ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.06р.

Справа
№ 17/332-06

За
позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м.
Дніпропетровськ

Про визнання дійсним договору і визнання
права власності

Суддя -Стрелець Т. Г.

Представники:

від
позивача: ОСОБА_3.,
довіреність від 27.09.2006р., представник;

від
відповідача: ОСОБА_4.,
довіреність від 27.09.2006р., представник.

Суть
спору:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (у подальшому -позивач) звернулась до господарського
суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (у подальшому -відповідач)
про визнання дійсним Договору купівлі-продажу нежилого приміщення, укладеного
між позивачем і відповідачем, і про визнання за позивачем права власності на
придбане за вказаним договором нерухоме майно.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення між ним і
відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна і виконання ним зі свого
боку всіх умов вказаного договору. На думку позивача, відповідач неправомірно,
незважаючи на чисельні вимоги позивача, ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, чим чинить перешкоди
позивачеві в володінні, користуванні і розпорядженні майном.

Відповідач
відзив на позовну заяву не надав, в судовому засіданні позов визнав.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,
-

В с т а н о в и в :

21.12.2003р.
між позивачем і відповідачем був укладений Договір купівлі-продажу нежилого
приміщення №1 (у подальшому -Договір), згідно з яким відповідач передає
(продає) у власність позивача, а позивач приймає у власність та сплачує на
умовах цього Договору нерухоме майно: нежиле приміщення - літ. У-1, загальною
площею 287,2 кв.м., розташоване  на
земельній ділянці в районі АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1855
га), за адресою АДРЕСА_1

Відповідно
до п. 2.1 Договору продаж нерухомого майна здійснюється за ціною 27000,00
гривень.

На
виконання п. 2.2 Договору позивач оплатив відповідачеві вартість нерухомого
майна у розмірі 27000,00 грн., про що позивачем і відповідачем був складений і
підписаний акт про сплату за нежиле приміщення від 21.12.2003р.

На
виконання п. 4.1 Договору позивачем і відповідачем був складений та підписаний
Акт приймання-передачі нежилого приміщення від 21.12.2003р., який свідчить про
передання нерухомого майна позивачеві відповідачем.

Пунктом
5.1 вказаного Договору передбачено, що відповідач зобов'язується після
підписання акту приймання-передачі нежилого приміщення за вимогою позивача
підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення Договору,
прийняти всі необхідні міри і здійснити нотаріальне посвідчення Договору.

З
метою нотаріального посвідчення Договору позивач направляв відповідачеві вимоги
від 25.12.2003р., від 01.04.2004р., від 25.08.2006р. про нотаріальне
посвідчення договору.

Всупереч
вимогам п. 5.1 Договору, відповідач не надавав відповідей на вказані вимоги і
не приймав необхідних мір по підготовці документів для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу нежилого приміщення.

Відповідно
до п. 4.2 Договору право на нерухоме майно переходить від відповідача
позивачеві з моменту підписання Договору, тобто з 21.12.2003р.

Суд
вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних
підстав.

У
відповідності зі ст. 328 УК України право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно
зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею
204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У
відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно
з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів,
зокрема,  може бути визнання права. Суд
може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором
або законом.

Статтею
525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У
відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання вважається його невиконання або
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Суд
приходить до висновку, що ухиляючись від нотаріального посвідчення Договору,
відповідач порушує законні права і інтереси позивача, а також умови Договору.

За
вказаних обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, а саме визнати Договір дійсним без необхідності його нотаріального
посвідчення, а також визнати за позивачем право власності на нерухоме майно,
оплачене ним належним чином і отримане за актом приймання-передачі.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, -

В и р і ш и в :

Задовольнити
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повністю.

Визнати
дійсним Договір купівлі-продажу нежилого приміщення № 1 від 21.12.2003р.,
укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення літ. У-1, загальною площею
287,2 кв.м., розташоване на земельній ділянці в районі АДРЕСА_1, кадастровий
номер НОМЕР_1, площею 0,1855 га), за адресою АДРЕСА_1

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
розрахункові рахунки відсутні) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 розрахункові рахунки відсутні)
державне мито у розмірі  85 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Видати
наказ.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
оформлення відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Суддя
Т. Г. Стрелець