КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2006                                                                                           № 14/799

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Данилової Т.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Ренькас С.В.,

від відповідача:          не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.03.2006

у справі № 14/799 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації

до                                                   Закритого акціонерного товриства "Отіс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 5258,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача пені у розмірі 5258,22 грн. за прострочення виконання зобов’язань за договором Д 2 4 № 1081 М від 21.01.2005.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог позивач просив сягнути пеню у розмірі 6067,17 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2006 у справі № 14/799 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду скасувати повністю, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представника у судове засідання не направив.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

21.01.2005 між позивачем та відповідачем було укладено договір на заміну ліфта Д 2 4 № 1081 М, відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе виконання робіт по заміні ліфта (демонтаж, монтаж, будівельні роботи, монтаж металоконструкцій шахти та її облицювання, додаткові роботи та пусконаладка, освітлення машинного приміщення, підходів до машинного приміщення, шахти, приямка, прокладка силового вводу) в адміністративному будинку за адресою: вул. Хрещатик, 32-А, вантажопідйомністю 240 кг на 5 зупинок.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт за договором складає 77 702,40 грн.

Відповідно до пункту 3.1 договору відповідач виконує роботи згідно додатку № 3 до договору з моменту постачання обладнання.

Відповідач роботи, передбачені договором, виконав за наступним графіком:

- в червні 2005 року на суму 6523,20 грн.;

- в липні 2005 року на суму 32600,40 грн.;

- в серпні 2005 року на суму 12544,80 грн.;

- в листопаді 2005 року на суму 26034 грн.

Виконання робіт саме у такі терміни підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Згідно п. 2.2 договору розрахунки за роботи по заміні ліфту здійснюються позивачем щомісяця на підставі актів та довідок (форми КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представникам сторін. Оплата за фактично виконані роботи здійснюється протягом 5 днів після підписання акту.

Позивач, виконані відповідачем роботи оплатив своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 286 від 30.06.2005, № 364 від 03.08.2005, № 431 від 01.09.2005, № 585 від 30.11.2005.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.1 договору при порушенні терміну виконання робіт з вини відповідача, він сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми договору.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 3.1 договору відповідач виконує роботи з моменту постачання обладнання.

Позивач вимоги про стягнення пені обґрунтовує порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором та в підтвердження факту поставки посилається на лист відповідача від 21.01.2004 № 9п.

Відповідач листом від 21.01.2004 № 9п, який був надісланий до укладення Д 2 4 № 1081 М від 21.01.2005, повідомив позивача, що до початку монтажно-налагоджувальних робіт на об’єкті адміністративного будинку по вул. Хрещатик, 32-А виготовлені ліфти будуть знаходитись на відповідальному зберіганні Індустріальним центром ЗАТ “ОТІС”.

В даному листі міститься посилання, зокрема, на Контракт Д2 № 1081-2 від 09.12.2003 на поставку ліфтового обладнання, копія якого додана позивачем до позовної заяви.

Так, відповідно до п. 1 Контракту Д2 № 1081-2 від 09.12.2003 відповідач зобов’язався у відповідності до технічної документації позивача виготовити ліфтове обладнання: ліфт пасажирський на 5 зупинок, а замовник сплатити постачальнику вартість обладнання та провести прийомку поставленого від постачальника обладнання.

Апеляційний господарський суд вважає, що лист відповідача від 21.01.2004 № 9п підтверджує факт виготовлення ліфта та знаходження його на відповідальному зберіганні у відповідача, а не факт його поставки позивачу.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не доведено, що роботи за договором були виконані з порушенням умов п. 3.1. та додатку до договору, оскільки відсутні докази, які б підтверджували строк поставки обладнання.

Тому, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 6067,17 грн.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2006 у справі № 14/799 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2006 у справі № 14/799 – без змін.

2.          Матеріали справи № 14/799 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Данилова Т.Б. (переведена)

16.06.06 (відправлено)