КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2006                                                                                           № 48/275

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                              Шумаєвій Ю.С.

За участю представників:

від позивача -Кувічкін В.Е.

від відповідача -1.Маняченко Д.М., 2.не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Днестр”

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2006

у справі № 48/275 (Сулім В.В.)

за позовом                               ЗАТ "Молдовська ГРЕС"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер буд Ін вест Україна"

ТОВ Фірма "Днестр"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” та товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” про визнання недійним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, оформлене протоколом № 14 від 18 грудня 2004р. в частині визначення порядку повернення частки закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” шляхом повернення закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” 30 % його частки, включаючи суму інвестицій в грошовому еквіваленті. Також просив зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” повернути закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр”, переданий закритим акціонерним товариством „Молдавська ГРЕС” у користування товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”. Вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” полягали у зобов’язанні останнього до виконання умов договору доручення № 129-06 від 15.05.2006р.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.08.2006р. у справі № 48/275 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду в якій просить його скасувати, а провадження у справі припинити.

Як на обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В своєму рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент внесення цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр” до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, позивач не міг передавати у власність майно, власником якого він не був на той час, а отже цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр” міг бути переданий товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” виключно на праві користування.

Скаржник не погоджується з рішенням суду, стверджуючи, що воно прийняте з порушенням правил підсудності. Посилається також на наявність підстав для припинення провадження у справі, тому що існує рішення господарських судів між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також на те, що закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” на момент входження до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” було власником спірного майна.

Закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” надало відзив на апеляційну скаргу в якому стверджує, що позов було подано з дотриманням правил територіальної підсудності. Крім цього, позивач заперечує проти твердження скаржника про наявність рішень господарських судів які вирішили господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Просить рішення господарського суду м. Києва у справі № 48/275 від 16.08.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” без задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ГПК України: справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Суд першої інстанції своїм рішенням задовольнив позовні вимоги позивача про визнання недійним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, оформлене протоколом № 14 від 18 грудня 2004р. в частині визначення порядку повернення частки ЗАТ „Молдавська ГРЕС”; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” повернути закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр”; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” виконати умови договору доручення № 129-06 від 15 травня 2006р.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції робить висновок, що рішення господарського суду м. Києва у даній справі прийняте з дотриманням правил територіальної підсудності, оскільки суд першої інстанції вирішив спір стосовно правовідносин, на які не розповсюджуються правила виключної підсудності.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що даний спір не є спором між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції спір у справі № 4/140/05-нр виник між закритим акціонерним товариством „Молдавська ГРЕС” та товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, в той час як у даній справі спір існує між закритим акціонерним товариством „Молдавська ГРЕС”, товариством з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” та товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”. Таким чином сторони у вказаному та даному спорі є різними.

Предметом спору у справі № 4/140/05-нр було повернення цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр”, який був переданий у статутний фонд товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”. При цьому господарськими судами у справі № 4/140/05-нр не розглядалося питання про повернення цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр”, як такого, що був переданий у користування товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”. Наразі предметом даного спору є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” оформлене протоколом № 14 від 18 грудня 2004р. в частині визначення порядку повернення частки закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС”, шляхом повернення 30 % його частки, включаючи суму інвестицій в грошовому еквіваленті; зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” повернути закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” переданий ним у користування товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр”; та зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” виконати умови договору доручення № 129-06 від 15 травня 2006р. Таким чином, предмет спору у даній справі та справі № 4/140/05-нр також різний.

Підстави виникнення спору є різними, оскільки господарські суди у справі № 4/140/05-нр не розглядали питання повернення цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр”, який було передано закритим акціонерним товариством „Молдавська ГРЕС” у користування товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”.

Посилання товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” в своїй скарзі на те, що закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” на момент прийняття до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” був власником цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр” не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до декларації про створення закритого акціонерного товариства „Молдавська ГРЕС” від 02 квітня 1997р., яка затверджена Указом Президента ПМР, державне підприємство „Молдавська ГРЕС” було перетворене в акціонерне товариство закритого типу „Молдавська ГРЕС”. Учасником та єдиним акціонером позивача була держава.

Пунктом 4.5 вказаної декларації встановлено, що закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” передається на праві господарського відання та не включається до статутного фонду державне майно згідно додатку № 2 до декларації, відповідно до якого цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр” передавався підприємству на праві господарського відання та не був включений до статутного фонду закритого акціонерного товариства „Молдавська ГРЕС”.

Згідно наказу Міністерства промисловості ПМР № 582 від 20 червня 2003р. закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС” було передано у власність державне майно, відповідно до акту приймання-передачі від 20 червня 2003р. згідно з яким Міністерство промисловості ПМР передало, а закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” прийняло майно у власність станом на 01 квітня 2003р.

Відповідно до додатку № 1 до акту приймання-передачі майна та зобов’язань від 20 червня 2003р. цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр” передавався у власність закритому акціонерному товариству „Молдавська ГРЕС”.

Вказане підтверджується також наявним в матеріалах справи роз’ясненням Міністерства промисловості ПМР № 01-21/1482 від 21.07.2006р.

Таким чином суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” до 20 червня 2003р. не володіло на праві власності цілісним майновим комплексом пансіонату „Днестр”, а відтак на момент внесення цілісного майнового комплексу пансіонату „Днестр” до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, позивач не міг передавати у власність майно, власником якого він не був на той час.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду не надано доказів, які б спростовували зазначене вище. Таким чином суд апеляційної інстанції робить висновок, що на момент прийняття закритого акціонерного товариства „Молдавська ГРЕС” до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр”, закрите акціонерне товариство „Молдавська ГРЕС” не могло передати у власність товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” цілісний майновий комплекс пансіонату „Днестр”.

Вимога позивача до товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” є правомірною, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” не відмовлялося від договору доручення № 129-06 від 15 травня 2006р., а тільки призупинило його дію, що в свою чергу не може вважатися відмовою від виконання договору доручення.

Згідно статті 1008 ЦК України довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час.

Разом з цим, товариство з обмеженою відповідальністю „Інтер Буд Інвест Україна” не відмовлялося від виконання договору доручення, а відтак зобов’язано виконати обумовлені сторонами умови договору.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Днестр” не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Днестр” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2006 у справі № 48/275 без змін.

Матеріали справи № 48/275 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Вербицька О.В.