КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.10.2006
№ 3/308

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                          Кошіля В.В.

Вербицької О.В.

при секретарі:                              О.В.Вінницька

За участю представників:

від прокурора:          Павліченко С.А.,

від
позивача:          не з'явились,

від
відповідача-1:          Чурікова Т.Ю.,

від
відповідача-2:          не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного підприємства "Саммер"

на рішення Господарського суду м.Києва від
21.08.2006

у справі № 3/308 (ОСОБА_1.)

за позовом                               Київського
природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської
ради

до                                                   Приватного
підприємства "Саммер"

Оболонської районної у м.Києві ради

про
визнання договору оренди земельної ділянки від 01.11.2001 р. недійсним
та зобов"язання звільнити земельну ділянку

за
зустрічним позовом Приватного підприємства “Саммер”

до                    Київської міської ради

про                    визнання права користування
земельною ділянкою та спонукання до                     укладення договору оренди
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Київський природоохоронний прокурор в
інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом
про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.11.2001,
укладеного між Пуща-Водицькою селищною радою та Приватним підприємством
“Саммер”, а також про зобов'язання ПП “Саммер” звільнити земельну ділянку
площею 440 кв.м., розташовану у м. Києві по вул. М. Юнкерова, 29 “А” від
будівель та споруд, і повернути її Київській міській раді.

ПП
“Саммер” подав зустрічну позовну заяву до Київської міської ради про визнання
за ПП “Саммер” права користування земельною ділянкою площею 440 кв.м. для
експлуатації та обслуговування торговельно-офісного будинку по вул. Миколи
Юнкерова в Оболонському районі м. Києва та про зобов'язання Київської міської
ради оформити право ПП “Саммер” на зазначену земельну ділянку шляхом укладення
договору оренди.

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 21.08.2006 у справі № 3/308 первісний позов
задоволено повністю. Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної
ділянки загальною площею 0,44 га, яка розташована у смт. Пуща-Водиця, 6-та
лінія, вул. Юнкерова, 29 “А” для експлуатації та обслуговування будівлі від
01.11.2001, укладений між Пуща-Водицькою селищною радою та ПП “Саммер”.
Зобов'язано ПП “Саммер” звільнити зазначену земельну ділянку. Стягнуто з
відповідача-1 в доход Державного бюджету України 85 грн. витрат по сплаті
держмита, на користь ДП “Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою
до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення
скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних
позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Апеляційний
господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-1,
встановив наступне:

19.10.2001
між Відділом комунального господарства Пуща-Водицької селищної Ради та ПП
“Саммер” було укладено договір купівлі-продажу будівлі, за яким Відділ
комунального господарства Пуща-Водицької селищної Ради продав, а ПП “Саммер”
купив нежилий будинок загальною площею 181,7 кв.м., який знаходиться за
адресою: смт. Пуща-Водиця, вул. М. Юнкерова, 2-А на земельній ділянці 0,04 га.

30.10.2001
Пуща-Водицькою селищною радою було видано свідоцтво про право власності на
об'єкт нерухомості, відповідно до якого зазначений нежилий будинок належить ПП
“Саммер” на праві приватної власності.

Право
власності відповідача-1 на зазначений нежилий будинок 20.11.2001 зареєстровано
Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, про що свідчить реєстраційний напис на свідоцтві
про право власності.

01.11.2001
між Пуща-Водицькою селищною радою та ПП “Саммер” було укладено договір оренди
земельної ділянки, за яким Пуща-Водицька селищна рада на підставі рішення
Селищної ради від 18.10.2001 № 84/1 передала, а ПП “Саммер” прийняло в оренду
строком на 25 років земельну ділянку, місце розташування якої смт. Пуща-Водиця,
6-та лінія, вул. М.Юнкерова, 29 “А”, розміром 0,44 га, для експлуатації та
обслуговування будівлі.

