ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.09.06р.

Справа № А36/263

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія", м.Нікополь Дніпропетровської області

до: Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м.Нікополь Дніпропетровської області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0/4458 від 09.02.2006р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання Гриценко О.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Савенко О.О. довіреність б/н від 01.09.2005р.

Чумакова Н.Е. довіреність б/н від 01.09.2005р.

від відповідача: Сагарьова О.В. довіреність № 25 від 05.05.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсним повністю податкове повідомлення-рішення №/0/4458 від 09.02.2006р. Нікопольської об”єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, яким визначено податкове зобов”язання з податку на додану вартість в сумі 216 924грн. 72 коп., в тому числі основний платіж-144 616грн. 48коп., штрафні санкції - 72 308грн. 24коп.

Відповідач у запереченнях на позов пояснив, що позов не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено позапланову перевірку Позивача з питань правильності визначення суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування з бюджету за березень 2005р.

На підставі вказаного акту перевірки Нікопольською об”єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/4458 від 09.02.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов”язання з податку на додану вартість в сумі 216 924грн. 72 коп., в тому числі основний платіж-144 616грн. 48коп., штрафні санкції - 72 308грн. 24коп.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Нікопольська зернова компанія" у березні 2005р. включило до складу податкового кредиту ПДВ по операціях з придбання у ТОВ "ХимАгро" (договори купівлі-продажу від 16.02.2005р. без номеру) рухомого, нерухомого майна та транспортних засобів на загальну суму 144 616, 48 грн. згідно з податковими накладними : від 16.02.2005р. №02/16-001 на суму 266 062, 08 грн., в тому числі ПДВ -44 343,68грн.; від 16.02.2005р. №02/16-002 на суму 26 500, 80 грн., в тому числі ПДВ - 4 416,80грн.; від 16.02.2005р. №02/16-003 на суму 7 032,00 грн. в тому числі ПДВ - 1 172, 00

грн.; від 16.02.2005р. №02/16-004 на суму 512 220, 00 грн., в тому числі ПДВ - 85 370,

00 грн.; від 16.02.2005р. №02/16-005 на суму 55 884, 00 грн., в тому числі ПДВ - 9 314, 00

грн.

За даними бухгалтерського обліку по рахунку 631 "Розрахунки з відчизняними постачальниками" в березні 2005р. фінансово-господарських операцій з ТОВ "ХимАгро" не було. До Нікопольської ОДПІ не надходила заява про включення до податкового кредиту березня 2005р. суми податку на додану вартість, сплаченої (нарахованої) у зв"язку з придбанням майна та основних фондів у лютому 2005р.

На письмовий запит Нікопольської ОДПІ №2219/10/23-023/2 від 24.01.2006р. підприємством листом від 27.01.2006р. №46 було відмовлено в наданні копій документів, які підтверджують взаємовідносини ТОВ "Нікопольська зернова компанія" з ТОВ "ХимАгро", та наданні пояснень щодо питань, які виникли під час проведення перевірки.

У зв’язку з вказаним відповідач прийшов до висновку, що про порушення пп 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень 2005р. на суму 144616,48грн.

Суд погоджується із вказаними висновками відповідача та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складаєтсья із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв"язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається в разі продажу товарів (робіт, послуг) покупцю на його вимогу.

У разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної на вимогу покупця згідно з підпунктом 7.2.6 цього Закону покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до податкового органу за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену у зв"язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Відповідно до положень Закону України «Про податок на додану вартість»звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету(п.1.5 ст.1)

Податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. (п.1.7 ст.1)

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг)(пп.7.5.1 п.7.5 ст.7)

Суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Сплата податку провадиться не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за звітним періодом.(пп.7.7.1 п.7.7 ст.7)

Як вбачається із матеріалів справи, податкові накладні, на підставі яких позивач включив до податкового кредиту 140636грн. у березні 2005року були видані 16.02.2005р., тобто надавали право на податковий кредит в іншому податковому періоді –січні. При цьому, документів щодо отримання ним вказаних податкових накладних в іншому податковому періоді (березні) позивачем не надано. Крім того, позивачем не здійснювалось коригування відповідної податкової декларації на зазначену суму податкового кредиту.

Таким чином, в порушення наведених норм чинного законодавства позивачем необгрунтовано включено до складу податкового кредиту у березні 2005р. податок на додану вартість по придбаному майну та основних фондах в сумі 144 616, 48 грн. у січні 2005р.

Відповідно до податкової декларації з ПДВ за березень 2005р. сума податку була заявлена до відшкодування з бюджету в рахунок наступних платежів. Станом па дату складання акту перевірки відповідно до зворотнього боку картки особового рахунку платника податків сума ПДВ, заявлена до відшкодування, використана, у зв"язку з чим на підставі п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" було застосовано штрафні санкції в сумі 72 308, 24 грн.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно і не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі - 25.09.2006р.