КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2006                                                                                           № 15/852

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Студенця В.І.

при секретарі:                              Зленко А.В.

За участю представників:

від позивача -Макаренко В.В. ( дов № 358 від 20.10.2005)

від відповідача1 -Вільчинська Н.І. (дов. № 02-14/442 від 05.06.2006) від відповідача 2 – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземною інвестицією "Інтертехнологія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.03.2006

у справі № 15/852 (Хоменко М.Г.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземною інвестицією "Інтертехнологія"

до                                                   Державна акціонерна компанія "Хліб України" Державного підприємства “Агентство з питань реструктуризації заборгованості підприємства агропромислового комплексу”

про                                                  відновлення становища, яке існувало до порушення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2006 у справі

№15/852 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог про зобов’язання Державної Акціонерної Компанії “Хліб України” та Державне підприємство” Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” привести розподільчий баланс, підписаний в зв’язку з проведенням реструктуризації , у відповідність з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2003 № 690 та виключити із нього дебіторську заборгованість ТОВ ПІІ “Інтертехнологія”, та визнати належним кредитором у зобов’язанні по виконанню договору № 5056 від 21.01.2002 та рішення господарського суду від 21.02.2003 – Державну Акціонерну компанію “Хліб України”.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що Постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.2003 № 690 в результаті реорганізації шляхом виділення із складу ДАК ”Хліб України” утворено Державне підприємство “Агентство з питань реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”, до якого перейшли права вимоги до дебіторів ДАК ”Хліб України”, в тому числі і по договору № 5056 від 21.01.2002 , заборгованість по якому стягнута рішенням Господарського суду м. Києва від 21.02.2003 у справі № 20/15.Оскільки хибною є думка позивача про те, що зміна стягувача за рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2003 у справі №20/15 відбулася внаслідок уступки права вимоги, яка неможлива після набрання рішенням господарського суду законної сили, а фактично така заміна відбулася шляхом правонаступництва внаслідок реорганізації стягувача відповідно до вимог ст.25 ГПК України, позовні вимоги визнані судом першої інстанції необґрунтованими, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями “Інтертехнологія” (позивач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2006 у справі №15/852 та прийняти нове рішення, яким зобов’язати Державну акціонерну компанію “Хліб України” та Державне підприємство “Агентство з питань реструктуризації заборгованості підприємства агропромислового комплексу” привести розподільчий баланс, підписаний в зв’язку з проведенням реструктуризації, у відповідність з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 690 від 15.05.2003р. шляхом виключення із нього дебіторської заборгованості ТОВ ПІІ “Інтертехнологія”; визнати належним кредитором у зобов’язанні по виконанню договору № 5056 від 21.01.2002р. та рішення Господарського суду від 21.01.2003р. ДАК “Хліб України”.

Позивач надав 06.05.2006 Доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначив, що після винесення Господарським судом м. Києва оскаржуваного рішення ДАК “Хліб України” 21.03.2006 звернулась з заявою до Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва , за результатами якої було 28.03.2006 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 20/15 від 06.01.2006 на користь Державної акціонерної компанії “Хліб України”.

01.06.2006 ТОВ “Інтертехнологія” надало апеляційному суду Доповнення до апеляційної скарги від 24.03.2006 № 122, в якому повідомляє про виконання рішення Господарського суду м. Києва № 20/15 від 07.02.2003 шляхом видачі в рахунок сплати вартості товару, отриманого від ДАК “Хліб України” за договором № 5056 від 21.01.2002 простого векселя на суму 172057,26 грн. зі строком погашення 20.12.2013 року, що підтверджується Актом прийому-передачі векселя. Вексель видано на підставі Мирової угоди № 1/7023/1 від 05.01.2004, в якій сторони домовились про звільнення боржника від сплати 3 процентів річних в сумі 2163,68 грн. Відповідно до ст.4 Закону України “Про обіг векселів” у разі видачі векселя припиняються грошові зобов’язання щодо платежу за договором та виникають грошові зобов’язання щодо платежу за векселем. Судові витрати 1818 грн. сплачено відповідачу ДАК ”Хліб України” платіжним дорученням № 490 від 0.09.2004.

Представники позивача та відповідача 1 в судове засідання з’явились, представник відповідача 2 в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.01.2003 у справі № 20/15 задоволені позовні вимоги Державної Акціонерної компанії “Хліб України” до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями “Інтертехнологія” та стягнуто 172057,26 грн. основного боргу за договором № 5056 від 21.01.2002, 2163,68 грн.- 3 процентів річних та 1818 судових витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.2003 № 690 “ Про утворення державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” ( тобто за рішенням засновника) проведено реорганізацію Державної акціонерної компанії “Хліб України” та утворено державне підприємство “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” шляхом виділення із складу Державної акціонерної компанії “Хліб України” філії : “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”.