Прокурор
в позовній заяві просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від
01.11.2001, на підставі того, що договір укладений неправомочною особою -
Пуща-Водицькою селищною радою, оскільки орендодавцем є Київська міська рада;
договір від 01.11.2001 не відповідає рішенню Пуща-Водицької селищної ради від
18.10.2001 № 84/1, так як площа земельної ділянки, що передалась в оренду, в
рішенні складає 440 кв.м., а у договорі - 0,44 га; договір оренди від 01.11.2001
не відповідає вимогам , що пред'являються до договорів оренди земельних
ділянок, передбаченим п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004
№ 220 “Про затвердження Типового договору оренди землі”; в договорі відсутні
дані про його державну реєстрацію, що є невідповідністю ст. 20 Закону України
“Про оренду землі”.

Твердження
прокурора про те, що повноваженнями щодо надання спірної земельної ділянки в
оренду на час укладення спірного договору була наділена Київська міська рада
спростовуються рішенням виконкому Київської міської ради народних депутатів від
21.09.1981 № 1572, яким утворено селище міського типу Пуща-Водиця та створено
Пуща-Водицьку селищну раду, яка є органом місцевого самоврядування; а також
пунктом 1 частини 1 статті 9 Земельного кодексу України від 18.12.1990, згідно
якого надання земельних ділянок у користування належить до компетенції, в
даному випадку, селищної ради народних депутатів на її території.

Стосовно
посилання прокурора на невідповідність спірного договору оренди Типовому
договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від
03.03.2004 № 220 суд першої інстанції вірно зазначив, що на момент укладення
спірного договору зазначена постанова не діяла, стаття 14 Закону України “Про
оренду землі” (в редакції станом на 17.02.2000) не містила норм про те, що
договір оренди землі укладається відповідно до типової форми, затвердженої
Кабінетом Міністрів України. В той же час, договір оренди землі від 01.11.2001
відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 17.03.1993 № 197 “Про форму
договору на право тимчасового користування землею (в тому числі і на умовах
оренди)”.

Твердження
прокурора про невідповідність площі земельної ділянки, зазначеної у договорі,
площі, яка передбачена у рішенні від 18.10.2001, помилкове, оскільки 440 кв.м.
становлять 0,44 га, що свідчить про відсутність розбіжностей у договорі та
рішенні.

Відповідно
до ст. 18 Закону України “Про оренду землі” (в редакції станом на 17.02.2000)
укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Факт
державної реєстрації засвідчується печаткою реєструючого органу з підписом
уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на всіх примірниках
договору. Один зареєстрований примірник договору зберігається в органі, який здійснив
його реєстрацію. Порядок та органи, що здійснюють державну реєстрацію,
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до п. 3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073, державна
реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської,
селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними
адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Пунктом
12 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі визначено, що факт
державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та
підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної
адміністрації або уповноваженої ними посадової особи.

Судом
першої інстанції встановлено, що на договорі оренди земельної ділянки від
01.11.2001 міститься підпис селищного голови Зініна С.В. та гербова печатка
Пуща-Водицької селищної ради, але дата реєстрації в тексті цього договору
оренди відсутня.

Суд
першої інстанції визнав недійсним договір оренди земельної ділянки від
01.11.2001 на підставі ст. 48 ЦК УРСР, оскільки сторонами не дотримано
обов'язкової нотаріальної форми договору, встановленої Законом України “Про
оренду землі”.

Апеляційний
господарський суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та
вважає, що в задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, з
наступних підстав.

Відповідно
до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках,
зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за
собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Як
вбачається із матеріалів справи, 08.11.2001 Київською міською радою було
прийнято рішення № 72/1506 “Про внесення змін до рішення Київської міської ради
від 30.01.2001 № 162/1139 “Про адміністративно-територіальний устрій м. Києва”,
яким вирішено ліквідувати Пуща-Водицьку селищну раду.

