ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" липня 2006 р. Справа № 81/20-05/10-06

За позовом Вишгородської міської ради, м. Вишгород

До Вишгородського районного відділу земельних ресурсів (відповідач 1), м. Вишгород

Вишгородської районної ради (відповідач 2), м. Вишгород

Про скаcування Рішення Вишгородської районної ради „Про розгляд звернень місцевих рад району” № 59-06-ХХІV від 28.01.2003р. –в повному обсязі та зобов’язати Вишгородський районний відділ земельних ресурсів внести зміни до земельно-кадастрової документації відповідно до меж, прийнятих для обліку земель території Вишгородської міської ради у складі державного земельного кадастру станом на 01 січня 2001 року –відобразити в земельно-кадастровій документації межі території Вишгородської міської ради сумарною площею 4968 га.

Суддя                                                                                            О.В. Тищенко

Представники:

Від позивача: МоскаленкоГ.В. 9довіреність від 30.06.2006р. № 2-28/392); Хорошун А.О. (від 06.07.2006р. № 2-28/414)

Від відповідача 1: Сергієчко В.І. (начальник відділу, посвідчення від 24.06.1999р. № 10-37)

Від відповідача 2: Стукач В.С. (довіреність від 23.05.2006р. № 2-5/128)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла адміністративна справа за позовом Вишгородської міської ради (позивач) до Вишгородського районного відділу земельних ресурсів (відповідач) про зобов’язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.08.2005 у справі № 81/20-05 позовні вимоги були задоволені.

Відповідач (Вишгородський районний відділ земельних ресурсів) оскаржив дане рішення, яке відповідно до постанови Київського міжобласного апеляційного Господарського суду від 11.10.2005 було скасовано повністю та у позові відмовлено.

Позивачем було оскаржено постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.10.2005, до Вищого адміністративного суду України, який своєю ухвалою від 19.04.2006 касаційну скаргу Позивача задовольнив частково, скасувавши постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.10.2005 та рішення господарського суду Київської області від 15.08.2005 і направивши справу на новий розгляд.

Відповідно до розпорядження голови господарського суду Київської області Грєхова А.С. від 13.06.2006р. суддею Тищенко О.В. було прийнято справу № 81/20-05 для подальшого провадження та присвоєно № 81/20-05/10-06.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.06.2006р. розгляд справи призначено на 10.07.2006р. о 12:30 год.

Судом в порядку ст. 53 КАС України було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Вишгородську району раду (ухвала від 13.06.2006р.).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, посилаючись на наступне.

Вишгородською районною радою при прийнятті рішення від 28 січня 2003 року № 59-06-ХХІV було перевищено свою компетенцію, оскільки оспорюваним рішенням було фактично змінено межі м. Вишгород, що є виключною компетенцією Верховної Ради України відповідно до Конституції України.

Порушено ст. 5 «Європейської хартії місцевого самоврядування», ратифікованої Законом України № 452/97-ВР щодо з’ясування думки місцевої громади м. Вишгород в процесі прийняття оспорюваного рішення.

Недотриманий порядок внесення змін до матеріалів інвентаризації земель міста Вишгорода, що були затвердженні Вишгородською районною радою 11 липня 1991 року рішенням «Про хід земельної реформи в районі»та рішенням від 14 травня 1992 року «Про виконання постанови Верховної ради України від 13 березня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі».

Вишгородською районною радою (третя особа) в судовому засіданні 10.07.2006р. було надано письмові пояснення від 07.07.2006р. № 2-5/75, в яких останній проти позову заперечує, оскільки відповідно до конституції України та Земельного кодексу України, встановлення меж міст належить до компетенції Верховної Ради України. Межі м. Вишгород Верховною Радою України не встановлювались. Крім того, посилається на рішення виконавчого комітету Київської обласної ради депутатів трудящих ся № 487 від 28.08. 1972р., яким затверджено генеральний план м. Вишгород, із якого вбачається,що площа міста складає 504,8 га, при цьому на кордонах м. Вишгород встановлено межові знаки. Оскільки Вишгородська міська рада не виготовляла відповідно документації щодо зміни меж, не узгоджувала це із суміжними землекористувачами, рішення Вишгородської районної ради № 59-06-ХХІV діє, межі м. Вишгорода не встановлені, Вишгородська районна рада просить суд в позові відмовити.

