КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2006                                                                                           № 42/263

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Вербицької О.В.

суддів:                                         Коваленка В.М.

Пантелієнка В.О.

при секретарі:                              Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - Костенко Д.С. (дов. від 12.09.2006 р. № 145);

від відповідача - ніхто не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Оболонь-10"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.07.2006

у справі № 42/263 (Паламар П.І.)

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до                                                   Житлово-будівельного кооперативу "Оболонь-10"

про                                                  стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"зання, ціна позову 22618,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.07.2006 року у справі № 42/263 позов Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (далі – позивач, ВАТ “АК “Київводоканал”) до Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” (далі – відповідач, ЖБК “Оболонь-10”) про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання задоволено повністю.

Так, стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” (04211, м. Київ, вул.. Лайоша Гавро, 2-б, код 22885051) на користь Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (01015, м. Київ, вул.. Лейпцизька, 1а, код 03327664) 19 312,61 грн. боргу, 3 305,58 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 226,18 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням суду, Житлово-будівельний кооператив “Оболонь-10” звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального права. Так, суд не взяв до уваги, що позивач не мав права змінювати в односторонньому порядку договір в частині порядку сплати послуг та формування тарифу.

Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду м. Києва від 18.07.2006 року без змін, а апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” – без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2006 року апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.10.2006 року.

В судове засідання 23.10.2006 року представники сторін не з’явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв’язку із задоволенням письмового клопотанням позивача від 19.10.2006 року, згідно п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 27.11.2006 року.

27.11.2006 року в судове засідання з’явились представники позивача та відповідача.. У зв’язку із задоволенням усного клопотанням представника відповідача, згідно п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на. 18.12.2006 року.

18.12.2006 року в судове засідання з’явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” (ідентифікаційний код 03327629) зареєстроване Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією як юридична особа та 16.03.2005 року включено до ЄДРПОУ.

Житлово-будівельний кооператив “Оболонь-10” (ідентифікаційний код 22885051) зареєстроване виконавчим комітетом міської ради народних депутатів як юридична особа та 19.06.1997 року включено до ЄДРПОУ.

25.04.2002 року Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” (Постачальник) уклало договір № 00545/4-05 на послуги водопостачання та водовідведення з Житлово-будівельним кооперативом “Оболонь-10” (Абонент), згідно якого Постачальник зобов’язувався надавати Абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а Абонент зобов’язувався розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65 (далі – Правила).

Згідно п. 1.10 Правил, тарифи на користування водою від комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації визначаються згідно з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами розмірів цих тарифів та термінів їх введення.

Відповідно до п. 12.5 Правил, рахунки за воду (включаючи випадки самовільного приєднання, зриву пломб, перевищення встановленого ліміту, пошкодження приладів та ліній тощо) складаються згідно з цими Правилами на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті. Рахунок вручається абонентові або пересилається поштою.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” споживачі питної води зобов’язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України “Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів) від 25.12.1996 року № 1548, до повноважень Київської міської державної адміністрації належить встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються всім споживачам підприємствами, що перебувають у комунальній власності, та населенню - підприємствами незалежно від форм власності.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.08.2002 року № 1680, було змінено тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київводоканал”.

Згідно ст.. 2 договору, Постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874- 82 “Вода питна”; приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин, а Абонент, зокрема, сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг Абонентом здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору. В кінці кожного місяця, відповідно до п. 2.3 ст. 2 договору, Абонент направляє до Постачальника свого повноважного представника з письмовою інформацією, відповідно з додатком №1 даного договору, щодо об'єму спожитих ним послуг з водопостачання (водовідведення), за останній місяць, для проведення звірки розрахунків з Постачальником та підписання відповідного акту.

Як передбачено у ст..3 договору, кількість води, що подається Постачальником та використовується Абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих Постачальником. Абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п’ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи. Постачальник інформує Абонента про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи Абонента. У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг Абонент зобов’язаний у п’ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючи ми документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими Абонентом. Щомісячно Постачальник виставляє платіжну вимогу за надані послуги згідно цього договору.

Як зазначено в ст.. 7 договору, він набув чинності з моменту підписання, є безстроковим та діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до маршрутних листів, розшифровок рахунків абонента за період з 01.03.2003 року по 31.03.2006 року, Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” надало Житлово-будівельному кооперативу “Оболонь-10” послуги водопостачання та водовідведення за договором від 25.04.2002 року загальною вартістю (з урахуванням знижки) 51 707,43 грн., в той час як відповідач розрахувався за надані послуги у розмірі 32 394,82 грн.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі – ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як зазначено у ст.. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно умов даного договору від 25.04.2002 року, Абонент розраховується за спожиті послуги водопостачання та водовідведення у п’ятиденний термін з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи, копії яких є в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суду вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення боргу з Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10”.

Доводи апелянта щодо безпідставності нарахування позивачем кількості та вартості наданих послуг судом не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Так, Житлово-будівельний кооператив “Оболонь-10” протягом п’ятиденного терміну з дня представлення Постачальником платіжних документів до банківської установи, не направив повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту, як того вимагають умови договору, а, відтак, дані щодо кількості та вартості наданих позивачем послуг вважаються прийнятими відповідачем, відповідно до ст.. 3 договору.

Крім того, слід зазначити, що вказаний договір № 00545/4-05 від 25.04.2002 року в установленому законом порядку не скасований і недійсним сторонами не визнавався.

Разом з тим, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції було неповно з’ясовано обставини, що мають значення ля справи.

Так, відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктами 2, 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення строку позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Як встановлено ст.. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

Як вбачається з матеріалів справи (а. С. 2, 27),позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.03.2003 року по 31.03.2006 року лише в травні 2006 року.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення із Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” заборгованості за березень 2003 року в сумі 160,38 грн. та за квітень 2003 року в сумі 1 542,56 грн. не підлягають задоволенню, а рішення в цій частині підлягає зміні.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київводоканал” розрахунку, розмір інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов’язання складає 3 305,58 грн., що і підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку апеляційної інстанції Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київводоканал” доведено свої позовні вимоги в повному обсязі, а тому вони підлягають задоволенню в зазначених вище розмірах.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд не повно з’ясував всі обставини справи, що призвело до зміни рішення по справі.

Як визначено п. 3 ч. 5 ст. 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати, пов’язані із розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 18.07.2006 року по справі № 42/263 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” до Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання змінити.

3.          Резолютивну частину рішення господарського суду м. Києва від 18.07.2006 року по справі № 42/263 викласти в наступній редакції:

“Позов Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” (04211, м. Київ, вул.. Лайоша Гавро, 2-б, код 22885051) на користь Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (01015, м. Київ, вул.. Лейпцизька, 1а, код 03327664) 17 609,67 грн. боргу, 3 305,58 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 206,66 грн. витрат по оплаті державного мита та 109,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.”

4.          В іншій частині апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу “Оболонь-10” залишити без задоволення.

5.          Зобов’язати господарський суд м. Києва видати відповідний наказ.

6.          Справу № 42/263 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Вербицька О.В.

Судді                                                                                          Коваленко В.М.

Пантелієнко В.О.

22.12.06 (відправлено)