КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2006                                                                                           № 42/504

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Губенко Н.М.

Барицької Т.Л.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Боярківський Б.Б. (дов. № 309 від 17.06.2005р.);

від відповідача : не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.10.2006 ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р.

у справі № 42/504 (Паламар П.І.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Ренесанс"

до                                                   ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 63025,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі № 42/504 задоволено позов Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Ренесанс”, стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Інкомстрах” на користь Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Ренесанс” 63025,28 грн. боргу, 630,25 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що всупереч умов договору про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 01/11/04-УСС від 01.11.2004р. після настання страхових випадків за конкретними договорами перестрахування та одержання належного комплекту документів відповідач не сплатив позивачу частину страхового відшкодування, заборгувавши 63025,28 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи листами позивача з додатками та доказами про їх вручення, а також розрахунком, проведеним відповідно до умов спірного договору та вимог чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. по справі № 42/504 накладено арешт на грошові кошти у розмірі 63025,28 грн., що належать Закритому акціонерному товариству “Страхова компанія “Інкомстрах” та знаходяться на рахунку № 7980 в КБ “Фінанси та кредит” м. Київ, МФО 300131 або рахунку № 26502005 в ТОВ КБ “Арма” м. Київ, МФО 380300, до моменту виконання рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на тому, що клопотання представника Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Ренесанс” про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Інкомстрах” до моменту виконання рішення суду, відповідає вимогам ст. 66 ГПК України, оскільки невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Не погоджуючись з рішенням та ухвалою суду першої інстанції, Закрите акціонерне товариство “Страхова компанія “Інкомстрах” звернулось з апеляційними скаргами, в яких просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 42/504 від 17.10.2006р. і прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва по справі № 42/504 від 17.10.2006р.

В апеляційних скаргах відповідач посилається на те, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте при неповному з’ясуванні, недоведеності обставин, що мають значення для справи які господарський суд визнав встановленими та невідповідністі висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, оскільки в позовній заяві позивач лише декларативно визначає суму боргу, не пояснюючи природу вирахування цієї суми.

Позивачем порушено п. 3.1.3. Договору про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 01/11/04-УСС від 01.11.2004р., оскільки ним не перераховано відповідачу перестрахувальну премію, а саме 3 і 4 платіж за ковер-нотом № 01478.30.-00/3 від 29.11.2005р.

Господарський суд приймаючи оспорювану ухвалу не надав належної оцінки тому, що відповідач є платежеспроможною фінансовою установою, підстави вважати, що майно, яке у нього є на момент подання позову може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення суду, позивачем не надано.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.12.2006р. В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник відповідача, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20.12.2006р.

В судове засідання апеляційної інстанції 20.12.2006р. представник відповідача також не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення та ухвали Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідачем по даній справі перераховано позивачеві страхове відшкодування, але доказів про це позивач не надав.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне:

01.11.2004р. між Закритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Інкомстрах” та Закритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Укрспецстрах” правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство “Страхова компанія “Ренесанс” було укладено договір про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 01/11/04-УСС (надалі – Договір).

Пунктом 1.2 Договору зазначено, що на підставі цього договору сторони можуть укладати конкретні договори перестрахування окремо по кожному ризику. Кожен конкретний договір перестрахування незалежний від умов будь-якого іншого конкретного договору перестрахування, укладеного сторонами.

На виконання умов зазначеного Договору між сторонами було укладено наступні ковер-ноти: № 01478.30-01.00/3 від 29.11.2005р. на перестрахування автомобіля Toyota Land Cruiser д.н. 27136 ТА, № 01549.30-01.00/4 від 06.03.2006р. на перестрахування автомобіля Меrсеdеs Веnz S – 221 350 L д.н. ВС 6550 АК.

По зазначеним ковер-нотам ЗАТ “СК “Інкомстрах” виступало як перестраховик.

Згідно п. 3.1.6. Договору перестрахувальник зобов’язується повідомити перестраховика про настання страхового випадку по перестрахованому ризику протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту одержання інформації про його настання.

Відповідно до п. 8.1. Договору при настанні страхового випадку, по оригінальному договору страхування перестраховик виплачує перестрахувальнику (або за дорученням перестрахувальника страхувальнику / вигодонабувачу) частину страхового відшкодування, що відповідає його частці (обсягу) відповідальності за відповідним конкретним договором перестрахування, протягом 10 (десяти) банківських днів після одержання від перестрахувальника наступного комплекту документів, якщо інше не обумовлено конкретним договором перестрахування: оригінального договору страхування і правил страховика; страхового акту або іншого подібного документу, передбаченого правилами страховика; офіційного висновку організацій, у компетенції яких знаходиться даний страховий випадок, якщо обов’язковість наявності такого висновку передбачено умовами оригінального договору страхування; експертної калькуляції збитку або копії рахунку (кошторису) на видобувні роботи від підприємств, що мають відповідну ліцензію; розрахунку частини страхового відшкодування, що підлягає оплаті перестраховиком; копії платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про списання коштів з розрахункового рахунку або видаткового касового ордера про оплату перестрахувальником збитка страхувальнику.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином, в установлений договором строк, повідомляв відповідача про настання страхових випадків, ЗАТ “СК “Інкомстрах” всупереч умов Договору, після настання страхових випадків за ковер-нотами: № 01478.30-01.00/3 від 29.11.2005р., № 01549.30-01.00/4 від 06.03.2006р. та одержання належного комплекту документів не сплатило ЗАТ “СК “Ренесанс” частину страхового відшкодування.

На день винесення судом першої інстанції рішення, заборгованість відповідача перед позивачем становила 63025,28 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання – зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України – зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що вимоги позивача по стягненню з відповідача 63025,28 грн. заборгованості є правомірними та підлягають задоволенню.

В матеріалах справи містяться розрахунки ЗАТ “СК “Ренесанс” згідно договору факультативного перестрахування ковер-ноту № 01478.30-01.00/3 від 29.11.2005р. (а.с. 7), та згідно договору факультативного перестрахування ковер-ноту № 01549.30-01.00/4 від 06.03.2006р. (а.с. 61), таким чином посилання апелянта на те, що в позовній заяві позивач лише декларативно визначає суму боргу, не пояснюючи природу вирахування цієї суми є безпідставними.

Посилання відповідача на інші порушення, при прийнятті рішення судом першої інстанції, норм матеріального права, неповне з’ясування, недоведеність обставин, що мають значення для вирішення даної справи які господарський суд визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення у відповідності з вимогами ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи те, що невжиття заходів до забезпечення позову ЗАТ “СК “Ренесанс” могло утруднити чи зробити неможливим виконання рішення Господарського суду м. Києва по справі № 42/504 від 17.10.2006р., колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що ним правомірно було прийнято ухвалу про накладення арешту на грошові кошти Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Інкомстрах” у розмірі 63025,28 грн.

До апеляційної скарги відповідач не надав доказів на підтвердження його стабільного фінансового стану та наявності грошових коштів на його рахунку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 42/504 від 17.10.2006р. та ухвала Господарського суду м. Києва по справі № 42/504 від 17.10.2006р. відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Інкомстрах” на рішення Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі № 42/504.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі № 42/504.

3. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Інкомстрах” на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі № 42/504.

4. Залишити без змін ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.10.2006р. у справі № 42/504.

5. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 42/504.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Губенко Н.М.

Барицька Т.Л.

22.12.06 (відправлено)