КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2006                                                                                           № 15/25

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Пінчука А.М.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Данилової Т.Б.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участюза участю старшого прокурора відділу прокуратури міста КиєваПопенкаО.С. (посв.№233 від 02.09.05, представника Фонду державного майна України Бичкова А.С. (дов.№60 від 27.01.06), голови правління Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний завод харчових машин” БірунаГ.Л і представника ЗАТ Раєвської Т.О (дов.б/н від 01.11.05), представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву Чепури П.І. (дов.№86 від 21.07.05) розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний завод харчових машин”, місто Київ від 26.05.2006

на ухвалу господарського суду міста Києва від

а

від 17.05.2006

у справі № 15/25 (Хоменко М.Г.)

за позовом                               Прокуратура м.Києва

до                                                   Закрите акціонерне товариство "Київський експериментальний завод харчових машин"

Організація орендарів "Київський експериментальний завод харчових машин"

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву

про                                                  визнання недійсними договорів оренди, додаткової угоди, договору купівлі-продажу та свідоцтва про власність

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено матеріалами справи, у лютому1995 року Прокурор міста Києва пред’явив у арбітражному суді міста Києва в інтересах Фонду державного майна України (далі-позивач) позов до Колективного підприємства “Київський експериментальний завод харчових машин”, Організації орендарів “Київський експериментальний завод харчових машин” та Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі відповідач-3) про визнання недійсними: договору оренди цілісного майнового комплексу (далі-ЦМК) №154 від 25.03.94 оренди майна заводу харчових машин; додаткової угоди №49 від 29.06.94 щодо викупу орендованого майна; договору №127 від 30.06.94 купівлі-продажу ЦМК заводу харчових машин; свідоцтва№105 від 22.09.94 про власність; договору №217 від 06.10.94 оренди колишнього прибуткового будинку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені договори і додаткові угоди укладені з порушеннями законодавства, суперечать один одному, і крім того суперечать нормативним актам, які регулюють питання охорони пам’яток історії та культури, а при визнанні недійсними первісних документів підлягає визнанню недійсним і свідоцтво про власність.

Рішенням арбітражного суду міста Києва від 04.04.95 №15/25 позов задоволено повністю.

Мотивуючи рішення арбітражний суд виходив з того, що договори і додаткові угоди укладені з порушенням чинного законодавства, і державою не уповноваженим органом, а свідоцтво підлягало визнанню недійсним у зв’язку з визнанням недійсними підстав для його видачі.

Зазначене рішення залишене без змін постановою Голови арбітражного суду міста Києва про перевірку рішення в порядку нагляду від 07.07.95 №15/25 та постановою арбітражної наглядової колегії Вищого арбітражного суду України від 01.11.95 №04-1/кв15/25-2/104.

У грудні 2005 року ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами.

У заяви зазначено, що ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” 24.11.2005 року стало відомо з листа Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам’яток історії культури і заповідних територій Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини київської міської державної адміністрації від 24.11.2005 №672 про те, що будівлі, розташовані за адресами у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б набули статусу пам’яток архітектури місцевого значення лише у 1999 році відповідно до рішення Київської міської державної адміністрації №620 від 26.04.1999 року і їм було надано охоронні номери.

Ухвалою господарського суду міста Києва №15/25 від 17.05.2006 заяву про перегляд рішення арбітражного суду міста Києва від 04.04.1995 у справі №15/25 за нововиявленими обставинами відмовлено, рішення арбітражного суду міста Києва від 04.04.1995 у справі №15/25 залишено без змін.

Мотивуючи своє рішення господарський суд зазначив, що про рішення КМДА №620 від 26.04.1999 заявник міг і мав змогу дізнатись у 1999 році, оскільки це рішення є індивідуальним актом і не було заборонене для ознайомлення будь-ким з юридичних чи фізичних осіб, крім того це рішення не встановлювало і не змінювало статусу будівель, розташованих за адресами у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б, який їм був наданий у 1979 році відповідно до рішення Київського міського виконавчого комітету №920 від 16.07.1979 року, а присвоєння будівлям охоронних номерів є лише підставою для зарахування їх як пам’яток архітектури на державний облік. Місцевий господарський суд роз’яснив, що заявник пропустив двохмісячний строк звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, оскільки обставини на які є посилання виникли за шість років до моменту звернення до суду.

Також господарський суд вказав на те, що учасники судового процесу, при первісному розгляді справи, не заперечували у суді факту віднесення будівель у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б, у складі ЦМК, до пам’яток архітектури і культури.

Не погоджуючись з названою ухвалою ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” у червні 2006 року звернулось з апеляційною скаргою, і посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права та невідповідність висновків обставинам справи, просив ухвалу скасувати, заяву про перегляд рішення арбітражного суду міста Києва від 04.04.1995 у справі №15/25 за нововиявленими обставинами задовольнити і прийняти нове рішення, яким скасувати рішення арбітражного суду міста Києва від 04.04.1995 повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.06 №15/25 (Пінчук А.М. - головуючий, Капацин Н.В, Данилова Т.Б.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначений на 04.07.06.

Відповідно до розпорядження №01-23/1/6 від 04.07.06 розгляд апеляційної скарги здійснює колегія суддів у складі головуючого судді Пінчука А.М., суддів Гольцової Л.А., Данилової Т.Б.

