ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.06.06р.

Справа № 34/121

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",м.Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача 1. Корпорації "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп", м.Дніпропетровськ

дповідача 2. Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром", м.Єнакієво Донецької області

про стягнення 1 869, 39 грн.

Суддя Примак С.А.

Представники:

від позивача - не з'явився від відповідача 1. - Вишневський Є.О., предст., дов. №16 від 27.02.2006р.

від відповідача 2. - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, Дніпропетровська область, м. Нікополь (далі по тексту–позивача) до Корпорації „Науково-виробнича інвестиційна група „Інтерпайп”, м.Дніпропетровськ (далі по тексту –Відповідача-1) та до Закритого акціонерного товариства „Єнакіївський коксохімпром”, Донецька область, м. Єнакієве (далі по тексту –Відповідача-2) про стягнення з належного відповідача на користь позивача вартості нестачі у 8 залізничних вагонах №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706, у кількості 3,18 тонни коксу доменного та коксового горішку-далі по тексту-продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму 1 869,39 грн.( з ПДВ та ж/д тарифом) у відповідності з актом приймання продукції по кількості № 3165/1 від 14.04.2003 року ,та підставі договору купівлі-продажу коксового горішку-далі по тексту-продукції № У 1631/2002/881 від 27.12.2002 року та Специфікацій до договору.

Додатково позивач просить суд стягнути з належного відповідача на його користь 102,00 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач-1 відзив на позов та витребувані судом документи надав, у судове засідання з’явився, позовні вимоги позивача у відзиві на позов та в судовому засіданні не визнає у повному обсязі, мотивуючи тим, що він не є відправником вантажу і його вина в нестачі продукції у 8 залізничних вагонах №№ №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706, у кількості 3,18 тонни коксу доменного та коксового горішку-далі по тексту-продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму 1 869,39 грн.( з ПДВ та ж/д тарифом) відсутня на підставі того , що основною умовою відповідальності за причинену шкоду по договору є вина, відповідно до якої застосовується правила ст.209 ЦК України . Недостача на погляд відповідача-1 не могла відбутися по вині його так як поставка продукції здійснювалась транзитом від вантажовідправника до покупця, згідно зі ст.24 Статуту Залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладних. І в такому разі, на погляд відповідача-1, у даному випадку відсутні правові підстави покладати відповідальність за недостачу на корпорацію „НВІГ ”Інтерпайп”. Також відповідач-1 зазначив у відзиві від 22.06.2006р. наступне: позивач порушив вимоги п.14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6 (далі по тексту-Інструкція №П-6) , а саме не переважив вдруге товар шляхом переваження тари вагону для визначення ваги нетто.

Відповідач-2 відзив на позов, та витребувані судом документа надав, позовні вимоги позивача у відзиві на позов та в судовому засіданні не визнає у повному обсязі і просить суд в позові до Відповідача-2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- виявлена позивачем недостача зафіксована актами приймання продукції, які не можуть бути належними доказами, оскільки складені в порушення п.14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6( далі по тексту-Інструкція №П-6);

- розрахунок недостачі, а також акт приймання продукції по кількості, наданий позивачем, складений з порушенням вимог п. 4.3. ГСТУ 322-12-2-94.

В порядку ст. 69 ч.3 ГПК України був продовжений термін розгляду справи до 14.07.2006р.

На підставі ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України у судовому засіданні 27.06.2006р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2002 року між позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір № У 1631/2002/881 та Специфікацій до нього, відповідно до п.1.1 якого Відповідач-1 зобов’язався продати продукцію (далі-товар), а позивач прийняти і оплатити товар, який вказаний в специфікаціях до договору.

Пунктом 6.1 умов вищеназваного договору сторони передбачили здійснення приймання продукції по кількості відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965р. із змінами та доповненнями від 14.11.1974 р.

Сторонами згідно з п.6.1 договору узгоджено, що у випадку виявлення недостачі товару при прийманні його вантажоотримувачем (позивачем по справі) виклик представників продавця (Відповідача-1 по справі) та вантажовідправника (Відповідача-2 по справі ) є обов’язковим.

На виконання умов зазначеного договору 14.04.2003 р. на адресу позивача від вантажовідправника (Відповідача-2) надійшов вантаж –коксова продукція, що підтверджується залізничними накладними, долученими до матеріалів справи.

Із представлених суду документів убачається, що вантаж у зазначених накладних у 8 залізничних вагонах №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706 прибув на станцію призначення в справному стані, без ознак втрати, розкрадання і виданий залізницею в порядку ст.52 Статуту залізниць України без перевірки, що підтверджується матеріалами справи.