У
зв'язку з прийняттям Київською міською радою вищезазначеного рішення
відповідач-1 не мав можливості подати заяву про реєстрацію спірного договору,
оскільки тривав ліквідаційний процес органу, який мав вчиняти реєстраційні дії.

Враховуючи
те, що спірний договір укладено на виконання рішення Пуща-Водицької селищної
ради від 18.10.2001 № 84/1, між сторонами досягнуто істотних умов договору,
відповідач-1 є орендарем спірної земельної ділянки з 2001 року, а також те, що
перешкодою для державної реєстрації стала ліквідація Пуща-Водицької селищної
ради, апеляційний господарський суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР приходить
до висновку, що договір оренди земельної ділянки є дійсним.

Стосовно
вимог прокурора про зобов'язання відповідача-1 звільнити земельну ділянку від
будівель і споруд необхідно зазначати, що відповідач-1 є власником нежилого
будинку загальною площею 181,7 кв.м., який знаходиться за адресою: смт.
Пуща-Водиця, вул. М. Юнкерова, 2-А на земельній ділянці 0,04 га.

Відповідно
до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно
ст. 396 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності.

Отже,
суд першої інстанції, задовольняючи вимоги прокурора про звільнення земельної
ділянки від нерухомого майна, що належить відповідачу-1 на праві приватної
власності і яке виникло у відповідача-1 до укладення договору оренди земельної
ділянки, не з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Стосовно
зустрічного позову, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 при переході права
власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового
призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється
в порядку відведення.

У
разі передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд
іншим підприємствам, установам і організаціям, згідно з частиною третьою статті
30 Земельного кодексу України від 18.12.1990, разом з цими об'єктами до них
переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені
будівлі та споруди.

Таким
чином, ПП “Саммер”, придбавши нежитлову будівлю загальною площею 181,70 кв.м.,
отримало право користування земельною ділянкою, на якій розташована дана
земельна ділянка.

В
березні 2002 року ПП “Саммер” звернулося до Київської міської ради з
клопотанням про оформлення права користування земельною ділянкою площею 440
кв.м., яка розташована у смт. Пуща-Водиця, вул. М.Юнкерова, 29-А.

Відповідно
до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001 передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки.

Відповідно
до пункту 2.1 Порядку набуття права на землю юридичними особами та громадянами
в м Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 14.03.2002 №
313/1747 (далі - Порядок), особи, зацікавлені у наданні земельних ділянок у
постійне користування або передачі їх в оренду в порядку відведення,
звертаються із відповідним клопотанням до Київської міської ради.

Подане
клопотання розглядається Київрадою протягом місяця і у разі згоди на складання
проекту відведення земельної ділянки направляється до Головного управління
земельних ресурсів для підготовки матеріалів обґрунтування земельної ділянки,
які включають відомості про її розмір, призначення, місце розташування з метою
складання проекту її відведення.

Згідно
з пунктом 2.3. Порядку матеріали обґрунтування розробляються замовником та
подаються для погодження Головним управлінням земельних ресурсів.

Згідно
п. 2.4. п. 2.5. Порядку матеріали обґрунтування підлягають погодженню шляхом
надання висновку державної землевпорядної експертизи, Головкиївархітектури,
органу охорони культурної спадщини, державного управління екології та природних
ресурсів, міської санітарно-епідеміологічної станції із зазначенням умов та
обмежень використання земельної ділянки.

Відповідно
до пункту 2.9. Порядку після розгляду і погодження проекту відведення земельної
ділянки та одержання позитивного висновку державної землевпорядної експертизи,
Управління земельних ресурсів готує проект рішення Київської міської ради про
затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання її в оренду.

Подібний
порядок закріплений також в Регламенті розгляду питань щодо набуття та
реалізації права користування землею в м. Києві, який є додатком до рішення
Київради від 15.07.2004 № 457/1867 “Про врегулювання процедури передачі в
користування земельних ділянок у м. Києві” (далі - Регламент).

