КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2006                                                                                           № 12/256

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:                                         Барицької Т.Л.

Ропій Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Кузьменко Л.Н. (довіреність № 89/05-06 від 10.05.2006);

від відповідача -Павельчук С.Ф. (довіреність № 45 від 01.06.2006);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Остінвест"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.07.2006

у справі № 12/256 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметиз"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Остінвест"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 49387,24 грн.

Рішенням Господарського суду м.Києва позов задоволено частково. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю ”Остінвест” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Промметиз” 39 906,65 грн. заборгованості, 3 831,9 грн. пені, 2 816,43 грн. інфляційних втрат, 940,96 грн. 3% річних, 475 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм процесуального права. При цьому заявник вказує на те, що господарським судом першої інстанції порушено ч. 1 ст. 77 ГПК України, що призвело до порушення права відповідача на подачу заперечень до позовної заяви, а також зустрічного позову. Також, відповідач посилається на те, що він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому позивач вказав на те, що справа неодноразово відкладалась господарським судом першої інстанції, в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, у зв’язку з нез’явленням представника відповідача, а повідомлення від 27.06.2006 про час і місце третього судового засідання було надіслано за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 6-а, за якою відповідач отримав акт звірки взаєморозрахунків. Тобто, немає підстав вважати, що відповідач не був належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 03.10.2006 представник відповідача подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв’язку з наміром відповідача вирішити спір мирним шляхом.

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача, посилаючись на те, що відповідач не звертався до позивача з пропозицією укласти мирову угоду.

Розглянувши клопотання представника відповідача апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки відповідач не надав доказів наявності у сторін намірів врегулювати спір мирним шляхом, а представник позивача заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача. Крім того, у позивача було достатньо часу для врегулювання спору мирним шляхом.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Відповідач, оскаржуючи рішення господарського суду першої інстанції, в апеляційній скарзі посилається лише на порушення господарським судом норм процесуального права.

Апеляційний господарський суд твердження відповідача про те, що господарським судом першої інстанції порушено ч. 1 ст. 77 ГПК України не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такою обставиною, зокрема, є нез’явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи господарський суд першої інстанції двічі відкладав розгляд справи, у зв’язку з нез’явленням представника відповідача в судове засідання (ухвали господарського суду першої інстанції від 11.05.2006 та від 27.06.2006).

Крім того, слід також зазначити, що норма ст. 77 ГПК України передбачає право суду відкласти розгляд справи, а не обов’язок. У випадку, коли нез’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо тверджень відповідача про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи сторони повідомлялись про час і місце слухання справи належним чином, що підтверджується відмітками канцелярії Господарського суду м. Києва, здійсненими на зворотному боці ухвали від 19.04.2006 про порушення провадження у справі та ухвал про відкладення розгляду справи від 11.05.2006 та від 27.06.2006 згідно із вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75; вказані ухвали надсилалась відповідачу за трьома адресами, а саме: за адресою: 02660, м. Київ, вул. Визволителів, 1/638, зазначеною відповідачем в договорі № ПМ 03/02-1 ПМ та позивачем в позовній заяві, за адресою: 01013, м. Київ, вул. Промислова, 6-а, наданою господарському суду першої інстанції позивачем в листі № 101/05-06 від 29.05.2006 та за адресою: 03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, оф. 1, зазначеною Головним управлінням статистики у м. Києві у витязі з ЄДРПОУ від 24.05.2006 № 13-3204 на запит позивача.

Відповідно до п. 3.6 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 ”Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає обставин, які б свідчили про порушення господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права.

Відповідач, оскаржуючи рішення господарського суду першої інстанції, не надав ніяких заперечень по суті прийнятого рішення, незважаючи на те, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2006 про прийняття апеляційної скарги до провадження його було зобов’язано надати такі заперечення. Крім того, під час розгляду апеляційної скарги відповідач також не надав суду документів, які б спростовували висновки господарського суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Позивач подав до Господарського суду м. Києва позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 39 906,65 грн. за договором № ПМ 03/02-1 ПМ від 03.02.2005, пені в розмірі 5 723,20 грн., збитків від інфляції в розмірі 2 816,43 грн. та 3% річних в розмірі 940,96 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 03.02.2005 був укладений договір № ПМ 03/02-1 ПМ (далі договір), за умовами якого позивач, як продавець, зобов’язався поставити та передати у власність відповідача товар, характеристики якого вказуються в специфікаціях до даного договору, які є його невід’ємною частиною, а відповідач, як покупець, зобов’язується прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, передбачених договором (п. 1.1).

Відповідно до специфікації № 3 від 14.06.2005 сторони погодили поставку позивачем відповідачу проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К), кількістю 20,000 тонн, вартістю 38 166,67 грн., ПДВ 7 633,33 грн., всього на суму 45 800,00 грн..

На виконання умов договору та специфікації № 3 від 14.06.2005 позивач поставив відповідачу проволоку ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К), кількістю 19,610 тонн на загальну суму 44 906,82 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № 060209 від 14.06.2005 та рахунком-фактурою № ПМ-14/06-1 від 14.06.2005 виставленим позивачем відповідачу на оплату проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К), отриманої представником відповідача на підставі виданої відповідачем на отримання матеріальних цінностей від позивача довіреності серії ЯИХ № 780269 від 14.06.2005.

Отримання відповідачем проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К) від позивача на загальну суму 44 906,82 грн. підтверджується також діями відповідача щодо часткової оплати отриманої від позивача продукції про, що свідчить виписка з особового рахунку позивача, відповідно до якої 29.06.2005 відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в розмірі 5 000,00 грн., де в призначенні платежу зазначив оплату за проволоку ВР/5,0/1000/К згідно із рахунком № ПМ-14/06-1 від 14.06.2005.

Згідно із п. 5.1. договору умови оплати кожної партії погоджуються в специфікаціях до договору.

Як слідує із специфікації № 3 від 14.06.2005 умовою оплати є 100% оплата вартості відвантаженої партії товару протягом 5-ти банківських днів.

Відповідно до банківської виписки з особового рахунку позивача, наявної в матеріалах справи, відповідач 29.06.2005 перерахував позивачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. Тобто, неоплаченими залишились 39 906,82 грн..

Документи, які б свідчили про оплату відповідачем отриманої від позивача проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К) в розмірі 39 906,82 грн. в матеріалах справи відсутні, не надав їх останній і в ході розгляду апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що відповідач свого обов’язку щодо оплати отриманої від позивача проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К) повністю не виконав, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, яка підтверджена матеріалами справи, а документи про її сплату відповідач не надав, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 39 906,82 грн. обґрунтовано задоволена господарським судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За несвоєчасне виконання відповідачем свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманої від позивача проволоки ГОСТ 6727-80 діаметром 5,0 мм (ВР/5,0/1000/К) позивач відповідно до п. 7.4. договору нарахував пеню в розмірі 5 723,20 грн..

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої правомірно задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання відповідачем свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманої від позивача продукції в розмірі 3 831,90 грн. за період з 22.06.2005 по 22.12.2005 з врахуванням п. 6 ст. 232 ГК України          .

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач своєчасно не виконав свого зобов’язання щодо оплати отриманого від позивача товару апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 2 816,43 грн. інфляційних витрат та 940,96 грн. 3% процентів річних.

Виходячи з викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що немає підстав визнати доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, переконливими та такими, що спростовують докази позивача, надані в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому вважає, що при прийнятті рішення господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, яке не підлягає зміні чи скасуванню.

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м Києва від 19.07.2006 у справі № 12/256 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріали справи № 12/256 повернути до Господарського суду м. Києва

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька Т.Л.

Ропій Л.М.