КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2006                                                                                           № 18/358-42/221

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Андрієнка В.В.

при секретарі:                              Дзюбі О.В.

За участю представників:

від прокуратури: не з’явився

від позивача -Гордієнко В.І. (дов. №220/Д - 488 від 13.12.2005р.),

від відповідача -не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.05.2006

у справі № 18/358-42/221 (Паламар П.І.)

за позовом                               Військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Гопак"

про                                                  стягнення штрафу, ціна позову 48513 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. у справі № 18/358-42/221 в позові військового прокурора Дарницького гарнізону м. Києва в інтересах Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гопак” про стягнення штрафу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивач звернувся з позовом до Господарського суду м. Києва з пропуском встановленого ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України річного строку позовної давності, доказів поважності пропуску зазначеного строку ним не надано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. по справі № 18/358-42/221.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.04.2006р. про прийняття справи до провадження та призначення до розгляду на 17.05.06р. о 15 год. 30 хв. позивачем отримано із запізненням, внаслідок чого позивач був позбавлений права прийняти участь у даному судовому засіданні

ТОВ “Гопак” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скаржника заперечує та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. по справі № 18/358-42/221 без змін.

Представники прокуратури та відповідача в судове засідання не з’явились.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, представники прокуратури та відповідача не скористались своїм правом прийняти участь у засіданні суду, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без зазначених представників.

Відповідно до абз. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

01.04.2004р. між Міністерством оборони України в особі структурного підрозділу - Департаменту ресурсного забезпечення (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гопак” (далі Виконавець) було укладено договір № 229/8/3/04/74-Д про постачання продовольства для державних потреб, відповідно до якого, Виконавець зобов’язався передати Замовнику до 30.04.2004р. 89,2458 тон м’ясних консервів загальною вартістю 977453,92 грн., а останній прийняти, та протягом 45 банківських днів з дати приймання оплатити одержаний товар.

Виконавець належним чином свої договірні зобов’язання не виконав, поставивши на користь Замовника лише 0,656775 тон продукції на загальну суму 7193,25 грн., зазначене підтверджується актом виконання зобов’язань щодо постачання консервів м’ясних станом на 24.11.2004р., підписаним повноважними представниками сторін та скріпленими печатками господарюючих суб’єктів.

03.03.2005р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 246/585 про сплату на його користь штрафу у розмірі 48513,02 грн., зазначена претензія ТОВ “Гопак” залишена без задоволення.

Доказів належного виконання відповідачем спірного договору суду не надано.

Підпунктом 6.1 п. 6 договору № 229/8/3/04/74-Д про постачання продовольства для державних потреб від 01.04.2004р. зазначено, що при порушенні термінів поставки або при відмові від поставки, а також у разі непоставки продукції Виконавець зобов’язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 5% від вартості непоставленої продукції, що не суперечить ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з п.п. 1.1 п.1 договору № 229/8/3/04/74-Д, Міністерство оборони України в особі структурного підрозділу - Департаменту ресурсного забезпечення дізналось або повинно було дізнатись про порушення свого права 01.05.2004р.

Як вбачається з матеріалів справи, Військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ “Гопак”, який датовано 28.04.2005р., а фактично здано в канцелярію Господарського суду м. Києва 18.07.2005р., що підтверджується вхідним календарним штемпелем на позовній заяві.

Доказів надсилання позовної заяви 28.04.2005р. до Господарського суду м. Києва позивач не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач ТОВ “Гопак” в клопотанні від 17.05.2005р. № 1 (а.с. 63) заявив про необхідність застосування скороченого строку позовної давності щодо стягнення Міністерством оборони України штрафу в розмірі 5% від вартості недопоставленої продукції та просив відмовити у позові.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що у позові військового прокурора Дарницького гарнізону інтересах Міністерства оборони України відмовлено правомірно внаслідок пропуску ним встановленого чинним законодавством річного строку позовної давності.

Стосовно посилання апелянта на неналежне його повідомлення, колегія суддів вважає зазначити наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, про прийняття справи № 18/358-42/221 Господарським судом м. Києва до свого провадження та її призначення до розгляду в засіданні суду на 17.05.2006р., сторони були повідомлені ухвалою від 21.04.2006р., що підтверджується відміткою канцелярії господарського суду на зворотній стороні зазначеної ухвали, про направлення сторонам копії цієї ухвали 26.04.2006р.

Окрім того, представник військової прокуратури Дарницького гарнізону яка звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом в інтересах скаржника – Міністерства оборони України та представник ТОВ “Гопак” в судове засідання з’явились, що свідчить про їх належне та своєчасне повідомлення Господарським судом м. Києва про час і місце розгляду зазначеної справи.

Згідно абз. 6 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України - порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення не призвело до прийняття неправомірного рішення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України – кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Військовий прокурор Дарницького гарнізону, позивач – Міністерство оборони України в суді першої інстанції не заявляли клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності та у відповідності із вимогами ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України не довели поважності причини пропуску строку позовної давності.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. по справі № 18/358-42/221 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. у справі № 18/358-42/221 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2006р. у справі № 18/358-42/221 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 18/358-42/221 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Андрієнко В.В.

18.07.06 (відправлено)