СУД
ПОСТАНОВА

08.06.06р.

Справа № А27/66

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м.Кривий Ріг

до  Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі

третя особа Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2

про визнання протиправними податкових
повідомлень-рішень

Суддя    В.О.Татарчук

Секретар В.Г.Дабіжа

Представники сторін:

від позивача
-ОСОБА_3 дов. серії ВСО №367867 від 06.02.2006р.

від відповідача
-Іонкін Д.Г. дов. від 05.05.2006р. №10492/10/100, Ягольник Д.О. дов. від
22.05.06р. №11634/10/100

від третьої особи: не
з'явився

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернулася з позовом до Центральної міжрайонної
державної податкової інспекції у м. Кривому Розі про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень №/0 від 12.01.2004р. та №/0
від 29.03.2004р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що:

-          перевірка проведена з порушеннями
вимог Указу Президента України „Про деякі заходи з дерегулювання
підприємницької діяльності”, оскільки відповідачем не було направлено
повідомлення про проведення перевірки, посвідчення на проведення перевірки не
пред'являлися;

-          позивач не був присутній при
проведенні перевірки і не був ознайомлений з її результатами, а спірні рішення
відповідачем не направлялися;

-          28.02.2004р. кіоск був проданий
ОСОБА_2 і отже, 27.03.2004р. проводилась перевірка діяльності іншого
суб'єкта.

Відповідач заперечує проти позову з
посиланням на те, що:

-          перевірки проведені згідно з вимогами
чинного законодавства на підставі планів-графіків;

-          при проведенні перевірок встановлені
порушення у вигляді проведення розрахункових операцій без застосування
реєстратора розрахункових операцій, реалізація тютюнових виробів без ліцензії,
а також реалізація товарів за відсутності торгового патенту;

-          дія Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” не розповсюджується на суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють торгівлю горілчаними та тютюновими виробами;

-          обидві перевірки здійснювались у
присутності працівників позивача і зазначеними особами були підписані акти
перевірок;

-          при проведенні останньої перевірки не
були надані документи, які б свідчили про здійснення торгівельної діяльності
саме ПП ОСОБА_2, а також документи щодо права власності на вказаний кіоск;

-          позивач в порушення вимог ч.2 ст.99
Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до суду з пропуском
строку позовної давності.

В судовому засіданні 08.06.2006р.
були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

12.01.2004р. Центральною МДПІ у м.
Кривому Розі було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким
визначено податкове зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 у вигляді штрафних санкцій в розмірі 1771,20грн.

Зазначене податкове
повідомлення-рішення прийнято на підставі акту від 10.01.2004р. перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

Перевіркою встановлено, що мали
місце:

-          не видача розрахункового документу на
суму 12,1грн.;

-          відсутність торгового патенту;

-          відсутність ліцензії на тютюнові
вироби;

-          відсутність КОРО, РРО.

Наведене є порушенням п.п.1, 2, 3,
5 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, ст.8 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, ст. 15 Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Також, 29.03.2004р. відповідачем
прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 з визначенням податкове
зобов'язання позивача у вигляді штрафних санкцій в розмірі 6121,20грн.

Наведене рішення прийнято підставі
акту від 27.03.2004р. перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності.

Перевіркою встановлено, що мали
місце:

-          проведення розрахункової операції на
суму 2,1грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі РРО);

-          торгівля без РРО, КОРО та РК;

-          реалізація тютюнових виробів без
наявності відповідних ліцензії, декларації і сертифіката якості;

-          торгівля без торгового патенту;

-          реалізація тютюнових виробів по ціні
вище максимально встановленої виробником;

-          різниця грошових коштів на місці проведення
розрахунків -84грн.

Наведене є порушенням пп.1, 2, 5,
13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, ст.7 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, ст.ст.10, 15 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі №/0 від 29.03.2004р., а також податкового
повідомлення-рішення відповідача №/0 від 12.01.2004р. в частині
визначення штрафних санкцій в сумі 1771,20грн. як податкового зобов'язання з
таких підстав.

Як зазначено відповідачем в акті
від 27.03.2004р., здійснювалась перевірка кіоску по вул. Філатова на зупинці
автотранспорту, що належить ПП ОСОБА_1, реалізатором була ОСОБА_2

В той же час, позивачем надано
копію договору від 28.02.2004р. між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець)
купівлі-продажу металевого торгівельного кіоску розміром 2,2х2,5 метрів, що
знаходиться в м. Кривому Розі, торгівельно-зупиночний комплекс по вулиці
Філатова.

Таким чином, на час проведення
вказаної перевірки позивач не був власником кіоску.

В порушення ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України податковою інспекцією не доведений факт
здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 у вказаному кіоску при проведенні
перевірки.