Згідно
ст. 15 Регламенту технічна документація із землеустрою щодо передачі земельної
ділянки в оренду розробляється у випадках, коли земельна ділянка передається в
оренду без розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з
підстав, визначених законодавством відповідно до статті 124 Земельною кодексу України
та статті 15 Закону України “Про оренду землі”. При цьому, головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) узагальнює подані
матеріали та погоджує технічну документацію із землеустрою щодо передачі
земельної ділянки в оренду і готує відповідний проект           рішення Київської міської ради.

Пунктом
2 статті 17 Регламенту встановлено, що розгляд питання щодо можливості передачі
земельної ділянки в оренду відповідно до статті 15 цього Регламенту
здійснюється органами, визначеним у пункті першому статті 14 цього Регламенту
шляхом розгляду плану земельної ділянки, що передається в оренду, з ситуаційною
схемою розташування об'єкта в районі забудови, графічних та інших матеріалів,
що обґрунтовують розмір земельної ділянки, й місце розташування та цільове
призначення.

Відповідно
до статті 14 Регламенту, проект землеустрою погоджується з Головним управлінням
земельних ресурсів, Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища, Головним управлінням охорони культурної спадщини та
реставраційно-відновлювальних робіт, управлінням охорони навколишнього
природною середовища. Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією.

У
матеріалах справи наявний технічний звіт по встановленню зовнішніх меж
землекористування ПП “Саммер” на земельну ділянку, розташовану по вул.
Юнкерова, 29-а у смт. Пуща-Водиця, загальною площею 440,48 кв. м. Даний
технічний звіт узгоджений із головним землевпорядником Оболонського району
міста Києва 25.05.2002.

Крім
того, у матеріалах справи наявні висновок Головного управління містобудування
та дизайну міського середовища від 17.04.2006 № 19-3011, висновок Київської
міської санепідемстанції від 11.05.2006 № 2872, висновок Головного управління
культури, мистецтв та охорони культурної спадщини від 01.09.2005 № 001-09/4891,
висновок Київського науково-методичного центру з охорони, реєстрації та
використання пам'яток історії, культури і заповідних територій, висновок
Державного управління екології та природних ресурсів від 29.05.2006 № 06-6-25/2193.

Однак,
у матеріалах справи відсутній позитивний висновок державної землевпорядної
експерти та висновок Головного управління земельних ресурсів.

Головне
управління земельних ресурсів готує проект рішення Київради та подає його до
Київської міської ради на розгляд та вирішення питання про надання або відмову
лише після отримання всіх необхідних погоджень та висновків технічної
документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду.

Згідно
з п. “в” ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України від 25.10.2001 питання щодо
надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності міста
Києва належить до повноважень Київської міської ради.

Відповідно
до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина
друга статті 16 Цивільного кодексу України встановлює способи захисту цивільних
прав.

Враховуючи
те, що процес оформлення та отримання необхідних погоджень ПП “Саммер” на
земельну ділянку площею 440 кв. м., розміщеній у смт. Пуща-Водиця по вул.
Юнкерова. 29-а триває, відмови у оформленні цього права позивачу за зустрічним
позивом від Київської міської ради не надійшло, суд не вбачає підстав для
задоволення зустрічних позовних вимог.

За таких
обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Приватного
підприємства “Саммер” підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського
суду міста Києва від 21.08.2006 у справі № 3/308 - скасуванню в частині
задоволення первісного позову.

Відповідно
до викладеного та керуючись ст. 101, п. 2 ст.103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105
ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Саммер” задовольнити
частково.

2.          Рішення Господарського суду міста
Києва від 21.08.2006 у справі № 3/308 скасувати частково.

3.          В задоволенні первісних позовних
вимог відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

4.          Матеріали справи № 3/308 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Моторний О.А.

Судді
Кошіль В.В.

Вербицька
О.В.