КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2006                                                                                           № 8/425-4/140

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Пінчука А.М.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Данилової Т.Б.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участю представниківТовариства з обмеженою відповідальністю “НікорІндастрі” Савельїчева О.В. (дов.б/н від 18.01.2006), Брень О.П., представника Відкритого акціонерного товариства “Завод “Артемполімерзварювання” Баланчука С.О (дов.№06/5852 від 07.06.06)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Завод "Артемполізварювання"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 25.04.2006

у справі № 8/425-4/140 (Борисенко І.І.)

за позовом                               ТОВ "Нікор Індастрі"

до                                                   ВАТ "Завод "Артемполізварювання"

ТОВ "Передові технології"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено матеріалами справи, у травні 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Нікор Індастрі” (далі позивач) пред’явило у господарському суді міста Києва позов до Відкритого акціонерного товариства “Завод “Артемполімерзварювання” (далі-відповідач1) про витребування майна (обладнання для порошкового фарбування вартістю 33’000,00грн. а саме: піч полімеризації, камеру напилювання, трибостатичну установку напилювання, електростатичний розпилювач, елементи транспортної системи - перевантажувач) з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обладнання, яке виготовлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Передові технології” на виконання договору №10/К від 20.12.02 та додаткової угоди до нього №1 від 25.03.03, було ним оплачено та поставлено ТОВ“Передові технології” до прохідної ДАХК “Артем”, а потім без його згоди завезено відповідаче1 на свою територію, змонтовано та розпочато експлуатацію у господарській діяльності. В подальшому вимоги про заборону експлуатації та повернення обладнання відповідачем1 залишені без реагування.

Ухвалою господарського суду міста Києва №8/425 від 07.06.05 до участі у справі у якості іншого відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю “Передові технології” (далі –відповідач2).

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.05 №8/425 позов задоволено повністю, відповідача1 зобов’язано передати позивачу обладнання для порошкового фарбування вартістю 33’000,00грн. а саме: піч полімеризації, камеру напилювання, трибостатичну установку напилювання, електростатичний розпилювач, елементи транспортної системи - перевантажувач шляхом демонтування обладнання та завантаження його на транспорт позивача.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.12.05 №8/425 виконання рішення господарського суду міста Києва від 29.06.05 №8/425 зупинене.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.06 №8/425 зазначене рішення скасоване з мотивів відсутності правової оцінки суду додаткової угоди №1 від 25.03.03 до договору №10/К від 20.12.02, укладеного між позивачем та відповідачем2, а також у зв’язку з не з’ясуванням судом питання щодо ідентифікації обладнання, повернення якого вимагає позивач. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

При новому розгляді, господарський суд ухвалою від 25.04.06 №8/425-4/140 для з’ясування питань, що потребують спеціальних знань, призначив судову товарознавчу експертизу на вирішення якої поставив питання: чи можливо ідентифікувати обладнання для порошкового полімерного фарбування, яке виготовлене згідно договору№10/К від 20.12.02, укладеного між позивачем та відповідачем2? чи має це обладнання якісні зміни, які впливають на його вартість (якщо є – то наскільки це зменшує вартість обладнання)? які фактори вплинули на якісні зміни обладнання (виробничого хар-ру, при транспортуванні, зберіганні в процесі експлуатації)? Витрати, пов’язані з проведенням експертизи, покладені на позивача з наступним віднесенням на винну сторону.

У зв’язку з призначенням експертизи та направленням матеріалів справи до експертної установи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва №8/425-4/140 від 25.04.06 відповідач1 23.05.06 звернувся клопотанням про поновлення строку подання апеляційної скарги та з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що позивачем не доведено, що спірне обладнання знаходиться у відповідача1, тому призначення судом експертизи з переліком наведених питань є необґрунтованим, а ухвала про зупинення провадження у справі, на думку заявника апеляційної інстанції, підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.06 №8/425-4/140 (Пінчук А.М.-головуючий, судді Капацин Н.В, Данилова Т.Б.) відповідачу1 строк подання апеляційної скарги поновлений, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначений на 04.07.06.

