київводоканал” з урахуванням збільшення (т. 1, а.с. 35-39) та стягнуто з ЗАТ “ЕК “Укр-Кан Пауер” 6 100 103 грн. 66 коп. заборгованості за подачу питної холодної води для приготування гарячої води житловим організаціям (для населення), з них 5 134 027 грн. 21 коп. за договором № 9312/5-10 від 01.04.2001р. за період з квітня 2001р. по травень 2003р. та 966 076 грн. 48 коп. за договором №9325/5-10А від 17.04.2001р. за період з грудня 2000р. по березень 2001р., 291 613 грн. 82 коп. – 3% річних з простроченої суми за період з квітня 2001р. по травень 2003р. та відповідні судові витрати. Рішення суду мотивовано наданням позивачем доказів щодо кількості поданої відповідачу питної води та наявністю відповідного боргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати, а позов залишити без розгляду (з урахуванням уточнення т. 6, а.с.120-127). Заявник скарги посилається на те, що вказані договори між сторонами визнані недійсними в судовому порядку. Крім того, відповідач зазначає, що відповідач фізично не міг отримати воду, яка поставлялась позивачем житлово-експлуатаційним організаціям, а позивач не надав відповідних актів передачі води житловим організаціям.

Позивач проти доводів заявника скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

За умовами укладеного між правопопередниками ВАТ “АК “Київводоканал” (далі – позивач) та ЗАТ “ЕК “Укр-Кан Пауер” (далі – відповідач) договору № 9312/5-10 від 01.04.2001р. (т. 1, а.с. 9-14) позивач зобов’язався подати відповідачу на межу розподілу балансової належності позивача і організацій, на балансі яких знаходяться підігрівачі та трубопроводи гарячої води, питну воду, яка призначена для приготування гарячої води житловим організаціям (для населення) зони теплопостачання відповідача, а відповідач розрахуватися за подачу води за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору кількість питної води, що подається позивачем та підігрівається відповідачем для потреб населення, визначається за показниками водолічильників, встановлених на відгалуженні до підігрівачів води. Зняття показань водолічильників здійснюється щомісячно до 25 числа представником позивача спільно з представниками відповідача та житлових організацій із складанням акту про кількість питної води, поданої для підігрівання.

Відповідно до п. 3.5. договору оплата отриманої питної води для її підігрівання здійснюється шляхом розщеплення та перерахування грошових коштів через ГІОЦ КМДА на розрахунковий рахунок позивача пропорційно коштам, що надійшли від населення як сплата за гарячу воду, на підставі складених у відповідності до п. 3.1. договору актів, за різницею вартості обслуговування водопідкачувальних пристроїв у розмірі 3,3%. Остаточний розрахунок проводиться до 20 числа місяця наступного за звітним.

Наявні в матеріалах справи щомісячні акти приймання-передачі питної холодної води (т. 1, а.с. 46-71) не відповідають вимогам п. 3.1. договору, оскільки не є складеними позивачем спільно з представниками відповідача та житлових організацій за результатами зняття показань водолічильників та не фіксують ці показання.

Крім того, вказані позивачем у розрахунку заборгованості загальні щомісячні об’єми поданої води відповідають об’ємам, що зазначені у вищевказаних актах за показами лічильників, однак як вбачається з Інвентаризаційної відомості (т. 1, а.с. 122-143) на більшості відгалужень до підігрівачів води водолічильники відсутні, отже заявлені показники є надуманими.

Не є належними доказами для стягнення заявленої суми наявні в матеріалах справи односторонні маршрутні листи травня 2003р., розшифровки рахунків також лише за травень 2003р. та витяги з книг обліку показників водолічильників ВАТ “АК “Київводоканал”.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів щодо об‘ємів поданої відповідачу води за період з квітня 2001р. по травень 2003р. за договором № 9312/5-10 від 01.04.2001р., а тому вимоги позивача про стягнення безпосередньо з ЗАТ “ЕК “Укр-Кан Пауер” заявленої суми, як складової, пов’язаної з подачею гарячої води для населення за вказаним договором задоволенню не підлягають.

Між позивачем та відповідачем також було укладено договір № 9325№9325/5-10А від 17.04.2001р. (т. 1, а.с. 150-152), за умовами якого позивач зобов’язався відшкодувати вартість питної води, яка призначена для приготування гарячої води житловим організаціям (для населення), і яку позивач з 01.12.2000р. по 01.04.2001р. подав на межу розподілу балансової належності позивача і організацій, на балансі яких знаходяться підігрівачі та трубопроводи гарячої води в зоні теплопостачання відповідача по об’єктах, що обслуговуються ГІОЦ КМДА.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору кількість питної води, яка передана відповідачу для приготування гарячої води визначається актом приймання-передавання питної води, складеним на підставі інформації ГІОЦ КМДА про нарахування споживачам гарячої води.

Оплата отриманої питної води згідно пунктів 2.3. та 2.4. договору здійснюється грошовими коштами до 20 числа місяця, наступного за звітним за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Додатковою угодою № 1 від 17.04.2001р. до цього договору було змінено порядок оплати шляхом поставки електричної енергії позивачу, тому вимога в стягненні грошей без зміни вказаної форми розрахунків є безпідставною.

Крім того, рішенням господарського суду м. Києва від 21.04.2006р. у іншій справі № 43/240, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2006р., задоволено позов ЗАТ “ЕК “Укр-Кан Пауер” до ВАТ “АК “Київводоканал” та на підставі ст. 50, 57 ЦК УРСР визнано недійсними договори № 9312/5-10 від 01.04.2001р. та №9325/5-10А від 17.04.2001р., стягнення заборгованості по яких є предметом даного спору.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 с. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.           Рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2003 р. у справі № 24/84 скасувати.

2.          В позові відмовити.

Справу № 24/84 повернути господарському суду міста Києва

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Ропій Л.М.

Синиця О.Ф.