КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2006                                                                                           № 6/249

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Пінчука А.М.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Данилової Т.Б.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участю представника Комунального підприємства з питань проектування “Житлоінвестпроект” Шуляр І.О. (дов . б/н від 03.07.06), місто Київ та представника Приватного підприємства “Вітус”, місто Київ Приймачука Д.О (дов.б/н від 24.02.06)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Вітус"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.04.2006

у справі № 6/249 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Комунальне підприємство з питань проектування "Житлоінвестпроект"

до                                                   Приватне підприємство "Вітус"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  розірвання контракту та стягнення 20000 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2005 року Комунальне підприємство з питань проектування “Житлоінвестпроект” (далі-позивач) звернулось у господарський суд міста Києва із позовом до Приватного підприємства “Вітус” (далі-відповідач), місто Київ про розірвання контраку №В-402 на виконання проектно-вишукувальної документації від 01.04.04 та стягнення збитків у розмірі 20’000,00грн.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов контракту, що виявилось у невиконанні ним у повному обсязі та в обумовлений строк зобов’язань за контрактом, а виконана робота є неналежної якості в зв’язку з чим позивач зазнав збитки у вигляді не повернутих добровільно 20’000,00 грн., що були сплачені як частина авансу.

Рішенням господарського суду міста Києва № 6/249 від 04.04.05, оформленим відповідно до ст.84 ГПК України 04.05.06 позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 20’000,00грн. збитків, у частині позовних вимог про розірвання контракту відмовлено.

Мотивуючи рішення господарський суд вказав, що правовідносини, які виникли між сторонами є договором підряду, на неналежне виконання відповідачем робіт вказав позивач, неякісне виконання проектної документації встановлене експертом і таке виконання не було наслідком дій чи бездіяльності позивача, усунення недоліків позивач змушений був здійснювати самостійно. У зв’язку з виявленими позивачем і не усунутими відповідачем недоліками позивач правомірно, з підстав, визначених ч.2 ст.852 та ч.3ст.858 ЦК України, в односторонньому порядку розірвав договір повідомивши відповідача про необхідність повернення 20’000,00грн., через що предмет спору про розірвання контракту відсутній. В свою чергу не повернутий у добровільному порядку, сплачений частково аванс у розмірі 20’000,00 грн. є збитком в зв’язку з розірванням контракту.

Не погодившись з рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на відповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на недоведеність розміру понесених позивачем збитків, просив його скасувати і прийняти нове яким у позові відмовити повністю.

У відзиві позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги і вказуючи на неналежне виконання відповідачем умов контракту зазначив, що розірвав цей контракт та повідомив відповідача про необхідність повернення коштів, а останній залишив таку вимогу без реагування. У зв’язку з наведеним позивач вважає рішення законним і просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, подану апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін апеляційний господарський суд, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між сторонами у справі 01 квітня 2004 укладено контракт №В 402, відповідно до якого позивач, як замовник, доручив, а відповідач, як виконавець, прийняв на себе виконання проектно-вишукувальних робіт (далі-ПВР) житлових будинків на ділянці 2,3 та 4 житлового масиву “Позняки 3” м/р-н у Дарницькому р-ні м. Києва.

Ці роботи відповідач зобов’язався виконати відповідно до завдання на проектування та умов контракту, а позивач оплатити їх. Вартість ПВР встановлена контрактом і складає 160’028,4грн., які позивач повинен був сплати у три етапи: 40 % вартості контракту – 64’011,6 грн. до початку виконання робіт як авансовий платіж, 40 % вартості контракту – 64’011,6 грн. після передачі ПВ документації та отримання протоколу містобудівельної ради, остаточний розрахунок повинен бути здійснений після погодження проектно-кошторисної документації у Київдержекспертизі.

Здійснивши аналіз укладеного контракту колегія суддів приходить до висновку про те, що між сторонами виникли підрядні правовідносини. Контракт є договором підряду і для вирішення спору суд застосовує норми глави 61 ЦК України та зокрема положення § 4 цієї глави.

Як визначено умовами контракту (п.1.1) відповідач повинен був виконати ПВР за завданням на проектування наданим позивачем.

Згідно до ч.1 ст.888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Посилання позивача на виконання ним обов’язку надати завдання на проектування не знаходить свого підтвердження, а у зв’язку з наведеною нормою, його позиція щодо відсутності відповідного обов’язку надати таке завдання за контрактом є необґрунтованою, а отже його бездіяльність - є невиконанням обов’язку замовника. Також встановлено невчасне і не у повному обсязі виконання позивачем обов’язку щодо сплати авансового платежу.