Через загальний відділ господарського суду Київської області 26.07.2006р. від представника позивача надійшла заява про уточнення та доповнення позовних вимог, в якій останній просить скасувати рішення Вишгородської районної ради від 28 січня 2003 року № 59-06-ХХІV „Про розгляд звернень місцевих рад району”, в зв’язку з чим просить залучити в статусі співвідповідача Вишгородську районну раду та зобов’язати Вишгородський районний відділ земельних ресурсів внести зміни до земельно-кадастрової документації відповідно до меж, прийнятих для обліку земель території Вишгородської міської ради у складі державного земельного кадастру станом на 01 січня 2001 року –відобразити в земельно-кадастровій документації межі території Вишгородської міської ради сумарною площею 4968 га.

Дані уточнення були надані в судовому засіданні Вишгородській районній раді та Вишгородському районному відділу земельних ресурсів.

Під час розгляду справи 27.07.2006р. представником відповідача 1 та відповідача 2 було надано заяви, в яких останні зазначаили, що проти вимог, які викладені в заяві про уточнення та доповнення позовних вимог не заперечують.

В судовому засіданні 27.07.2006р. в порядку ст. 52 КАС України в порядку, судом було оголошено протокольну ухвалу про залучення Вишгородської районної рад в якості другого відповідча.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення 8 сесії XXI скликання від 11.07.1991р. Вишгородською районною радою було погоджено і затверджено перебування території площею 4846,3 га в межах Вишгородської міської ради.

В подальшому рішенням Вишгородської районної ради від 14 травня 1992 року «Про виконання постанови Верховної ради України від 13 березня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі»в матеріали інвентаризації внесено зміни.

Станом на 01.12.2000 р. згідно даних Державного земельного кадастру площа території Вишгородської міської ради дорівнювала 4968 га.

Вишгородською районною радою також, були прийняті наступні рішення:

- № 202-15-ХХІІІ від 22.03.2001р. „Про хід виконання земельної реформи в районі та уточнення меж територій деяких сільських рад”, пункти 2.1, 2.2,4.1-4.3, якого визнані недійсними рішенням господарського суду Київської області від 12.06.2002р. у справі № 111/9-02;

- № 245-18-ХХІІІ від 20.12.2001р. „Про зміну призначення земельної ділянки та визначення забудовника житлового масиву по проспекту Шевченка в м. Вишгород”, п.п. 2 і 3 якого визнано недійсними рішенням господарського суду Київської області від 25.07.2002р. у справі № 198/9-02;

- № 246-18-ХХІІІ від 20.12.2001р. „Про зміну меж населених пунктів с. Глібівка, с. Нижча Дубечня, с. Нові Петрівці, с. Старі Петрівці, с. Хотянівка, с. Осещина, с. с. Вища Дубечня, с. Пірново, с. Сувид, с. Синяк, с. Раківка, с. Червоне”, п. 2 якого визнано недійсним рішенням господарського суду Київської області від 11.01.2005р. у справі № 292/18-03/12;

- № 34-03-ХХІУ від 26.09.2002р. „Про вилучення та надання земельної ділянки під забудову”, визнане недійсним рішенням господарського суду Київської області від 03.03.2003р. у справі № 103/17-03.

Рішення № 202-15-XXIII та № 246-18-ХХІІІ було змінено землекористування Вишгородської міської ради, а саме, зменшено територію з 4968 га до 506,2 га.

На виконання зазначених рішень Вишгородським районним відділом земельних ресурсів було внесено зміни до земельно-кадастрової документації Вишгородського району.

