ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2006 р.

№ 32/290

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя

Муравйов О. В.

Судді

Полянський А. Г.

Коробенко Г. П.

розглянувши

касаційну скаргу

Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року

по справі

№ 32/290 Господарського суду міста Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

до

Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Про

спонукання до виконання договору,

За участю представників сторін:

від позивача:

Перепелиця А.В. –дов. №юр-607/д від 28.12.2005 року

від відповідача:

Гурський М.Р. –дов. №2-91 від 25.10.2006 року

від третьої особи:

Громніцький Ю.П. –дов. №14-208 від 05.10.2006 року

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.11.2006 року касаційна скарга Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 11 год. 10 хв. 05.12.2006 року.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 04.12.2006р. у зв’язку з перебуванням судді Фролової Г.М. на лікарняному, для розгляду справи № 32/290 створена колегія суддів у наступному складі: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А.Г., Коробенко Г. П.

Відводів зазначеному складу колегії суддів не заявлено.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про спонукання відповідача Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до виконання угоди №29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року, в якому просить зобов'язати ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" підписати акт приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в квітні 2006 року, який було надано листом від 21.06.2006 року № юр-1054, акт приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в травні 2006 року, який було надано листом від 21.06.2006 року №юр-1055 та у п'ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили передати йому два примірники підписаних актів.

Заявою від 28.07.2006 року № юр-1274 позивач збільшив позовні вимоги і попросить суд зобов'язати відповідача також підписати акт приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в червні 2006 року, який було надано листом від 20.07.2006 року №юр-1125, два примірники якого передати у п'ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили. Також позивач просить суд зобов'язати відповідача припинити дії по відмові від підписання актів приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему за угодою 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року з підстав їх невідповідності рішенню правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року № 54.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2006 року (суддя Хрипун О.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року (головуючий суддя Зеленін В.О., судді Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.), позовні вимоги задоволені повністю: зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підписати чотири примірники акту приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в квітні 2006 року, який було надано ВАТ "Укрнафта" листом від 21.06.2006 року № юр-1054, та у п'ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили передати два примірники підписаного акту приймання-передачі природного газу ВАТ "Укрнафта"; зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підписати чотири примірники акту приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в травні 2006 року, який було надано ВАТ "Укрнафта" листом від 21.06.2006 року № юр-1055, та у п'ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили передати два примірники підписаного акту приймання-передачі природного газу ВАТ "Укрнафта", зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підписати чотири примірники акту приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в червні 2006 року, який було надано ВАТ "Укрнафта" листом від 20.07.2006 року № юр-1125, та у п'ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили передати два примірники підписаного акту приймання-передачі природного газу ВАТ "Укрнафта"; зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" припинити дії по відмові ВАТ "Укрнафта" у підписанні актів приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему за угодою 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року через невідповідність таких актів рішенню правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року №54; а також стягнуто з Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" державне мито в розмірі 340,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В своїй касаційній скарзі Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" повністю заперечує підстави скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та просить касаційну скаргу Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення та постанову господарських судів –без змін.

Відзив Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на час розгляду справи в касаційній інстанції суду наданий не був, що, в силу положень статті 1112 ГПК України, не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та третьої особи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, 02.04.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 29/11-462/100а-Г, предметом якої є передача природного газу ВАТ "Укрнафта" до газотранспортної системи ДК "Укртрансгаз", надання відповідачем послуг по осушці газу та їх оплата позивачем. Згідно з додатковою угодою № 4 від 14.12.2005 року термін дії угоди № 29/11-462/100а-Г було продовжено до 31.12.2006 року.

Згідно пунктів 2.1, 6.4 угоди № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року відповідач приймає від позивача газ на пунктах виміру обсягів газу та транспортує його по газотранспортній системі, про що згідно з п. 7.3 угоди між сторонами до 5-го числа місяця, наступного за звітним, у 4-ох примірниках складаються щомісячні акти приймання-передачі газу.

Як вірно встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, починаючи з квітня 2006 року відповідач в особі своїх структурних підрозділів відмовляє позивачу в підписанні актів приймання-передачі через невідповідність наданих актів рішенню Правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року (протокол № 54). В матеріалах справи наявні копії листів структурних підрозділів відповідача про відмову в підписанні актів приймання-передачі природного газу.

