КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2006                                                                                           № 26/141

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Моторного О.А.

Синиці О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Талімончик В.П. – директор,

Панчук В.Г. (дов. № 01/1023 від 13.09.2006р.);

від відповідача - Мора В.М. (дов. № 752/9-11 від 04.04.2005р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення № 1610/9-11 від 04.07.2006р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.06.2006

у справі № 26/141

за позовом                               державного підприємства Рівненський обласний радіотелевізійний центр

до                                                   Концерну радіомовлення, радіозв"язку та телебачення

про                                                  стягнення 2297692,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.06.2006 р. (суддя Пінчук В.І.) задоволено позов ДП Рівненський обласний радіотелевізійний передавальний центр (з урахуванням уточнення т. 2, а.с. 1-7) та стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв’язку та телебачення 2 214 070 грн. 89 коп. вартості послуг зв’язку за угодою № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво за період з 01.11.2002р. по 20.06.2006р. Рішення суду мотивовано наявністю частково несплаченого боргу з посиланням на акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.11.2005р.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати. Заявник скарги вказує, що він повністю провів розрахунки за договором № 15/02 від 10.09.2002р., а вимоги позивача за заявленим розміром боргу не відповідають документам первинного обліку. Відповідач також зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків, що покладений в основу рішення суду першої інстанції не є належним доказом наявності несплаченого боргу за договором про співробітництво, оскільки підписаний головними бухгалтерами та не містить посилань на підстави виникнення зобов’язання (відповідний договір).

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти доводів заявника скарги заперечив та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач вказує, що заявлена до стягнення заборгованість відповідача виникла з договору № 15/02 від 10.09.2002р., і в тому числі з договорів № 17 від 01.01.2002р. та № 16 від 17.02.2003р. та підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, авізо та актами звірки взаєморозрахунків.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доповнення до неї (т. 1, а.с.3-4, т. 2, а.с. 1-2), підставою позовних вимог позивач зазначає порушення відповідачем зобов’язань за угодою № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво, а договори № 4-127/16 від 29.10.2001р. (т. 2 а.с. 171-172) № 17 від 01.01.2002р. (т. 2 а.с. 177-178), № 16 від 17.02.2003р. (т. 2 а.с. 242-243), № 16 від 16.01.2004р. (т. 2 а.с. 244-245) та № 15/05 від 16.11.2005р. (т. 2 а.с. 246-248) були зазначені позивачем та додані в додатках лише як приклад інших укладених між позивачем та відповідачем договорів.

Як встановлено судом, 10.09.2002р. між Рівненським обласним радіотелевізійним передавальним центром (далі – позивач) та Концерном радіомовлення, радіозв’язку та телебачення (далі – відповідач) було укладено угоду № 15/02 про співробітництво, за умовами якої сторони зобов’язались надавати послуги зв’язку по централізованих договорах укладених із замовниками, при цьому позивач бере на себе зобов’язання надавати послуги зв’язку технічними засобами телерадіомовлення, які включені до центральних договорів відповідача, а відповідач – укладати договори з замовниками про надання послуг зв’язку, отримувати кошти за надані послуги і розраховуватись з позивачем. Строк дії угоди встановлений з 10.09.2002р. по 10.09.2007р.

Наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт за період з 2002р. по 2004р. складені за результатом виконання інших або декількох договорів без розмежування суми виконаного за угодою № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво, а саме за 2002р. – по договору № 17 від 01.01.2002р. (т. 2 а.с. 69-81), за 2003р. – по договорам як № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво так і № 16 від 17.01.2003р. (т. 2, а.с. 82-93), за 2004р. – по договорам як № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво так і № 16 від 16.01.2004р. (т. 2, а.с 94-106).

Враховуючи те, що підставою позову є порушення відповідачем зобов’язань саме за угодою № 15/02 про співробітництво, позивач безпідставно включив в ціну позову суму заборгованості по іншим договорам на підставі вищевказаних актів виконаних робіт, яка не є предметом позову. Крім того, з актів виконаних робіт вбачається, що зобов’язання за угодою № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво почали виконуватися сторонами з січня 2003р., тому зазначення позивачем у розрахунку до позову (т. 2 а.с. 5-7) та акті звірки взаєморозрахунків станом на 01.09.2006р. (т. 2, а.с. 56-59) суми заборгованості, що склалася до січня 2003р. також є безпідставним.

Слід зазначити, що згідно належним чином засвідчених копій актів звірки взаєморозрахунків сторін, в тому числі підписаних позивачем із запереченнями (т. 2, а.с. 45-53, 56-59), заборгованість відповідача перед позивачем за угодою № 15/02 про співробітництво за період з 01.01.2003р. по 31.08.2006р. відсутня.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за заявленою угодою № 15/02 від 10.09.2002р. про співробітництво, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у позові.

При цьому позивач не позбавлений права звертатися до суду з самостійним позовом про стягнення заборгованості по іншим договорам з відповідачем.

Керуючись ст. 101, п. 2 ст. 103, ст. п. 3, ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2006 у справі № 26/141 скасувати.

2.          В позові відмовити.

3. Справу №26/141 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Моторний О.А.

Синиця О.Ф.