Приймаючи рішення № 202-15-ХХІІІ та № 246-18-ХХІІІ, Вишгородська районна рада перевищила компетенцію, визначену законодавством, що в подальшому було встановлено рішеннями господарських судів, які у встановленому законодавством порядку набули законної сили, а саме:

-          рішенням Господарського суду Київської області від 12.06.02р. у справі 111/9-02

було визнано недійсним рішення Вишгородської районної ради "Про хід виконання

земельної реформи в районі та уточнення меж територій деяких сільських рад" від 22.03.01р. № 202-15-ХХШ в частині, що стосується встановлення і зміни меж територій Вишгородської міської ради;

-          рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.05р. у справі 292/18-

03/12 було визнано недійсним п. 2 рішення Вишгородської районної ради „Про зміну меж

населених пунктів с. Глібівка, с. Нижча Дубечня, с. Нові Петрівці, с. Старі Петрівці, с.

Хотянівка, с. Осещина, с. Вища Дубечня, с. Пір ново, с. Сувид, с. Синяк, с. Раківка, с.

Червоне" від 20.12.01р. № 246-18-ХХІІІ в частині, що стосується встановлення і зміни меж території Вишгородської міської ради.

Статтею 72 КАС України визначено підстави для звільнення від доказування, зокрема: обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Такаж, норма передбачена і ст. 35 ГПК України.

Преюдиціальними визнаються такі юридичні факти, які раніше встановлені рішенням або вироком суду загальної юрисдикції, що набрали законної сили, або встановлені рішенням господарського суду між тими ж сторонами по іншій справі, тому вони не доводяться повторно при розгляді справи, якщо у справі беруть участь ті ж самі сторони.

Таким чином, матеріали справи № 111/9-02, № 81/20-05, № 292/18-

03/12, № 198/9-02, № 103/17-03, належать до тих письмових доказів, які не потребують доказування.

28 січня 2003 року Вишгородською районною радою було прийнято рішення «Про розгляд звернень місцевих рад району»№ 59-06-ХХІV.

П. 1.1 зазначеного Рішення скасовано п. п. 1, 2 рішення восьмої сесії ХХІ скликання Вишгородської районної ради народних депутатів від 11 липня 1991 року «Про хід земельної реформи в районі»як такі, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням компетенції районної ради.

П. 1.2 зазначеного Рішення скасовано п. п. 1, 2 рішення дванадцятої сесії ХХІ скликання Вишгородської районної ради народних депутатів від 14 травня 1992 року «Про виконання постанови Верховної ради України від 13 березня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі»як такі, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням компетенції районної ради.

П. 2 зазначеного Рішення затверджені площі територій сільських, селищної рад Вишгородського району.

Незважаючи на скасування незаконних рішень Вишгородської районної ради, Відповідач 1 до цього часу не вніс відповідних змін до земельно-кадастрової документації Вишгородського району, мотивуючи це чинністю рішення «Про розгляд звернень місцевих рад району»№ 59-06-ХХІV від 28 січня 2003 року.

Приймаючи Рішення «Про розгляд звернень місцевих рад району»№ 59-06-ХХІV від 28 січня 2003 року, Вишгородська районна рада перевищила компетенцію у галузі регулювання земельних відносин, оскільки:

Відповідно до ч. 1 п. 29 ст. 85 Конституції України до повноважень Верховної ради України належить утворення і ліквідація районів, встановлення і зміна меж районів і міст, віднесення населених пунктів до категорії міст, найменування і перейменування населених пунктів і районів

Згідно із ст.ст. 4, 11 Земельного кодексу України (в ред. від 13.03.1992р.) районна рада є суб’єктом права державної власності на землю в межах її території відповідно до ст. 65 Земельного кодексу України нею встановлюються та змінюються межі населених пунктів, а не міст, межі яких встановлюються і змінюються Верховною Радою України (ст. 63 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 10 Земельного кодексу України (в редакції від 25.10.2001р.) до повноважень районної ради відноситься внесення до Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад пропозицій щодо встановлення і зміни меж районів, міст, селищ, сіл.

Відповідач 2, прийнявши рішення «Про розгляд звернень місцевих рад району» № 59-06-ХХІV від 28 січня 2003 року, змінивши межі суміжних з містом сільських рад, фактично встановив межі м. Вишгород.

