КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2006                                                                                           № 31/166

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Пінчука А.М.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Данилової Т.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Русь-95"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.05.2006

у справі № 31/166 (Качан Н.І.)

за позовом                               Приватне підприємство "Русь-95"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "Сонат"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  перегляд рішення за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.05.2006 заяву Закритого акціонерного товариства "Сонат" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 17.03.2005 задоволено, в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що під час первісного розгляду справи подаючи до суду заяву про фактичне визнання позову Чернов Я.М. не мав на це повноважень. Позивач не довів факт передачі будівельних матеріалів саме на користь відповідача, оскільки печатки на видаткових накладних також були використані без відповідних на те повноважень, у зв"язку з чим на відповідача не міг бути покладений обов"язок щодо сплати за ці матеріали певної грошової суми.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Приватне підприємство "Русь-95" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 10.05.2006 у справі № 31/166 скасувати, заяву відповідача про перегляд рішення від 17.03.2005 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при прийнятті рішення судом неповно з”ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено ряд норм матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Позивачеві в порушення вимог ст. 113 ГПК України не надіслано копію заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 17.03.2005.

Заяву перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 17.03.2005 підписано неуповноваженою особою.

Заяву подано через більш ніж через 7 місяців після прийняття рішення. Всі документи надсилались відповідачеві за юридичною адресою, а тому всі обставини справи були йому відомі на момент прийняття рішення і не можуть бути нововиявленими.

При розгляді апеляційної скарги колегією суддів були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлене наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2005 задоволено позов Приватного підприємства "Русь-95" до Закритого акціонерного товариства "Сонат" про стягнення з останнього 145874,88 грн. заборгованості за поставлені будівельні матеріали. Задовольняючи позов суд виходив з того, що факт поставки матеріалів підтверджено видатковими накладними № Ри - 0000116 від 30.07.2004 та № Ри - 0000117 від 17.08.2004, завіреними підписом відповідальної особи та печаткою Закритого акціонерного товариства "Сонат", а з розміром заборгованості відповідач погодився у відзиві на позовну заяву № 15/03 від 15.03.2005.

Відмовляючи в позові під час перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами суд виходив з того, що по-перше: рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.04.2004, яке підтримано ухвалою Верховного Суду України від 02.03.2005, Сорокалетову Н.М. поновлено на посаді голови правління ЗАТ "Сонат" з 03.02.2003; по-друге: рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02.03.2003, яке залишено в силі ухвалою Верховного Суду України від 16.06.2005 на користь Сорокалетової Н.М. витребувано печатку ЗАТ "Сонат"; по-третє: ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.01.2006, якою залишено в силі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08.07.2005 встановлено, що єдиним головою правління ЗАТ "Сонат" є Сорокалетова Н.М.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов"язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Таким чином висновок господарського суду першої інстанції про відсутність повноважень у Чернова Я.М. на визнання позову та неправомірність використання печатки Закритого акціонерного товариства "Сонат" на видаткових накладних є правильним.

Відповідно до ст. 113 ГПК України рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для його перегляду. При цьому днем виникнення цих обставин слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомі заявникові. Як вбачається з матеріалів справи Закритому акціонерному товариству "Сонат" не було та не могло бути відомо про те, що під час первісного розгляду справи № 31/166 Чернов Я.М., який є засновником юридичної особи позивача, вчиняв дії від імені відповідача.

Колегія суддів погоджується з тим, що ці обставини є нововиявленими в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України мають істотне значення для вирішення спору та виявлені після прийняття судового рішення у справі.

Матеріалами справи спростовуються твердження заявника апеляційної інстанції щодо необґрунтованості прийняття судом до провадження заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у зв"язку відсутністю доказів надсилання копії цієї заяви на його адресу та відсутність у Сорокалетової Н.М. повноважень для підписання заяви від імені Закритого акціонерного товариства "Сонат".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення прийняте господарським судом першої інстанції у повній відповідності з матеріалами справи та з дотриманням норм процесуального і матеріального права, а тому доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

У відповідності зі ст. 49 ГПК України державне мито у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2006 про відмову в позові у справі № 31/166 оскаржено позивачем в повному обсязі, а в якості доказу сплати державного мита до апеляційної скарги додано квитанцію, згідно якої до державного бюджету України перераховано 42,50 грн., з позивача відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" підлягає стягненню 686,87 грн.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 10.05.2006 у справі № 31/166 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Русь-95" (м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 39, літ.В код 30374297 рах. № 3 у відділенні ОБ Оболонське № 8142 Київ, МФО 320229, Код ) а у випадку відсутності коштів – з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, до Державного бюджету України 686,87 грн. (шістьсот вісімдесят шість грн. 87 коп.).

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

3. Матеріали справи № 31/166 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Пінчук А.М.

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Данилова Т.Б. (переведена)