ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.06 р.                     Справа № 16/155пд

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі Москаленко О.О. , розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ „Донецькоблгаз” м. Красноармійськ

До відповідача Відкритого акціонерного товариства “Красноармійський динасовий завод” м. Красноармійськ

Третя особа 1. Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України” м. Київ

2. Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” м. Київ

Про зобов’язання до підписання додаткової угоди

За участю:

Представників сторін :

від позивача: Янкевіч С.А. по дор.

від відпозивача :           Виниченко Н.В. по дор.

від 3-тої особи : 1. не з’явився 2. Бережний Р.В. по дор.

В С Т А Н О В И В: у судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 27.06.2006р.

Ухвалою господарського суду Донецької області 26.04.2006р. порушено провадження по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства з газопостачання та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ „Донецькоблгаз” м. Красноармійськ до Відкритого акціонерного товариства “Красно армійський динасовий завод” м. Красноармійськ, треті особи на стороні позивача: Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України” м. Київ, Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” м. Київ про зобов’язання до підписання додаткової угоди в редакції позивача.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксації судового процесу технічними засобами, з приводу чого фіксацію не було здійснено. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на п. 5.2. договору; ст. 8 Закону України „Про державний бюджет України на 2006р.”; ст.188 ГК України; лист НАК „Нафтогаз України” № 31/17-3337 від 15.03.06р.; умови договору № 06/06-4 від 3 січня 2006р. укладеного між Національною акціонерною компанією “Нафтобаз України” та Дочірньої компанією “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, на договір № 06/05-2034 від 30.12.2005р. укладаного між Дочірньою компанією “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та Відкритим акціонерним товариством “Донецькоблгаз”.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує, вказує, що в позовній заяві позивач стверджує, що Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” Дочірня компанія “Газ України” не мають підстав застосовувати нульову ставку ПДВ при реалізації природного газу споживача, мотивує, це тим, що імпортований природний газ Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” отримує на підставі зовнішньоекономічних контрактів, які укладені не на виконання міжнародних договорів України. Дане твердження позивача суперечить нормам закону та умовам договору № 15-14 (2006) ПР/14-743 від 21.12.2005р. на поставку природного газу. Вказує, що згідно п.3 п.п. 2 Постанови Кібінета Міністрів України № 1308 від 31.12.2005р. “Про забезпечення балансу надходження та розподілу природного газу в 1 кварталі 2006 року”, імпортований природний газ декларується з звільненням від обкладення податком на додану вартість. Вказана постанова не передбачає розподіл промислових споживачів природного газу, придбаного на підставі зовнішньоекономічних контрактів, укладених не на виконання міжнародних договорів України. Крім того вказує на те, що умови договору № 15-14 (2006) ПР/14-743 від 21.12.2005р. на поставку природного газу не передбачає поставку на адресу Відкритого акціонерного товариства “Красноармійський динасовий завод” природного газу, придбаного на підставі зовнішньоекономічних контрактів, укладених не на виконання міжнародних договорів України (відзив б/н від 19.06.06р.).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

21.03.06р. Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» м. Донецьк Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ «Донецькоблгаз» м. Красноармійськ звернулося до Відкритого акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» м. Красноармійськ з додатковою угодою від 17.03.06р. до діючого договору на постачання природного газу № 15-14 (2006) ПР/14-743 від 21.12.2005р. згідно з якою ПДВ нараховується всім споживачам, незалежно від їх статусу платника податку на додану вартість.

Згідно додаткової угоди від 17.03.2006р. п. 4.1. договору викласти в наступній редакції: З 1 січня 2006р. ціна за 1000,0 кубічних метрів газу на момент укладання данного договору з урахуванням ПДВ 20%, цільової надбавки 2%, та без врахування тарифу транспортування газу складає – 534,23 грн., з них ціна газу - 422,10 грн. (чотириста двадцять дві гривні 10 коп.), ПДВ 20% - 89,038 грн., тариф постачання – 14,65 грн., цільова надбавка – 8,442 грн.

З 20 лютого 2006р. ціна за 1000,0 кубічних метрів газу на момент укладання даного договору з врахуванням ПДВ 20%, цільової надбавки 2 %, та без врахування тарифу транспортування газу складає – 688,332 грн., з них ціна газу – 548,00 грн. (п’ятьсот сорок вісім грн. 00 коп.), ПДВ 20% - 114,722 грн., тариф постачання – 14,65 грн., цільова надбавка – 10,96 грн.

ПДВ нараховується всім споживачам, незалежно від їх статусу платника податку на додану вартість згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» у зв’язку з постачанням природного газу, одержаного не на виконання міжнародних договорів.

Пункт 10.1. договору викласти в наступній редакції:

„Данний договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2006 року, а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення ”.