Відповідно до розпорядження №01-23/1/6 від 04.07.06 розгляд апеляційної скарги здійснює колегія суддів у складі головуючого судді Пінчука А.М., суддів Гольцової Л.А., Данилової Т.Б.

03.07.06 через канцелярію суду позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому посилаючись на матеріали досудової перевірки, здійсненої ВСМ при ГУМВУ України в м.Києві зазначив, що обладнання, яке знаходиться у відповідача1 є саме тим, яке виготовлене згідно договору№10/К від 20.12.02, укладеного між позивачем та відповідачем2, а тому призначення експертизи є необхідним, а зупинення провадження у справі – законним, в зв’язку з чим просив залишити оскаржену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення .

Відповідач2 своїм правом не скористався відзив не надав, у судове засідання свого повноважного представника не надіслав.

Враховуючи, що сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, колегія суддів розглянуло справу за наявними у ній матеріалами, в порядку ст.ст.75, 99 ГПК України.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, подану апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, які з’явились у судове засідання апеляційний господарський суд, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

На вирішення господарського суду передано спір про витребування майна, що виготовлене відповідачем2 на виконання договору №10/к від 20.12.02, укладеного між ним і позивачем, додатку №1 – технічне завдання та додаткової угоди №1 від 25.03.03 до Договору.

Згідно позиції позивача саме цим майном (обладнання для порошкового фарбування вартістю 33’000,00грн.: піч полімеризації, камеру напилювання, трибостатичну установку напилювання, електростатичний розпилювач, елементи транспортної системи – перевантажувач) незаконно володіє, і саме його використовує у своїй господарській діяльності відповідач1.

В свою чергу з змісту апеляційної скарги випливає, що відповідач1 має схоже за своїм характеристиками обладнання однак, спірне майно не набував ні у який спосіб і воно у нього відсутнє, і крім того зазначає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач2 поставляв таке майно позивачу.

Встановлено, що 20.12.02 позивач і відповідач2 уклали договір №10/К згідно умов якого відповідач2 зобов’язався виготовити у відповідності до технічного завдання (додаток № 1 до Договору) піч полімеризації, камеру напилювання, трибостатичну установку напилювання, електростатичний розпилювач, елементи транспортної системи – перевантажувач, а позивач оплатити вартість робіт у розмірі 33’000,00грн (в т.ч.5’500, 00грн.), з яких передплата 19’800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3’300 грн.), що здійснюється на час готовності обладнання до моменту відвантаження позивачу відповідно до повідомлення Відповідачем2, та повний розрахунок 13’200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2’200,00грн.), що здійснюється протягом 3 банківських днів після виконання монтажних та всіх робіт згідно цього договору на підставі Акту приймання-передачі обладнання.

Додатковою угодою №1 від 25.03.03 до договору від 20.12.02 №10/К договірні сторони уточнили положення п.3.3.Договору, який виклали таким чином, що права власності на обладнання переходить від відповідача2 до позивача в момент оплати повного обсягу робіт згідно до п.2.1. Договору. Сторони підписують “Акт передачі Обладнання згідно комплектності ...”.

Позивач на виконання умов договору №10/К від 20.12.02 здійснив оплату відповідачу2 у розмірі 33’000,00грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 12 від 19.03.03,№16 від 25.04.03, №17 від 07.05.03, №20 від 20.05.03, №24 від. 20.08.03 та №31 від 19.12.03.

Відповідно до пояснень відповідача2 виготовлене на виконання договору №10/К від 20.12.02 та додаткової угоди до нього №1 від 25.03.03, було поставлено, після оплати позивачем, до прохідної ДАХК “Артем” за усною вказівкою останнього у зв’язку подальшим можливим укладенням договору оренди обладнання між позивачем та відповідачем1.