Згідно п. 1 Рішення № 59-06-ХХІV від 28 січня 2003 року, п.п.1,2 Рішення від 11 липня 1991 року «Про хід земельної реформи в районі»та п. п. 1, 2 Рішення від 14 травня 1992 року «Про виконання постанови Верховної ради України від 13 березня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі»прийняті «з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням компетенції районної ради».

Рішення від 11 липня 1991 року «Про хід земельної реформи в районі»прийнято на виконання Постанови Верховної ради Української РСР «Про земельну реформу».

Згідно п. 2 Постанови Верховної ради Української РСР «Про земельну реформу»здійснення земельної реформи покладено на обласні, районні, міські, селищні і сільські Ради народних депутатів, а відповідно до пункту 3 Постанови місцеві ради народних депутатів зобов’язано провести інвентаризацію земель усіх категорій.

Як встановлено судом, Вишгородська районна рада при прийнятті Рішення від 11 липня 1991 року «Про хід земельної реформи в районі»та Рішення від 14 травня 1992 року «Про виконання постанови Верховної ради України від 13 березня 1992 року «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі»діяла в межах своїх повноважень, оскільки згідно з пунктом 10 частини першої статті 11 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, розгляд і затвердження проектів та схем землеустрою належить до компетенції районних рад народних депутатів.

Відповідно до земельно-кадастрової документації (форма 6-зем), станом на 01.12.2000 р. на підставі матеріалів інвентаризації меж міста Вишгород було проінвентаризовано 4968 га

Згідно ст. 5 «Європейської хартії місцевого самоврядування», ратифікованої Законом України № 452/97-ВР, зміни територіальних кордонів органів місцевого самоврядування не можуть здійснюватися без попереднього з’ясування думки відповідних місцевих громад.

Відповідно до п. 8 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 у випадку визнання акта недійсним з моменту його прийняття особи, які на виконання такого акта здійснили певні дії, вправі звернутись з вимогою про відновлення первісного стану, якщо її не заявлено разом з вимогою про визнання акта недійсним.

На виконання рішення Вишгородської районної ради № 202-15-ХХШ від 22.03.01р. Відповідачем були внесені відповідні зміни до земельно-кадастрової документації Вишгородського району. Враховуючи, що зазначене рішення було прийняте радою поза межами компетенції і визнано недійсним в судовому порядку, а тому не може бути підставою для внесення змін до земельно-кадастрової документації, внесені зміни мають бути скасовані, а земельно-кадастрова документація приведена у попередній стан.

Відповідно до п. 4 „Положення про порядок ведення державного земельного кадастру", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993р. № 15, державний земельний кадастр ведеться відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов”язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв”язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є обґрунтованими та правомірними.

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищенаведене, судові витрати в сумі 3,40 грн. судом покладаються на відповідача 1 та відповідача 2.

Керуючись ст. 124, Конституції України, ст. 71, ст. 94, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст.163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Вишгородської районної ради „Про розгляд звернень місцевих рад району” № 59-06-ХХІV від 28.01.2003р. –в повному обсязі.

3. Зобов’язати Вишгородський районний відділ земельних ресурсів (07300, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд.1, ідентифікаційний код 24221059) внести зміни до земельно-кадастрової документації відповідно до меж, прийнятих до обліку земель території Вишгородської міської ради у складі державного земельного кадастру станом на 01 січня 2001 року –відобразити в земельно-кадастровій документації межі території Вишгородської міської ради сумарною площею 4968 га.

4. Стягнути з Вишгородського районного відділ земельних ресурсів (07300, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд.1, ідентифікаційний код 24221059) на користь Вишгородської міської ради (07300, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд.1, ідентифікаційний код 04054866) 1,70 грн. судового збору.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь Вишгородської міської ради (07300, м. Вишгород, пл. Шевченка, буд.1, ідентифікаційний код 04054866) 1,70 грн. судового збору .

6. Копію постанови надіслати сторонам по справі.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Тищенко О.В.