СУД
УХВАЛА

15.11.06р.

Справа № 39/228

За скаргою: Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільного німецько-британо-українського підприємства
„Трансгазбуд”,  м.  Дніпропетровськ

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до  Товариства з обмеженою відповідальністю
Спільного німецько - британо - українського підприємства „Трансгазбуд”,  м.
Дніпропетровськ

про
стягнення 254293   грн.  96
коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від ДВС: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні
господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2005.

Товариство з обмеженою
відповідальністю звернулося зі скаргою на дії державної виконавчої служби у
Солом'янському районі м. Києва, щодо винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.10.2006.

Ухвалою господарського суду від
02.11.2006 скаргу прийнято до розгляду.

Позивач та виконавча служба
письмових пояснень щодо скарги суду не надали.

Сторони не забезпечили явку
повноважених представників в судове засідання.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України
неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи,  господарський суд, -

в с т а н о в
и в :

03.10.2006 Державною виконавчою
службою у Солом'янському районі м. Києва винесено постанову про арешт
майна  боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

За значену постанову винесено в
межах зведеного виконавчого провадження щодо № 441/10 про стягнення з
відповідача грошових коштів у розмірі 683683 грн. 76 коп. на підставі наказів
господарського суду Дніпропетровської області, в тому числі наказу про справі №
39/228 від 17.04.2006.

Відповідно до п. п. 1, 2
оскаржуваної постанови державним виконавцем накладено арештна транспортні
засоби, які належать ТОВ СП „Трансгазбуд”, та заборонено здійснювати їх
відчуження.

Скаржник вважає неправомірними дії
виконавчої служби щодо арешту майна боржника, при цьому посилається на ст. 50
Закону України „Про виконавче провадження”, згідно якої стягнення за виконавчими
документами на майно звертається лише в разі відсутності у боржника коштів та
цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача.

Однак дій виконавчої служби щодо
арешту майно боржника регламентуються положеннями ст. 55 Закону України „Про
виконавче провадження”, згідно якої арешт на майно боржника може

накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на
його відчуження, при цьому державним виконавцем за постановою про відкриття
виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми
стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних із
проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо
визначене майно боржника.

За вищенаведених обставин суд не
вбачає в діях Державної виконавчої служби Солом'янського району м. Києва щодо
арешту майна боржника, порушень вимог Закону України „Про виконавче
провадження”, у зв'язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

< Час слухання >

Суддя

О.В. Ліпинський