Наполягаючи на внесення зазначених змін до договору, позивач посилається, на наявність істотних змін обставин, які винекли після укладання сторонами договору. Такою істотною зміною позивач вважає ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, якою на 2006 рік встановлений особливий порядок з оподаткування податком на додану вартість („ПДВ”) операцій з продажу природного газу на території України.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.3 ст. 632 ЦК України – зміна ціни договору після його повного або часткового виконання не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 653 ЦК України, встановлено загальне правило, згідно якого договір змінюється або розривається лише на майбутне та значить, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано їми в повному обсязі к моменту зміни договору.

Згідно з п. 5.2. договору викладені інші підстави для нових цін, а саме “У разі попередньої сплати за газ за декілька місяців, та зміни ціни застосовуються нові ціни з дня вводу їх у дію”, у відношення сторін попередньої сплати не було. Крім того договором зміна ціни після укладання договору не передбачена.

Умовами договору № 15-14(2006)Пр/14-743 сторони не передбачили можливості внесення змін до нього за рішенням суду.

У нормах діючих Законів України (окрім випадків, які містяться у ст. 652 ЦК України) не міститься можливості внесення змін до умов договору за рішенням суду. Стаття 188 ГК України передбачає лише право зацікавленої сторони договору передати спір про внесення змін до договору на вирішення суду.

Відповідно до ст. 632 ЦК України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади.

Так відповідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1548 від 25.12.1996р. тарифи на транспортування газу природного розподільними мережами та поставку газу природного регулюються Національною Комісією Регулювання електроенергетики України.

Вимагаючи внести зміни до п. 4.1. договору у запропонованій редакції – позивач, просить суд встановити ставку податку на додану вартість, що є неприпустимим, оскільки відповідні ставки ПДВ та порядок їх визначення і нарахування регулюються Законом України „Про податок на додану вартість” і не можуть встановлюватися чи змінюватися судом.

Лист НАК „Нафтогаз України” від № 31/17-3337 від 15.03.06р., на які посилається позивач, не є нормативним актом або законом, тому – не має обов’язкового характеру. Отже – не можуть бути прийняті судом в обгрунтування вимог позивача.

Виходячи із змісту п. 1.1. договору № 06/06-4 купілі-продажу природного газу від 03 січня 2006р. укладеного між Національною акціонерною компанією “Нафтогаз України” та Дочірньою компанією “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, продавець зобов’язується передати у власність Покупцеві в 2006 році імпортований природний газ, отриманий за зовнішньоекономічними контрактами для потреб промислових підприємств, а Покупець зобов’язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Тобто імпортований газ який отримує “Газ України” є газом отриманий за зовнішньоекономічними контрактами для потреб промислових підприємств, в контракті не вказано, що даний газ отримується на виконання міжнародних договорів України, але й не вказано, що він отримується на підставі зовнішньоекономічних контрактів, які укладені не на виконання міжнородних договорів.

Відповідно до п. 1.2. договорі № 06/05-2034 від 30.12.2005р. укладений між Дочірньою компанією “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та Відкритим акціонерним товариством “Донецькоблгаз” вказано, що газ, що постачається за даним договором, отриманий НАК “Нафтогаз України” за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України та переданий Постачальнику за договором купівлі-продажу між НАК “Нафтогаз України” та Постачальником.

Позивачем не надано доказів того, що до п.1.2. договору від 30.12.2005р. № 06/05-2034 були внесені зміни, або укладено додоткову угоду, де б зазначалося що газ який отримує Відкрите акціонерне товариство “Донецькоблгаз” отримується за зовнішньоекономічними котрактами, укладеними не на виконання міжнародних договорів.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що Відкрите акціонерне товариство “Донецьколгаз” постачає газ отриманий по зовнішньоєкономічним контрактам на виконання міжнародних договорів України.

Існуюча редакція п. 10.1 договору повністю співпадає з редакцією, запропонованою позивачем у додатковій угоді. Тому є незрозумілим вимоги позивача щодо зміни п. 10.1 договору редакцією, яка вже існує.

На підставі зазначеного заявлені позовні вимоги є не обгрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Судові витрати Господарський суд Донецької області згідно п.3 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони ( позивача по справі ) покладає на неї .

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

Відкритому акціонерному товариству з газопостачання та газифікації “Донецькоблгаз” м. Донецьк Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ “Донецькоблгаз” м. Красноармійськ до Відкритого акціонерного товариства “Красноармійський динасовий завод” м. Красноармійськ про зобов’язання до укладання додаткової угоди від 17.03.06р. з Відкритим акціонерним товариством “Донецькоблгаз” про зміну договору на постачання природного газу № 15-14 (2006) ПР/14-743 від 21.12.2005р. в редакції пропонованій ВАТ “Донецькоблгаз” у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане 27.06.2006р.

Суддя Манжур В.В.