Тому, відповідно до ст.851 ЦУК України відповідач, як підрядник, мав право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, оскільки позивач, як замовник, не надав матеріалу (проектне завдання), і цим створив неможливість виконання контракту.

Проте, незважаючи на вказане відповідач приступив до виконання ПВР, у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що не виконання обов’язку позивачем не створило неможливості виконання обумовлених контрактом робіт.

Беручи до уваги положення ст.526 ЦК України, колегія суддів зазначає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 4.1. контракту визначений обов’язок відповідача виконати ПВР відповідно до завдання на проектування, вимог державних будівельних норм і правил у встановлений календарним планом строк, який передбачав виконання ПВР у два етапи: з 05.04.2004 по 14.05.04 – перший та з 01.06.04 по 02.07.04 – другий.

Не зважаючи на те, що позивач без дотримання вимог п.2.5,2.6 та 4.2 контракту 08.04.04 вніс авансовий платіж і лише 20’000,00 грн. заміть 64’011,6 грн. до початку виконання ПВР відповідач приступив до виконання ПВР і виконав креслення обсягом - дев’ять аркушів, пізніше (23.04.04) повідомивши про зняття з себе відповідальності за порушення терміну виконання робіт, що спричинено порушенням умов контракту з боку позивача.

В свою чергу позивач, отримавши креслення і виявивши недоліки, та вважаючи їх (креслення) непридатними до подальшої роботи, відмовився 21.05.04 від перерахування авансу у повному обсязі і повідомив відповідача про необхідність повернення вже сплачених коштів. Згодом, 16.08.04 позивачем надіслано на адресу відповідача претензію на 17’000,00 грн.

Вимоги щодо якості підрядних робіт ґрунтуються на загальних положеннях цивільного права про належне виконання зобов’язань (ст.526 ЦК України), загальних положеннях про підряд (ст.857 ЦК України) і зокрема приписів норми, що регулює безпосередньо правовідносини підряду на проектні і пошукові роботи (ст.891 ЦК України).

Відповідно до наведених норм ПВР , виконані на дев’яти аркушах повинні відповідати державним будівельним нормам і правилам. Разом з тим несплата позивачем за контрактом не звільняє відповідача від виконання обов’язку зокрема в частині якісної роботи.

Проте, як зазначив позивач виконані креслення мають недоліки. Це твердження знаходить підтвердження у висновку судової будівельно-технічної експертизи №6789 від 19.01.06.

Так, у вказаному висновку зазначено, що проектна документація стадії “проект” не відповідає вимогам державних будівельних норм і правил.

Описова частина висновку №6789 від 19.01.06 містить також відомості про відсутність проектного завдання.

Положення ст.ст.852, 858, 891 ЦК України визначають право позивача вимагати розірвання контракту та відшкодування збитків у разі наявності істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків.

Колегія суддів бере до уваги думку експерта, викладену у описовій частині висновку №6789 від 19.01.06 згідно до якої відхилення виявлені ним у проектній документації не являються суттєвими, однак суд враховує також не усунення відповідачем вказаних недоліків.

Враховуючи, що позивач повідомив відповідача про недоліки виконаних креслень, а також оскільки відповідач не вжив заходів до їх усунення, суд вважає законною односторонню відмову позивача від контракту з огляду на необхідність залучення третіх осіб або у інший спосіб виготовлення нової проектної документації.

Загальними положеннями цивільного права визначено, що збитками є, зокрема, втрати витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (ст.22 ЦК України).

З урахуванням обставин справи та наведеного і приписів ст.22,852,858 ЦК України колегія суддів вважає обґрунтованою вимогу позивача про відшкодування 20’000,00грн.- частково сплачений аванс, як збитків, що їх зазнав позивач, оскільки повинен за власний рахунок виготовлювати нову проектну документацію.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарським судом міста Києва на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки господарського суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Посилання відповідача на незаконність прийнятого судового рішення спростовуються матеріалами справи.

Висновком №6789 від 19.01.06 встановлено, що визначення відсоткового співвідношення вартості виконаних відповідачем робіт до загальної вартості контракту не вбачається можливим.

Зустрічні позовні вимоги про компенсацію відповідачу за фактично виконану роботу не заявлялись доказів звернення з аналогічними вимогами до позивача у іншому позовному провадженні не надано.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Вітус”, місто Київ залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва №6/249 від 04.04.06 (підписане 04.05.06) залишити без змін.

2.          Справу №6/249 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Пінчук А.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Данилова Т.Б. (переведена)