З пояснень представника позивача в касаційній інстанції та встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи вбачається, що листами від 21.06.2006 року № юр-1054, № юр-1055 ВАТ "Укрнафта" направило відповідачу підписані зі свого боку у чотирьох примірниках зведені акти приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в квітні, травні 2006 року.

У відповідь на вказані листи відповідач листом від 27.06.2006 року № 7662/64-04 повідомив про те, що зведені акти складені без участі належних відповідальних підрозділів ВАТ "Укрнафта" та ДК "Укртрансгаз" та не відповідають протокольному рішенню правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи та цілком вірно зазначено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій в судових рішеннях, рішенням правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року (протокол № 54, витяг з якого знаходиться в справі (а.с.55-56)) ВАТ "Укрнафта" зобов'язано укласти з ВАТ "Дніпропетровськгаз", ВАТ "Івано-Франківськгаз", ВАТ "Миколаївгаз", ВАТ "Полтавагаз", ВАТ "Сумигаз" та ВАТ "Черкасигаз", починаючи з квітня, договори на поставку природного газу для потреб населення (п. 1.3 рішення). Цим же рішенням зобов'язано позивача та відповідача в актах приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему за квітень та наступні місяці робити відмітку про те, що газ приймається для його подальшого транспортування населенню.

Листом від 20.07.2006 року № юр-1125 ВАТ "Укрнафта" направило відповідачу підписаний зі свого боку у чотирьох примірниках зведений акт приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему в червні 2006 року.

Відповідач, як вірно зазначено місцевим господарським судом, вказаний акт приймання-передачі не підписав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком місцевого та апеляційного господарських судів про те, що факт непідписання відповідачем актів приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему України є неправомірним.

Так, як вірно зазначено господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ч. 7 цієї ж статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 615 Цивільного Кодексу України, сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання у разі його порушення іншою стороною, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом.

Угода № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року, що визнається касаційною інстанцією, не містить права відповідача на відмову від її виконання в односторонньому порядку. Доказів неналежного виконання позивачем своїх зобов'язань за угодою № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року матеріали справи № 32/290 не містять та господарськими судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Окрім того, касаційна інстанція визнає цілком правомірним висновок суду апеляційної інстанції відносно того, що посилання ДК "Укртрансгаз" на невідповідність актів приймання-передачі природного газу вимогам протоколу № 54 правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року як на підставу відмови від виконання зобов'язань, передбачених угодою № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року, є необґрунтованим, оскільки дане рішення є актом органу управління НАК "Нафтогаз України", а не актом чинного законодавства України.

Також, відмова від підписання актів приймання-передачі природного газу з посиланням на те, що такі акти складені без участі структурних підрозділів позивача та відповідача, касаційною інстанцією відхиляються, оскільки, як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач намагався вжити всіх необхідних заходів по підписанню актів приймання-передачі природного газу з структурними підрозділами відповідача, і саме через відмову останніх, що визнається колегією суддів Вищого господарського суду України, від підписання цих документів, позивачем були складені узагальнені акти приймання-передачі природного газу, надані відповідачу листами № юр-1054, № юр-1055 від 21.06.2006 року, № юр-1125 від 20.07.2006 року.

Згідно ст. ст. 55, 173 Господарського Кодексу України, зобов'язаною стороною у господарських відносинах є суб'єкт господарювання - юридична особа, а не його структурні підрозділи, і відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань покладається на суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 20 Господарського Кодексу України права та законні інтереси можуть бути захищені шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Оскільки відповідач відмовляє позивачу у підписанні актів приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему з однієї й тієї ж підстави - через невідповідність актів рішенню Правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року № 54, чим не виконує взяті на себе зобов'язання, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду першої інстанції, який також підтверджено і апеляційним господарським судом, про те, що доводи позивача про наявність загрози порушення його прав за угодою № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року на отримання належного виконання при підписанні актів приймання-передачі природного газу в газотранспортну систему у наступних місяцях є обґрунтованими.

Що стосується інших доводів, викладених Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в касаційній скарзі, то вони зводяться до переоцінки встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи. Тому колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки встановлення фактичних обставин справи не входить до компетенції суду касаційної інстанції, доводи заявника касаційної скарги щодо переоцінки наявних у справі доказів колегією суддів Вищого господарського суду України відхиляються.

На підставі викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2006 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року в даному випадку не існує, а тому касаційна скарга Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2006 року по справі № 32/290 та рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2006 року по справі № 32/290 залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко