КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2006                                                                                           № 12/93

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Данилової Т.Б.

суддів:                                         Гольцової Л.А.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участю представників:

від позивача-С. В. Муравської (довіреність № 937 від 02.09.05), О. В.Коцюк (довіреність б/н від 04.07.06), І. Б. Хряпова (довіреність від б/н 10.05.06);

від відповідача-В. В. Каляєва (довіреність б/н від 03.07.06);

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-не з’явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

торгівельна виробнича фірма "Юлкар, ЛТД"

на рішення господарського суду м.Києва від 11.05.2006

у справі № 12/93 (Лавриненко Л.М.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Котельний завод "Колвіенергомаш"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна виробнича фірма "Юлкар, ЛТД"

за участю третьої особи яка

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні

відповідача            Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації

про                                                  визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні розпорядження та користування майном

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 р. до господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш” до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” про визнання права власності на прибудову площею 360 м. кв. та усунення перешкод у здійсненні розпорядження та користування майном.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.04.06 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 12/93 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації.

В позовній заяві, зокрема, зазначалось, що Відповідач незаконно розмістив свій офіс в адміністративній будівлі Позивача, а право власності на цю будівлю належить останньому у відповідності до постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 (№ 13/279/4 (13/296/9)) та приписів ст. 328, ст. 346 Цивільного кодексу, ст. 48 Закону України „Про власність”.

Третя особа, на виконання ухвали місцевого господарського суду від 05.04.06 пояснила, що оскільки в рішеннях судів не передбачено поновлення права власності на частину літ. А-3 загальною площею 336,9 м. кв. за Позивачем чи поновлення реєстрації такого права в Бюро технічної інвентаризації, на момент розгляду справи № 12/93 підстави для реєстрації права власності Позивача на вказане вище майно відсутні.

11.04.06 позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: визнати за ним право власності на будівлю площею 360 м. кв. на 1 та 2 поверсі з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні), яке розташоване в м. Чернігові по вул. Інструментальна, 17; усунути для Позивача перешкоди у здійсненні розпорядження та користування майном-будівлю площею 360 м. кв. на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні), яке розташоване в м. Чернігові по вул. Інструментальна, 17 шляхом виселення Відповідача із незаконно займаного приміщення, яке належить позивачу на праві власності.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, з причини неявки представників відповідача у судові засідання.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 11.05.06 вимоги позивача задоволені повністю, визнано право власності Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш” на 360 м. кв. на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні), яке розташоване в м. Чернігові по вул. Інструментальна, 17 та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” із цього ж приміщення за цією ж адресою.

Рішення у даній справі мотивовано, зокрема тим, що: преамбулу ст. 1 в частині слів „с правом выкупа арендуемого объекта”, п. 1.4 ст. 1 та п. п. 4.3, 4.4 ст. 4 договору оренди будівлі-споруди від 30.11.98 визнано недійсними, а рішення апеляційного господарського суду з цього приводу не скасовано і набрало законної сили; після закінчення строку дії договору оренди позивач направив відповідачеві листа з вимогою звільнити займане приміщення у зв’язку із закінченням строку дії договору оренди; у відповідності до ст. ст. 387, 391 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, або вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

У своїй апеляційній скарзі Відповідач стверджує, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а вказані у ньому висновки не відповідають реальним обставинам справи.

Крім цього, Відповідач посилається на те, що його касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 (№ 13/279/4 (13/296/9)) прийнята до провадження Вищим господарським судом України, а відтак є всі підстави для скасування оскаржуваного рішення і залишення позову без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.06 розгляд апеляційної скарги відповідача відкладений до 18.07.06.

Згідно із розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.06 № 01-23/1/18 розгляд апеляційної скарги у справі № 12/93 здійснюється колегією суддів у складі головуючої судді Т. Б. Данилової, суддів Л. А. Гольцової та Т. С. Розваляєвої.

У судове засідання по розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 11.05.06 у справі № 12/93 з’явились представники Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш”, Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД”. Представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з’явились, про причини неможливості присутності свого повноважного представника апеляційну інстанцію не повідомили.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, представник відповідача заявив клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 12/93.

Клопотання відповідача мотивовано тим, що на даний час існує інша справа, яка безпосередньо пов’язана із справою № 12/93 і яка розглядається іншим судом. Так, 07.07.06, відповідач у даній справі подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої фірми „Юлкар, ЛТД” до Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш” про визнання права власності на 360 м. кв. будівлі на 1-му та 2-му поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні), яке розташовано по вул. Інструментальній, 17 що в м. Чернігові.

Однак, такі твердження відповідача не відповідають дійсності.

Так, посилання відповідача на те, що в провадженні Вищого господарського суду України знаходиться касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 не підтверджені відповідними доказами, зокрема, відповідною ухвалою про прийняття касаційної скарги до провадження. Подана представником відповідача копія касаційної скарги у справі № 10/63 датована 07.07.06 і не може розцінюватись як доказ прийняття касаційної скарги до провадження у відповідності із нормами діючого Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, представники позивача повідомили суд про те, що станом на 18.07.06 Вищим господарським судом України касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 двічі повернуті без розгляду.