При прийманні вантажу за кількістю позивачем виявлена нестача продукції у 8 залізничних вагонах №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706, у кількості 3,18 тонни коксу доменного та коксового горішку-далі по тексту-продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму 1 869,39 грн.( з ПДВ та ж/д тарифом) , що підтверджується матеріалами справи.

При виявленні нестачі продукції, під час приймання позивачем продукції по кількості у 8 залізничних вагонах №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706, у кількості 3,18 тонни продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму 1477,50 грн.(без ПДВ та ж/д тарифу), комісією позивача за участю Кузьмич В.В., діючої на підставі посвідчення № 3165/2 від 15.04.2003р., було складено акт № 3165/2 від 15.04.2003 року, згідно з яким при зважуванні на 100 тонних вагах виявлена нестача продукції у кількості 3,18 тонни, з урахуванням норми природної втрати ваги, на суму 1477,50 грн., причиною недостачі якої було зазначено неправильне визначення маси вантажу відправником.

За даних обставин вимоги позивача щодо стягнення вартості недостачі з відповідача- (по справі постачальника) задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що документальні підстави для покладення на нього відповідальності за нестачу продукції відсутні.

Учасником у спірних взаємовідносинах, які випливають з нестачі продукції –невідповідності даних, зазначених в супроводжувальних даних і фактичних даних, вказаних позивачем, Відповідач-1 не є, оскільки вина Відповідача-1 в нестачі продукції відсутня, у зв’язку з чим, відповідно до ст.209 Цивільного кодексу Української РСР Відповідач-1 не може бути належним відповідачем по даному спору.

Позовні вимоги позивача про стягнення з Відповідача-2 вартості нестачі продукції у кількості 3,18 тонни, з урахуванням норми природної втрати ваги, на суму 1869,39 грн.( з ПДВ та ж/д тарифом), також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

При досліджені поданих позивачем доказів, судом встановлено, що позивачем порушені правила приймання продукції за кількістю, встановлені Інструкцією №П-6.

Так, в порушення п.14 Інструкції, позивачем не здійснено переваження тари вагону для визначення ваги нетто. Зазначений пункт Інструкції №П-6 встановлює порядок перевірки ваги нетто, згідно якому при неможливості переваження продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами.

Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари із ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не дозволяється.

Докази визначення позивачем ваги нетто вантажу у відповідності з вимогами Інструкції П-6 суду не надано. З акту приймання продукції не вбачається, що позивач визначив вагу нетто вантажу зазначеним в Інструкції способом.

Крім того, питання щодо виклику представників Відповідача-1 та Відповідача-2 для приймання продукції за кількістю, обумовлений п.6.1 договору, внаслідок чого у відповідності із зазначеною Інструкцією визначається обов’язковим.

Як убачається із матеріалів справи, всупереч вимог договору № У 1931/2002/881 від 27.12.2002 року, п.17 Інструкції №П-6, позивач не викликав належним чином представників відповідача-1 та відповідача-2 для участі у прийманні продукції за кількістю. На розсуд суду, факс який був направлений в адресу відповідачів не може бути доказом який би підтверджував факт виклику їх представників, який є обов’язковим, і не може вважатися доказом у розумінні до ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Відповідно до п.16 Інструкції №П-6, у випадку виявлення нестачі продукції, отримувач продукції зобов’язаний припинити подальше її приймання, забезпечити збереження продукції, а також прийняти заходи щодо запобігання її змішанню з іншою однорідною продукцією. Чого позивачем не було зроблено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем документально не було доведено ті обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог у відповідності із ст.33 ГПК України у повному обсязі, документально обґрунтовані підстави для покладення відповідальності на Відповідачів за нестачу продукції у 8 залізничних вагонах №№ 66232232, 67594168, 60852548, 64998842, 67653816, 60664711, 651648808, 66711706, у кількості 3,18 тонни продукції, з урахуванням норми природної втрати ваги, на загальну суму 1869,39 грн.(з ПДВ та ж/д тарифом) відсутні, у зв’язку з чим позовні вимоги про стягнення з належного відповідача 1869,39 грн.( з ПДВ та ж/д тарифом) вартості нестачі продукції, слід визнати необґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Керуючись Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6, ст.ст.33,34,49,82-85,87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові до Відповідача-1 відмовити у повному обсязі.

В позові до Відповідача-2 відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

С.А. Примак

Рішення підписано 05.07.06