КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2006                                                                                           № 8/401

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Чепелянський В.Є. (дов. № 13541-1/14 від 19.12.2005р.);

від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Київспецтранс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.09.2006

у справі № 8/401 (Катрич В.С.)

за позовом                               ВАТ Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в особі Центральної дирекції страхування УСК "Гарант-Авто"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Київспецтранс"

про                                                  стягнення 2223,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.09.2006р. у справі № 8/401 позов задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” на користь Відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції Страхування УСК “Гарант – Авто” 2223,26 грн. страхового відшкодування, 102 грн. державного мита, 118 грн. витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідачем в порушення норм ст.ст. 993, 1187, 1166, 1172 Цивільного кодексу України, заподіяні позивачу збитки, внаслідок зіткнення транспортних засобів: автомобіля “ЗІЛ”, що належить ВАТ “Київспецтранс” та автобуса “Богдан”, що належить Ірклієнко М.М. не відшкодовано.

Вимоги позивача по стягненню 2223,26 грн. страхового відшкодування підтверджуються матеріалами справи, а відповідачем в порушення норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надано належних доказів погашення зазначених збитків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ВАТ “Київспецтранс” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 8/401 від 11.09.2006р. і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки висновок суду першої інстанції про належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання не відповідає дійсності, так як відповідач ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.08.2006р. про порушення провадження у справі № 8/401 та призначення її до розгляду на 11.09.2006р. не отримував, в зв’язку з чим судом першої інстанції порушено вимоги п.п. 2,4 част. 3 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 64 Господарського процесуального кодексу України.

Висновок Господарського суду м. Києва стосовно того, що у зв’язку з виплатою ВАТ УСК “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції Страхування УСК “Гарант – Авто” Ірклієнку М.М. страхового відшкодування до позивача в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги - не відповідає дійсності, оскільки Ірклієнко М.М. 14.09.2006р. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з ВАТ “Київспецтранс” збитків за пошкодження автомобіля Богдан А091, держ. № 184-41 КВ, що підтверджує те, що Ірклієнко М.М. не отримував страхового відшкодування від позивача, розгляд справи у Шевченківському районному суді продовжується до цього часу.

Також судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що належність автомобіля “ЗІЛ”, державний реєстраційний № 162-00 КА, відповідачу та перебування водія Ясинського Л.М. у трудових відносинах з відповідачем не підтверджується жодним доказом.

Представники відповідача в судове засідання не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази (а.с. 85) належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

01.10.2004р. між ВАТ УСК “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції страхування УСК “Гарант – Авто” як страховиком, Ірклієнко Михайлом Михайловичем як страхувальником та ЗАТ “Прокредитбанк” як вигодонабувачем було укладено страховий поліс № 19-3253566 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності (надалі – Поліс), предметом страхування якого є транспортний засіб – автобус, марка “Богдан”, державний реєстраційний номер 02130 КА.

Згідно зазначеного Полісу, власником автобусу є Іркленко М.М., термін дії Полісу з 01.10.2004р. по 30.09.2005р.

20.05.2005р. о 08 год. 45 хв. в м. Києві на вул. Дегтярівській відбулась дорожньо – транспортна пригода (зіткнення транспортних засобів) за участю автомобіля “ЗІЛ”, державний реєстраційний номер № 162-00 КА, який належить ДП “Київспецтранс”, яким керував Ясинський Л.М. та автобуса “Богдан”, державний реєстраційний номер № 021-30 КА, що належить Ірклієнко М.М., яким керував Кричильський М.У, зазначене підтверджується довідкою ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України № 619 від 07.06.2005р. (а.с. 25).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 3-12876/2005 від 01.07.2005р., винуватцем пригоди визнано Ясинського Л.М., який 20.05.2005р. приблизно о 08 год. 45 хв. керуючи автомобілем “ЗІЛ” державний реєстраційний номер 162-00 КА по вул. Дегтярівській в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу при об’їзді перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автобусом “Богдан” державний реєстраційний номер 021-30 КА під керуванням водія Кричильського М.У., чим порушив пункт 13.3 Правил дорожнього руху. Ясинського Л.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 26).

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про страхування” страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до умов Полісу, одним із страхових випадків є пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок дорожньо – транспортної пригоди.