Відповідно до пункту 3 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України до державного підприємства “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” від Державної акціонерної компанії “Хліб України” передано права вимоги до дебіторів ДАК “Хліб України” за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів.

31.07.2003 між ДАК “Хліб України” та ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” підписано розподільчий баланс та акт прийому-передачі дебіторської заборгованості, у тому числі передана дебіторська заборгованість ТОВ “Інтертехнологія” в сумі 171144,68 грн. без зазначення документів, на підставі яких виник борг( л.с.10).

Відповідно до ст..25 Господарського процесуального Кодексу України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі.

Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2004 у справі № 20/15 на підставі статті 25 Господарського процесуального Кодексу України проведено заміну позивача – Державної акціонерної компанії “Хліб України” його правонаступником –державним підприємством “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу”. Ухвала Господарського суду м. Києва від 19.01.2004 про заміну позивача набрала законної сили.

З 01.01.2004 набрали чинності Цивільний та Господарський Кодекси України. Оскільки заміна позивача його правонаступником відбулась в 2004 році, то згідно з Прикінцевими положеннями до Цивільного та Господарського Кодексів до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми цих Кодексів.

Стаття 193 Господарського Кодексу України встановлює, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 33 Господарського процесуального Кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав в обґрунтування своїх позовних вимог суду доказів того, що заміна кредитора у зобов’язанні відбулась на підставі цивільно-правової угоди відступлення права вимоги в порядку, встановленому статтями 512-517 Цивільного Кодексу України, статті 195 Господарського Кодексу України.

Стаття 512 Цивільного Кодексу України передбачає, що кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а також внаслідок правонаступництва.

Посилання позивача на Інформаційний лист ВАСУ № 01-8/241 від 01.07.1996, відповідно до якого відступити виконання судового рішення іншій особі чинне законодавство не передбачало, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки заміна позивача у справі № 2015 ДАК “Хліб України” на її правонаступника ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” здійснена Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2004 у відповідності із статтею 25 Господарського процесуального Кодексу України. Згідно ст. 25 ГПК усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив.

Згідно із статтею 202 Господарського Кодексу України, статті 599 Цивільного Кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стягнення заборгованості за рішенням суду є складовою частиною примусового виконання зобов’язання у разі ухилення боржника від добровільного належного виконання зобов’язання.

Частина 2 Статті 604 Цивільного Кодексу України передбачає можливість припинення зобов’язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами (новація).Укладення сторонами Мирової угоди 05.01.2004 по виконанню рішення Господарського суду м. Києва по справі № 20/15 та передача векселя на суму основного боргу 172057,26 грн. є новацією у розумінні ст. 604 Цивільного Кодексу України, яку позивач має право направити до Господарського суду м. Києва та до Державної виконавчої служби.

Згідно із статтею 516 Цивільного Кодексу України виконання боржником свого обов’язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу - дублікату № 20/15 від 06.01.2006 про стягнення на користь Державної акціонерної компанії “Хліб України” 172057,26 грн. основного боргу, 2163, 68 грн. трьох процентів річних та 1818 грн. судових витрат Товариство з обмеженою відповідальністю “Інтертехнологія” має право оскаржити в межах справи № 20/15, а не окремим позовним провадженням.

Відповідачі 1 та 2 не надали суду витребувану в ухвалі від 06.05.2006 належним чином завірену копію виписки з підписаного між ДАК “Хліб України” та ДП “Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу” передавального акту (балансу) та акту прийому-передачі дебіторської заборгованості, яким у тому числі передана дебіторська заборгованість по ТОВ “Інтертехнологія” в сумі 171144,68 грн. без зазначення документів, на підставі яких виник борг( л.с.10).З наявної копії не можна встановити, що сума 171144,68 грн. є сумою, стягнутою за рішенням суду № 20/15.

У відповідності із статтею 517 Цивільного Кодексу України первісний кредитор у зобов’язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У разі пред’явлення позивачу вимог відповідачем 2 на суму 171144,68грн. у відповідності із статтею 518 Цивільного Кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред’явлення йому вимоги новим кредитором.

За таких обставин колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва про відмову в задоволенні позовних вимог по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями “Інтертехнологія” на рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2006 у справі № 15/852 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2006. у справі

№15/852 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 15/852 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Студенець В.І.

06.06.06 (відправлено)