Суд не приймає посилання
відповідача на звіт суб'єкта малого підприємництва -фізичної особи -платника
єдиного податку ОСОБА_1 за І квартал 2004р. Такий звіт не може бути
беззаперечним доказом здійснення діяльності позивачем у вказаному кіоску саме
при проведенні перевірки.

З урахуванням викладеного, слід
погодитись з твердженням позивача про неправомірність застосування податковим
повідомленням-рішенням №/0 від 29.03.2004р. штрафу в розмірі 6121,20грн.

Є неправомірним визначення
відповідачем у спірних податкових повідомленнях-рішеннях сум штрафних санкцій
як податкового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що
податкова інспекція, приймаючи податкові повідомлення-рішення щодо визначення
податкових зобов'язань ПП ОСОБА_1 у вигляді штрафних санкцій в сумі 1771,20грн.
та 6121,20грн. за порушення вимог законів України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” керувалася, в тому числі,
положеннями Закону України  “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” (далі  Закон №2181).

В даному випадку до спірних
правовідносин не можуть застосовуватись положення зазначеного Закону.

Зокрема, частиною 1 преамбули
Закону №2181 встановлено, що цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників
податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.5
ст.1 вказаного Закону:

-          податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
України;

-          податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового
зобов'язання;

-          штрафна  санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або
у вигляді  відсотків  від суми податкового зобов'язання (без
урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними
законами.

Статтею 2 Закону України “Про
систему оподаткування” визначено, що під податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового
фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами
України про оподаткування.

Стягнення штрафних (фінансовий)
санкцій з суб'єкта підприємницької діяльності за порушення законів України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”, „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” не пов'язано
зі сплатою суб'єктом підприємницької діяльності податків, зборів чи інших
обов'язкових платежів.

Таким чином, визначені в спірних
податкових повідомленнях-рішеннях суми штрафних санкцій не можна вважати
податковим зобов'язанням.

В той же час суд відмовляє в
задоволенні позову щодо визнання протиправним податкового повідомлення-рішення
рішення Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому
Розі №/0 від 12.01.2004р. в частині нарахування штрафу в розмірі
1771,20грн.

В даному випадку позивач
обгрунтовує свої вимоги посиланням на те, що:

-          відповідачем не було направлено
повідомлення про проведення перевірки, посвідчення на проведення перевірки не
пред'являлися;

-          заявник не був присутній при
проведенні перевірки і не був ознайомлений з її результатами, а спірні рішення
відповідачем не направлялися.

На думку суду вказані доводи є
формальними, які в будь-якому випадку не можуть бути підставою для визнання
рішення податкового органу протиправним.

Відповідна перевірка проводилась
Центральною МДПІ згідно зі статтею 11 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні”, а також законами України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
„Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”. Об'єкти проведення перевірки були
визначені планом-графіком перевірок від 26.12.2004р.

Доводи позивача про порушення
податковим органом Указу Президента України „Про деякі заходи з дерегулювання
підприємницької діяльності” є необгрунтованими, оскільки положення зазначеного
Указу розповсюджуються на перевірки щодо сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, неподаткових платежів,
бюджетних позик, позик та кредитів, гарантованих коштами бюджетів, цільового
використання дотацій та субсидій, інших бюджетних асигнувань, коштів
позабюджетних фондів, а також належного виконання державних контрактів,
проавансованих за рахунок бюджетних коштів (п.5 Указу).

Перевірки дотримання законодавства
про застосувння РРО, патентування, виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами не відносяться
до переліку перевірок, визначених вказаним Указом.

До того ж позивачем не спростована
наявність порушень, виявлених податковим органом.

Стосовно посилань податкового
органу на пропуск позивачем строку, визначеного ч.2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України суд зазначає наступне.

Згідно з вказаною нормою для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх  прав,
свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного
судочинства України, яким встановлений зазначений строк, набув чинності
01.09.2005р.

На думку суду, наведена норма не
може мати зворотної сили на правовідносини, пов'язані з прийняттям спірних
актів, оскільки в іншому випадку суттєво обмежує права та законні інтереси
позивача. Застосування відповідного строку щодо оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень можливо лише з дати набуття чинності Кодексом
адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС
України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі №/0 від 29.03.2004р.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі №/0 від 12.01.2004р. в частині визначення
штрафних санкцій в сумі 1771,20грн. як податкового зобов'язання.

Відмовити в задоволенні позову щодо
визнання протиправним податкового повідомлення-рішення рішення Центральної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі №/0 від
12.01.2004р. в частині нарахування штрафу в розмірі 1771,20грн.

Стягнути з державного бюджету на
користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код -НОМЕР_1) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили
згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені
ст. 186 КАС України.

Суддя
В.О.Татарчук

Дата
підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України -13.06.2006р.