Згідно пп. 7.14 Правил добровільного страхування транспортних засобів /КАСКО/ затверджених Укрстрахнаглядом від 25.03.1997р. № 19-1 (надалі Правила), при настанні страхового випадку страховик зобов’язаний виплатити страхове відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Відповідно до п. 9 Правил, до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи,13.06.205р. Ірклієнко М.М. (а.с. 6) звернувся до ВАТ УСК “Гарант – Авто” з заявою, в якій просив відшкодування по Полісу, внаслідок ДТП, яка сталася 20.05.2005р., виплатити грошима через касу “Укрексімбанку” за вирахуванням франшизи.

Як вбачається з листа ВАТ “ПрокредитБанк” від 08.07.2005р. № 305 (а.с. 89) вигодонабувачем за страховим випадком що відбувся 20.05.2005р. з застрахованим автомобілем марки “Богдан” № 02130 КА є Ірклієнко М.М., якому банк і просить перерахувати страхове відшкодування в сумі 2201,25 грн.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Протоколом огляду транспортного засобу, складеного за участю представника “Київспецтрансу” експертом Лівобережної філії Українського Центру Післяаварійного Захисту “Експерт – Сервіс” від 23.05.2005р. встановлено перелік пошкоджень транспортного засобу.

Експертом Лівобережної філії Українського Центру Післяаварійного Захисту “Експрес – Сервіс” 02.06.2005р. складено звіт № 936 про оцінку майна, в якому встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автобуса Богдан державний реєстраційний номер 02130 КА складає 4207,50 грн.

Згідно страхового акту № 9229 від 22.06.2005р. розмір страхового відшкодування склав 2201,25 грн. (а.с. 23), за вирахуванням 20% ПДВ та франшизи.

ВАТ УСК “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції Страхування УСК “Гарант – Авто” на підставі заяви страхувальника здійснило виплату страхового відшкодування готівкою через касу ВАТ “Укрексімбанку” без врахування 20% ПДВ та за мінусом франшизи в сумі 2223,26 грн., зазначене підтверджується платіжним дорученням № 3135 від 13.07.2005р. (а.с. 27).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи власником автомобіля “ЗІЛ”, державний реєстраційний № 162 – 00 КА, є ВАТ “Київспецтранс”, водій Ясинський Л.М. на момент здійснення ДТП знаходився у трудових відносинах з ВАТ “Київспецтранс”.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ВАТ “Київспецтранс”, в порушення норм зазначеної статті не надано належних доказів сплати ВАТ УСК “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції Страхування УСК “Гарант – Авто” матеріальної шкоди в розмірі 2223,26 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що вимоги позивача по стягненню з відповідача 2223,26 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Стосовно посилання відповідача на неналежне його повідомлення Господарським судом м. Києва про час та місце розгляду зазначеної справи, колегія суддів вважає зазначити наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, про прийняття справи № 8/401 до свого провадження та її призначення до розгляду в судовому засіданні на 11.09.2006р., сторони були повідомлені ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.08.2006р., що підтверджується відміткою канцелярії господарського суду на зворотній стороні зазначеної ухвали, про направлення сторонам копії цієї ухвали 10.08.2006р., що свідчить про їх належне та своєчасне повідомлення Господарським судом м. Києва про час та місце розгляду зазначеної справи.

Згідно абз. 6 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України – порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Як вбачається з матеріалів справи, порушення не призвело до прийняття неправомірного рішення.

Також слід зазначити, що в судове засідання апеляційної інстанції яке відбулось 26.10.2006р. представник відповідача також не з’явився, про перенесення розгляду справи № 8/401 ВАТ “Київспецтранс” було повідомлено належним чином, що підтверджується розпискою уповноважених представників позивача та відповідача (а.с. 85).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що Ірклієнко М.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до ВАТ “Київспецтранс” та його водія Ясинського Л.М. не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення 7351,97 грн. збитку, 2527,50 грн. упущеної вигоди та 1700 грн. моральної шкоди ще не винесено.

Належність автомобіля “ЗІЛ”, державний реєстраційний номер № 162-00 КА, відповідачу та перебування водія Ясинського Л.М. у трудових відносинах з відповідачем підтверджується наданим ВАТ УСК “Гарант – Авто” в особі Центральної дирекції Страхування УСК “Гарант – Авто” подорожнім листом ВАТ “Київспецтранс” № 707098 від 20.05.2005р. (а.с. 87).

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.09.2006р. по справі № 8/401 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1..Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” на рішення Господарського суду м. Києва 11.09.2006р. у справі № 8/401 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.09.2006р. у справі № 8/401 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 8/401 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Розваляєва Т.С.

01.11.06 (відправлено)