КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2006                                                                                           № 6/758

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Малетича М.М.

при секретарі:                              Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача -Євтушенко С.В. (дов. № 88 від 13.06.2006р.);

від.відповідача: Головатенко О.С. (дов. № 155/03 – 40 від 12.01.2006р.);

від третьої особи : не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.03.2006

у справі № 6/758 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до                                                   КП "Київжитлоспецексплуатація"

третя особа відповідача           Київська міська рада

про                                                  стягнення 172794,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2006р. у справі № 6/758 в позові ВАТ “Акціонерна компанія “Київводоканал” до КП “Київжитлоспецексплуатація”, третя особа Київська міська рада, про стягнення 172794,68 грн. відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки в розумінні Закону України “Про холодну воду та питне водопостачання” відповідач не є споживачем послуги з питного водопостачання, і відповідно до Закону України “Про житлово – комунальні послуги” він не зобов’язаний вказану послугу надавати орендарям та власникам приміщень, що знаходяться у зазначених позивачем будинках, таким чином відсутні правові підстави вважати, що відповідач безпідставно набув майно за рахунок позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2006р. по справі № 6/758 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі ВАТ “Акціонерна компанія “Київводоканал” посилається на те, що рішення Господарського суду м. Києва прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясуванні всіх обставин справи та невідповідністю висновків, викладених в рішенні обставинам справи, зокрема: судом неправильно застосовано норми ст. 1212 Цивільного кодексу України, та є безпідставним посилається на норми Закону України “Про житлово – комунальні послуги”, оскільки він не регулює правовідносини між позивачем та відповідачем.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду Києва за наявними у справі матеріалами без представника третьої особи.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне:

ВАТ “Акціонерна компанія ”Київводоканал” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства “Київжитлоексплуатація” про стягнення з відповідача 172794,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який є балансоутримувачем 27 будинків, відмовляється від оплати послуг водопостачання, наданих позивачем протягом липня 2000р. – червня 2005р. для потреб вказаних будинків.

На думку позивача, безпосереднім споживачем води є відповідач, оскільки ВАТ “Київводоканал” надає водопровідну воду до водопровідних мереж, які утримуються та експлуатуються відповідачем, а не орендарями.

Виходячи з того, що відповідач відмовляється від укладення договору на постачання питної води для потреб зазначених будинків, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати вартість поставленої питної води як вартість безпідставно набутого майна відповідно до ст. 1213 ЦК України.

31.01.2006р. Господарським судом м. Києва до участі у справі було залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Київську міську раду.

Згідно ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, центральне постачання холодної води є комунальною послугою.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання визначено Законом України “Про питну воду та питне водопостачання” (надалі – Закон).

Статтею 1 Закону визначені терміни, зокрема: підприємство питного водопостачання - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та виробництво фасованої питної води; централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Відповідно до ст. 4 Закону, суб’єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є: органи виконавчої влади, до сфери управління яких належить об’єкти питного водопостачання; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об’єкти питного водопостачання; споживачі питної води.

Згідно ст. 16 Закону, на підприємства питного водопостачання покладено обов’язок забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання.

Свою діяльність підприємства питного водопостачання проводять на підставі таких документів: дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод); ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення; державного акта на право постійного користування або на право власності на землю; технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого і затвердженого в установленому порядку; сертифіката відповідності та висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на фасовану питну воду.

Відповідач не може бути підприємством питного водопостачання, оскільки в останнього відсутні документи, перелік яких визначений в ст. 16 Закону.

Відповідно до ст. 19 Закону, послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з : підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово - будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Позивач не надав доказів звернення до відповідача з вимогою про спонукання укласти договір у встановленому чинним законодавством порядку.

Враховуючи, що перелічені в позовній заяві будинки є не житловим фондом, позивачем не наведено правового обґрунтування обов’язку відповідача надання орендарям послуг з питного водопостачання, безпосередньо КП “Київжитлоексплуатація”, в зазначених в позовній заяві будинках, не використовує питну воду для власних потреб, то колегія суддів вважає, що відповідач не є споживачем послуг з питного водопостачання.

Відповідач є балансоутримувачем будинків, тобто особою, яка утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Надані позивачем в засіданні судової колегії копії Актів обстеження від 11.05.2006р. та 12.05.2006р. представником Розрахункового департаменту ВАТ АК “Київводоканал” приміщень за адресою м. Київ, вул. Прирічна, 21 А не доводять факту оплати ТОВ “Тонка вежа” та приватним підприємцем Мішиною Н.П., які знаходяться в цих приміщеннях, коштів за холодне водопостачання на рахунки КП “Київжитлоспецексплуатація”.

Відповідно до ст.ст. 33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як на факт споживання відповідачем послуг з водопостачання позивач послався на наявні в матеріалах справи акти контрольного зняття показників лічильників.

Відповідно до п. 11.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994р. № 651 (надалі Правила), кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками перевірених водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані.

Знімання показників водолічильників представником Водоканалу здійснюється не рідше як один раз на місяць у присутності представника абонента, який повинен сприяти представникові Водоканалу у цьому, а також в забезпеченні безпечного проведення робіт (пункт. 10.1 Правил користування).

Наявні в матеріалах справи акти про контрольне зняття показників водолічильників не можуть бути прийняті колегією суддів як належні докази у справі, оскільки не підписані представниками КП “Київжитлоспецексплуатація”, до матеріалів справи позивачем не надано повноважень представників КП “Київжитлоспецексплуатація” щодо підписання актів про контрольне зняття показників водолічильників, відомості, зазначені в актах про відмову від їх підписання представником відповідача не підтверджені відповідним комісійним актом; в актах не вказано період за який встановлено кількість спожитої води.

До матеріалів справи долучені акти, з яких вбачається, що позивачем складений лише один акт по кожному будинку, в якому зафіксований один показник.

Крім того, безпідставні й посилання скаржника в апеляційній скарзі на пункт 12.15 Правил користування, відповідно до якого скаржник вважає, що односторонній акт є належним доказом надання послуг з водопостачання., оскільки пунктом 12.15 надано право представнику Водоканалу проводити обстеження водопровідних систем будь – якого споживача, приладів та пристроїв на них, контролювання раціонального водоспоживання і в разі виявлення порушень складати акт за підписами представника водоканалу та представника організації, що обстежується, оформлений таким чином акт є обов’язковим для виконання у вказані строки, а також підставою для розрахунків за водокористування згідно п. 9.6 Правил, тобто виключно до порядку проведення розрахунків витрат води.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що належним доказом, який підтверджує обсяги спожитої відповідачем води можуть бути документи про зняття показань водолічильників, складені спільно двома представниками сторін, а тому акти про контрольне зняття показників водолічильників оформлені в односторонньому порядку не можуть бути доказом про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Таким чином, оскільки відповідач не використовує питну воду для власних потреб, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не є споживачем послуг з питного водопостачання, і тому не повинен відшкодовувати вартість питної води як вартість безпідставно набутого майна відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2006р. по справі № 6/758 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” на рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2006р. у справі № 6/758 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 15.03.2006р. у справі № 6/758 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 6/758 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Малетич М.М.

26.09.06 (відправлено)