Після встановлення і монтажу обладнання відповідачм1 представники відповідача2 здійснювали перевірки правильності монтажу та пробний пуск

З письмових пояснень наданих позивачем та відповідачем2 випливає, що спірне майно знаходиться у відповідача1.

Також встановлено, що контролюючими державними органами за заявами позивача та народного депутату України були здійснені перевірки відповідача1, зокрема ТУДержнаглядохоронпраці України по Київській області та м. Києву щодо дотримання вимог охорони праці; органами внутрішніх справ щодо розгляду звернення про незаконне заволодіння обладнанням; органами державної податкової служби щодо ухиляння службових осіб відповідча1 від сплати податків.

В ході названих перевірок було встановлено, що у відповідача1 знаходиться обладнання для порошкового фарбування (обладнання для фарбового покриття).

Таким чином враховуючи, що сторони у справі не надали належних і допустимих доказів наявності або відсутності у відповідача1 обладнання для порошкового фарбування, яке виготовлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Передові технології” на виконання договору №10/К від 20.12.02 та додаткової угоди до нього №1 від 25.03.03, а саме: печі полімеризації, камери напилювання, трибостатичної установки напилювання, електростатичного розпилювача, елементів транспортної системи – перевантажувача, суд вважає, що учасники судового процесу зазначають суперечливі обставини та пояснення їх є взаємовиключними.

Враховуючи те, що предметом спору є конкретне, індивідуально визначене майно, та обов’язкові для суду першої інстанції вказівки, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 25.01.06 №8/425 щодо ідентифікації спірного майна та з урахуванням необхідності застосування спеціальних знань для з’ясування питання походження обладнання та визначення відповідності його технічному завданню, Договору №10/К від 20.12.02 і додаткової угоди №1 до нього та його (обладнання) технічного стану на момент вирішення спору суд керуючись ст. 41 ГПК України повинен призначити експертизу для отримання належних і допустимих доказів (ст.34 ГПК України).

Приймаючи до уваги відсутність спеціальних знань у господарського суду, достатніх для визначення відповідності обладнання технічному завданню, Договору №10/К від 20.12.02 і додаткової угоди №1 до нього та його технічного стану на момент вирішення спору для забезпечення повного, всебічного і об’єктивного вирішення спору використання повноважень господарського суду, визначених ч.1ст.39 ГПК України є неможливим.

У зв’язку з викладеним, оскільки предметом спору є конкретне, індивідуально визначене майно – речовий доказ, що свідчить про обставини, який має значення для правильного вирішення спору і його ідентифікація може бути вирішена лише особою, що володіє спеціальними знаннями – експерт, призначення судової товарознавчої експертизи є обов’язковим.

Резолютивна частина оскарженої ухвали містить обов’язкові вимоги, які ставляться до ухвал про призначення експертизи: найменування експертної установи, перелік питань на вирішення експерта, повідомлення про відповідальність експерта та обов’язок оплати проведення експертизи.

Відповідно до п.1 ч.2ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі.

Проведення судової товарознавчої експертизи доручене Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Матеріали справи для проведення скеровані до експертної установи.

Подальше вирішення спору без ідентифікації спірного майна та за відсутності матеріалів справи є неможливим.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість винесеної ухвали, правильність застосування норм матеріального, процесуального права та судової практики господарським судом міста Києва. Доводи апеляційної скарги визнані безпідставними і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах чинного Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.99, 101, п.1ст.103, ст.105, ч.2ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Завод “Артемполімерзварювання”, місто Київ подану на ухвалу господарського суду міста Києва №8/425-4/140 від 25.04.2006 залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

2.          Справу №8/425-4/140 повернути до господарського суду міста Києва для виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва №8/425-4/140 від 25.04.2006.

Головуючий суддя                                                                      Пінчук А.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Данилова Т.Б. (переведена)