За таких обставин, апеляційна інстанція не вбачає підстав для застосування ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України та задоволення клопотання відповідача про зупинення апеляційного провадження у справі № 12/93.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх сторін у справі про дату, час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги у даній справі, апеляційний господарський суд у складі колегії суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника третьої особи. Присутні у судовому засіданні повноважні представники позивача та відповідача проти цього не заперечували.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” не підлягає задоволенню виходячи із нижченаведеного.

Відкрите акціонерне товариство „Котельний завод „Колвіенергомаш”, у відповідності до п. 1.1 Статуту, зареєстрованого в новій редакції розпорядженням Чернігівського міського голови від 23.06.04 № 235-р, створене шляхом перейменування Відкритого акціонерного товариства „Агрореммаш”, що його було зареєстровано розпорядженням Виконавчого комітету Чернігівської міської Ради народних депутатів № 197-р від 11.07.95 шляхом перетворення в процесі приватизації Державного підприємства Чернігівський завод „Агрореммаш” у Відкрите акціонерне товариство.

30.11.98 між Відкритим акціонерним товариством „Агрореммаш” та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД”, був укладений договір оренди.

У відповідності до цього договору Відповідач узяв в оренду у Позивача приміщення прибудови до заводоуправління (їдальні) з окремим входом площею 360 м. кв. строком на 5 років з правом викупу. Строк дії договору сплинув 30.11.03.

Право власності Позивача на передане в оренду майно, станом на дату укладення договору оренди від 30.11.98, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке було видано Позивачу 27.03.03 на підставі Рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.03.03 № 60.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 14.06.05 у справі № 10/63 (№ 13/279/4 (13/296/9)) визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” на 360 м. кв. будівлі на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні) Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш”, яке знаходиться по вул. Інструментальній, 17 що в м. Чернігові.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 вищевказане рішення місцевого господарського суду скасовано-у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” про визнання права власності на 360 м. кв. будівлі на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні) Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш”, яке знаходиться по вул. Інструментальній, 17 що в м. Чернігові відмовлено. Цією ж постановою зустрічний позов Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш” задоволений частково-визнано недійсним преамбулу ст. 1 в частині слів „с правом выкупа арендуемого объекта”, п. 1.4 ст. 1, п. п. 4.3, 4.4 ст.4 договору оренди від 30.11.98, який був укладений між Відкритим акціонерним товариством „Агрореммаш” (відповідач у даній справі є його правонаступником) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД”.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

На день прийняття оскаржуваного рішення місцевим господарським судом, а так само на день прийняття даної постанови апеляційною інстанцією, в матеріалах даної справи відсутні докази про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі №10/63 (№ 13/279/4 (13/296/9)).

До того ж, посилаючись на факт прийняття до касаційного провадження Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.05 у справі № 10/63 (№ 13/279/4 (13/296/9)) Відповідач у даній справі не надав відповідних доказів.

В силу ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Апеляційна господарський суд погоджується із висновками місцевого господарського суду відносно того, що позивач своїми діями заперечував проти продовження строку дії договору оренди, оскільки з вересня 2003 р. між сторонами виник спір щодо дійсності договору оренди від 30.11.98, а 15.12.03 Позивач направив Відповідачеві листа № 1965 з вимогою звільнити займане приміщення у зв’язку із закінченням строку дії договору оренди.

Згідно ст. 4 Закону України „Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, а згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В силу п. 3 ст. 48 Закону України „Про власність” захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Ст. 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наявними у справі доказами в повній мірі доведений факт того, що відповідач своїми діями оспорює та не визнає право власності позивача на спірне приміщення.

Таким чином, вимоги позивача відносно визнання його права власності на 360 м. кв. будівлі на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні), яке знаходиться по вул. Інструментальній, 17 що в м. Чернігові є законними і обґрунтованими. Відповідно, оскаржуване рішення в частині задоволення вимог про визнання права власності скасуванню або зміні не підлягає.

Також, з урахуванням вищевикладених висновків, оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню або зміні і в частині задоволення вимог про виселення Відповідача із приміщення площею 360 м. кв. на 1 та 2 поверхах з окремим входом прибудови до заводоуправління (їдальні) Відкритого акціонерного товариства „Котельний завод „Колвіенергомаш”, яке розташоване по вул. Інструментальній, 17 що в м. Чернігові.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма „Юлкар, ЛТД” на рішення господарського суду Чернігівської області від 11.05.06 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Чернігівської області від 11.05.06 у справі № 12/93 залишити без змін.

3.          Справу № 12/93 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Данилова Т.Б. (переведена)

Судді                                                                                          Гольцова Л.А.

Розваляєва Т.С.

20.07.06 (відправлено)