У судовому засіданні 04.07.06 ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” подав пояснення в якому вказав, що будівлям у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б було надано статус пам’яток історії у 1993 році, лише під час корпоратизації КЕЗХМ, задля наступного відчуження, з власності КЕЗХМ, в інтересах третіх осіб. Крім того, у клопотанні поданому також у судовому засіданні, заявник пояснив, що господарський суд належним чином не дав оцінки фальшивим документам, які подавались учасниками судового процесу при первісному розгляді справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 просив залишити Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний завод харчових машин” без задоволення , а ухвалу – без змін, в обґрунтування своєї позиції відповідач-3 посилається на недотримання ЗАТ “КЕЗХМ” вимог процесуального закону в частині дотримання строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та відсутність правового обґрунтування, яке б відповідало нормам матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” діє в межах розгляду даної справи на підставі ст.25 ГПК України відносно Київського науково-виробничого об’єднання харчового машинобудування Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України “Київський експериментальний завод харчових машин” (КЕЗХМ) та трудового колективу КЕЗХМ та Організації орендарів КЕЗХМ та колективного орендного підприємства КЕЗХМ.

Вивчивши матеріали справи та здійснивши аналіз норм матеріального права, що регулювали спірні відносини колегія суддів встановила, що договір оренди від 25.03.94 №154 не містить в собі конкретного складу майна , яке передане в оренду. Оцінка майна проведення з порушенням вимог Методики оцінки вартості об’єктів приватизації від 08.09.03 №717, зокрема, відповідачами не наданий передаточний баланс та акт оцінки вартості ЦМК встановленого, на той час, зразка.

При укладені договору оренди ЦМК, договірні сторони не дотримали вимог законодавства України і провели експертну оцінку майна після укладення договору оренди через , що у договорі оренди неправильно зазначена вартість майна.

У зв’язку з наведеним названий договір оренди підлягав визнанню недійсним з підстав ст.48 ЦК Української РСР.

З матеріалів справи вбачається , що до складу ЦМК входило п’ять будівель різного призначення і статусу, серед яких і будівлі у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б, що віднесені до пам’яток архітектури в силу належності на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 №920 до державного історико-культурного заповідника “Стародавній Київ” та ст.ст.17, 30 Закону Української РСР “Про охорону і використання пам'яток історії та культури”.

Відповідно до законодавства України, станом на час виникнення правовідносин і вирішення спору, такі будівлі не можуть бути об’єктами приватизації, втому числі у шляхом викупу.

У зв’язку з цим і через недотримання умов закону про обов’язкове проведення оцінки майна договір купівлі-продажу ЦМК №127 від 30.06.94 визнаний недійсним.

При укладені договору, договірні сторони не дотримали вимог ст.10 Закону України “Про аудиторську діяльність” і провели аудит після укладення договору навіть купівлі-продажу.

Крім того, встановлено, що відповідач-3, укладаючи договори, діяв без належних повноважень.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, подану апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський суд, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Визнання недійсними договору оренди ЦМК №154 від 25.03.94 оренди майна заводу харчових машин; додаткової угоди №49 від 29.06.94 щодо викупу орендованого майна; договору №127 від 30.06.94 купівлі-продажу ЦМК Заводу харчових машин; договору №217 від 06.10.94 оренди колишнього прибуткового будинку стало наслідком недотримання договірними сторонами ряду, зазначених вище норм законодавства України.

Віднесення будівель у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а та 2-б до пам’яток архітектури не являлось основоположною причиною, що стала підставою для визнання недійними договорів і додаткових угод, а лише ще однією умовою наряду з іншими порушеннями, яких припустились договірні сторони.

Посилання заявника на факт визначення лише у квітні 1999 року статусу названих будівель як пам’яток архітектури і встановлення цим нововиявлених обставин про те, що до цього часу (1999 р.) ці будівлі не були пам’ятками архітектури є необґрунтованим і безпідставним.

Суд вважає за необхідне роз’яснити, що будівлі у місті Києві на Контрактовій площі, 2-а – Дзвіниця та 2-б – Прибутковий будинок Катерининського монастиря віднесені до пам’яток архітектури на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 №920 до державного історико-культурного заповідника “Стародавній Київ” та ст.ст.17, 30 Закону Української РСР “Про охорону і використання пам'яток історії та культури”.

Це знаходить підтвердження в матеріалах справи і не спростовано заявником.

Помилкове тлумачення заявником факту присвоєння охоронного номеру вказаним будівлям на підставі рішення Київської міської державної адміністрації №620 від 26.04.1999 року як факту віднесення до пам’яток архітектури призвело до необґрунтованого і безпідставного визначення цих обставин як нововиявлених.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Таким чином, наявність самого по собі рішення Київської міської державної адміністрації №620 від 26.04.1999 року не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК, оскільки це нова обставина, яка до речі ще раз підтверджує віднесення споруд до пам’яток архітектури у 1979 році.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як зазначено вище, заявником не надано доказів, які б спростовували статус споруд як пам’яток архітектури, і крім того, ним не надано доказів, які б спростовували інші обставини за яких арбітражний суд дійшов висновку про недійсність договорів і угод.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість винесеної ухвали, правильність застосування норм матеріального, процесуального права та судової практики господарським судом міста Києва. Доводи апеляційної скарги визнані безпідставними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду і відповідача-3 та позивача про те, що заявник окрім іншого пропустив двомісячний строк подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, однак це не є підставою для залишення її без задоволення, а лише наділяє господарський суд правом повернути заяву згідно з п.1ч.5ст.113ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.99, 101, п.1ст.103, ст.105, ч.2ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний завод харчових машин”, місто Київ подану на ухвалу господарського суду міста Києва №15/25 від 17.05.06 залишити без задоволення , а ухвалу – без змін.

Справу №15/25 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Пінчук А.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Данилова Т.Б. (переведена)