ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.08.06р.

Справа № П22/1937

Суддя Манько Г.В. , розглянувши матеріали

за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної організації Міністерства оборони України "1 Управління начальника робіт", м. Київ

до Товариства з обмежувальною відповідальністю "Литий камінь", м. Дніпропетровськ

про стягнення 36 190 грн. 86 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру” передбачено, що підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (ч.2 ст. 2 ГПК України).

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999р. визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю чи частково, або не збігатися повністю з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України визначено, що під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в ч. 2 ст. 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною є орган державної влади або орган місцевого самоврядування.

Державна організація Міністерства оборони України "1 Управління начальника робіт" є самостійним господарюючим суб’єктом, управління господарською діяльності здійснює через свої органи та посадові особи (ст. 89 ГК України) у порядку, визначеному ст. ст. 41 - 49 Закону України „Про господарські товариства” і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Таким чином, прокурор пред’явив позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток на 28 аркушах.

Суддя

Манько Г.В.