ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.06р.

Справа № 27/280

За позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську

до Відкритого акціонерного товариства „Дніпрометиз”, м Дніпропетровськ.

Товариства з обмеженою відповідальністю „Промтрейд плюс”, м. Дніпропетровськ

про визнання угоди фіктивною

Суддя В.О.Татарчук

Секретар П.М.Сергієнко

представники:

від позивача –Гармаш Л.М. дов. від 16.01.06р. №699/10/08-09-15

від відповідача 1 –Рибалко О.А. дов. від 21.09.06р., Косякова Т.М. дов. від 25.09.06р.

від відповідача 2 –не з’явився

Суть спору:

Cпеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську звернулася з позовом до відкритого акціонерного товариства „Дніпрометиз” та товариства з обмеженою відповідальністю „Промтрейд плюс” про:

- визнання угоди від 30.04.2004р. №6341/04, укладеної між відповідачами фіктивною на підставі статті 234 ЦК України;

- стягнення з ТОВ „Промтрейд плюс” на користь ВАТ „Дніпрометиз” грошових коштів у розмірі 1210874,26грн. на підставі п.2 ст.208 ГК України.

В ході судового розгляду позивач змінив позовні вимоги вказавши на необхідність:

- визнання угоди від 30.04.2004р. №6341/04, укладеної між відповідачами фіктивною на підставі статті 234 ЦК України;

- стягнення з ТОВ „Промтрейд плюс” на користь ВАТ „Дніпрометиз” грошових коштів у розмірі 1210874,26грн. на підставі п.2 ст.208 ГК України;

- стягнення з ВАТ „Дніпрометиз” в доход держави коштів у розмірі 1210874,26грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- спірний договір доручення не містить в собі істотної умови, яка була б спрямована на реальне настання правових наслідків для ТОВ „Промтрейд плюс”, у зв’язку з чим, він має бути визнаний фіктивним на підставі статті 234 ЦК України;

- ТОВ „Промтрейд плюс” не здійснено будь-яких юридичних дій щодо виконання спірного договору та не понесені ніякі витрат щодо його виконання;

- умовами договору від 09.12.2003р. між ВАТ „Дніпрометиз” та ВАТ КГМК „Криворіжсталь” не передбачено, що ВАТ КГМК „Криворіжсталь” відповідає за своєчасність транспортування товару перед ТОВ „Промтрейд плюс”;

- ВАТ „Дніпрометиз” в порушення п.5.1 п.п.5.1.2 п.5.2, пп..5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” і пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” віднесено до складу валових витрат вартість послуг у розмірі 1009061,88грн. та до податкового кредиту 201812,39грн.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує з посиланням на те, що:

- спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства, направлений на створення певних цивільних прав і обов’язків та був виконаний сторонами, що підтверджується актами виконаних робіт;

- ВАТ „Дніпрометиз” та ТОВ „Промтрейд плюс” досягли згоди по всім істотнім умовам договору, виклали предмет та обов’язки сторін у прийнятній для повіреного і довірителя формі;

- підприємство мало всі підстави для відображення в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту за вказаним договором;

- при визнанні угоди недійсною буде неможливо виконати ст.216 ЦК України та ст.208 ГК України в частині повернення ВАТ „Дніпрометиз” відповідачем-2 грошових коштів, оскільки останній знятий з податкового обліку як платник податків і знаходиться в стадії ліквідації.

Відповідач-2 відзив на позов не надав та не забезпечив явку представника в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, так як останній був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення № 8239938.

В судовому засіданні 14.11.2006р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд -

встановив:

30.04.2004р. між ВАТ „Дніпрометиз” (довіритель) та ТОВ „Промтрейд плюс” (повірений) було укладено договір доручення №6341/04. Відповідно до договору довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов’язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя наступні юридичні дії:

- здійснювати в інтересах довірителя вивчення ринку виробників катанки в Україні;

- здійснювати належне виконання укладеного довірителем з ВАТ КГМК „Криворіжсталь” договору купівлі-продажу катанки по листам заявкам, згідно з узгодженими сторонами термінами поставки та кількості катанки.

За результатами виконання умов договору відповідачами були підписані акти приймання-здачі №1 від 26.05.04, №2 від 25.06.04, №ПТ-0000003 від 27.07.04, №4 від 26.08.04, №4 від 24.09.04, №6 від 25.10.04, №7 від 25.11.04, №9 від 22.12.04, №10 від 26.01.05.

ТОВ “Промтрейд плюс” виписані податкові накладні №2 від 26.05.04, №5 від 25,06.04, №6 від 27.07.04, №16 від 27.08.04, №17 від 27.09.04, №20 від 25.10.04, №21 від 30.11.04, №1 від 28.01.05, №25 від 22.12.04

ВАТ „Дніпрометиз” було сплачено 1210874,26грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача-1.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз чинного законодавства свідчить про відсутність у податкових органів права на звернення з позовом про визнання договорів фіктивними на підставі ст.234 ЦК України.

Податкова інспекція має право на звернення з позовом про визнання недійсними лише договорів укладених з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства (ст.207 ГК України, п.11 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”).

Також, відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Таким чином, формулювання позивачем вимог як визнання правочину фіктивним не відповідає наведеній нормі Цивільного кодексу України. В даному випадку можна вести мову лише про недійсність фіктивного правочину.

Крім того, первинні документи, складені на виконання договору доручення, не дають змоги зробити висновок про фіктивність такого договору.

Як зазначалось вище за результатами виконання умов договору відповідачами були підписані акти приймання-здачі №1 від 26.05.04, №2 від 25.06.04, №ПТ-0000003 від 27.07.04, №4 від 26.08.04, №4 від 24.09.04, №6 від 25.10.04, №7 від 25.11.04, №9 від 22.12.04, №10 від 26.01.05.

ТОВ “Промтрейд плюс” виписані податкові накладні №2 від 26.05.04, №5 від 25,06.04, №6 від 27.07.04, №16 від 27.08.04, №17 від 27.09.04, №20 від 25.10.04, №21 від 30.11.04, №1 від 28.01.05, №25 від 22.12.04

ВАТ „Дніпрометиз” було сплачено 1210874,26грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача-1.

Наведені документи дозволяють стверджувати, що спірний договір був направлений на створення правових наслідків і позивачем в порушення ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено зворотне.

На підставі викладеного, керуючись ст.234 ЦК України, ст.ст. 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –20.11.2006р.