СУД
ПОСТАНОВА

17.08.06р.

Справа № А27/133

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, с.Булахівка, Павлоградський район, Дніпропетровська
область

до  Західно-Донбаської об'єднаної державної
податкової інспекції в Дніпропетровській області, м. Павлоград

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень

Суддя  В.О.Татарчук

Секретар В.В.Орлова

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1, ОСОБА_2
дов. від 05.04.2006р.

від відповідача -Мельник В.І.
дов. від 26.06.2006р. №15023/10, Буральова І.І. дов. від 16.08.2006р. №18766/10

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 звернувся з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції в Дніпропетровській області про визнання
недійсними податкових повідомлень-рішень від 18.08.2005р. №/0,
№/0.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними і підлягають скасуванню у
зв'язку з тим, що суперечать положенням пунктів 1.2, 1.5 ст.1 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” (Закон №2181), статтям 13,14 Закону України „Про
систему оподаткування”.

Штрафні санкції були застосовані
відповідачем не за порушення правил оподаткування і отже, є безпідставним
визначення їх як податкового зобов'язання із застосуванням положень Закону
№2181.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує посилаючись на те, що при проведенні перевірки позивача були
встановлені порушення вимог пункту 33 статті 9 Закону України „Про ліцензування
певних видів господарської діяльності”, а саме: мало місце здійснення
підприємницької діяльності в сфері вантажних автомобільних перевезень без
придбання відповідної ліцензії.

Крім того, виявлено порушення вимог
п.2, п.4, п.9, п.10, п.12 Порядку встановлення нормативів збору за забруднення
навколишнього середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.03.1999р. №303 та п.п.1.4 п.1, п.п.2.1 п.2,
п.п.3.1 п.3, п.п.6.2 п.6, п.п.7.2, п.п.7.3 п.7 Інструкції про порядок
обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.1999р. за №544/3837, а
саме: не нарахування та не сплата до бюджету збору за забруднення навколишнього
природного середовища, не надання до податкової інспекції розрахунків такого
збору.

В судовому засіданні 17.08.2006р.
були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

18.08.2005р. Західно-Донбаської
ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №/0, яким визначено
суму податкового зобов'язання ПП ОСОБА_1 по штрафним (фінансовим) санкціям у
розмірі 30000грн.;

- №/0 з визначенням суми
податкового зобов'язання позивача по збору за забруднення навколишнього
природного середовища у розмірі 1539грн. 61коп., з яких: 9,61грн. -основний
платіж, 1530грн.  - штраф.

Підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень був акт №150-17/10-207913070 від 15.08.2005р.
„Про результати перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування
приватного підприємця ОСОБА_1”.

Перевіркою встановлено, що
позивачем в порушення:

- п.33 ст.9 Закону України „Про
ліцензування певних видів господарської діяльності” здійснювалась
підприємницької діяльність у сфері вантажних автомобільних перевезень без
придбання відповідної ліцензії;

- ст.1, п.1 ст.3 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” здійснювались розрахункові операції за
надані послуги в сфері вантажних автомобільних перевезень в готівковій формі
без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 6000грн.;

- п.2, п.4, п.9, п.10, п.12 Порядку
встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього середовища і
стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
01.03.1999р. №303 та п.п.1.4 п.1, п.п.2.1 п.2, п.п.3.1 п.3, п.п.6.2 п.6,
п.п.7.2, п.п.7.3 п.7 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного середовища, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 09.08.1999р. за №544/3837 не нараховувався і не сплачувався до
бюджету збір за забруднення навколишнього природного середовища та не
надавалися до податкової інспекції розрахунки по такому збору.

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги щодо визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення від 18.08.2005р. №/0 в частині визначення як
податкового зобов'язання штрафних санкцій в сумі 30000грн. з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач, приймаючи вказане податкове повідомлення-рішення щодо визначення
податкового зобов'язання позивача у вигляді штрафних санкцій в сумі 30000грн за
порушення ст.1, п.1 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”
керувався, в тому числі, положеннями Закону №2181.

В даному випадку до спірних
правовідносин не можуть застосовуватись положення зазначеного Закону.

Зокрема, частиною 1 преамбули
Закону №2181 встановлено, що цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників
податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів
стягнення.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.5
ст.1 вказаного Закону:

-          податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
України;

-          податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового
зобов'язання;

-          штрафна  санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або
у вигляді  відсотків  від суми податкового зобов'язання (без
урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Статтею 2 Закону України “Про
систему оподаткування” визначено, що під податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду,
здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України
про оподаткування.

Стягнення штрафних (фінансовий)
санкцій з суб'єкта підприємницької діяльності за порушення застосування
реєстраторів розрахункових операцій не пов'язано зі сплатою таким суб'єктом
податків, зборів чи інших обов'язкових платежів.

Таким чином, визначену в спірному
податковому повідомленні-рішенні суму штрафних санкцій не можна вважати
податковим зобов'язанням.

В той же час в задоволенні вимог
щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від
18.08.2005р. в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 30000грн. слід
відмовити з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать про
відповідність вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам висновків
податкового органу про порушення позивачем ст.1, п.1 ст.3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. Як зазначалось вище, позивачем здійснювались розрахункові
операції за надані послуги в сфері вантажних автомобільних перевезень в
готівковій формі без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Можливість застосування відповідних
штрафних санкцій передбачена ст.17 вказаного Закону.

Слід зазначити, що позивачем
взагалі не викладені і не доведені будь-які обставини щодо відсутності в його
діяльності порушень вимог Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Також, суд відмовляє в задоволенні
позову в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від
18.08.2005р. №/0 з таких підстав.

Вичерпний перелік податків, зборів
міститься в статті 13 Закону України “Про систему оподаткування”. До вказаного
переліку віднесено також і збір за забруднення навколишнього природного
середовища.

З огляду на викладене, компетентним
органом згідно з вимогами чинного законодавства здійснено перевірку позивача та
донараховано збір за забруднення навколишнього середовища в сумі 9,61грн. та
застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Наявність відповідного порушення
позивачем також не спростована.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової
інспекції від 18.08.2005р. №/0 в частині визначення як податкового
зобов'язання штрафних санкцій в сумі 30000грн.

Відмовити в задоволенні позову щодо
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 18.08.2005р.
№/0, а також податкового повідомлення-рішення від 18.08.2005р.
№/0 в частині нарахування штрафу в сумі 30000грн.

Постанова набирає законної сили
згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені
ст. 186 КАС України.

Суддя
В.О.Татарчук

Дата
підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України -21.08.2006р.