ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04.07.06р.

Справа № А16/137

За позовом Державного підприємства "Смоли", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення від 30.01.2006р. №016

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання МАТЕВОСЯН А.М.

Представники сторін:

від позивача: Шаповалов В.М - представник, дов. від 29.05.2006р. №39-04/127;

Литвинова Т.М. - головний бухгалтер, дов. від 29.05.2006р. №39-04/128;

Солодовнік В.Ф. - заст. головного бухгалтера, дов. від 29.05.06р. №39-04/129

від відповідача: Ярихович В.І.- заст. директора, дов. від 04.07.06р. №07-04/3515;

СавіноваО.С. –головний спеціаліст-юрист, дов. від 14.12.2005р. №07-04/5583 (була присутня у судовому засіданні 20.06.2006р.);

Синявська О.О. - головний спеціаліст-юрист, дов. від 14.12.2005р. №07-04/2345

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати протиправним рішення відповідача від 30.01.2006р. №016 та скасувати його в частині застосування до позивача штрафу за несвоєчасну сплату внесків на суму 27 087 грн. 03 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до пункту 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратам, зумовленими народженням та похованням»штраф застосовують за весь період, який минув з дня, коли страхувальник повинен був застрахуватися (але не зробив цього), тому відповідальність страхувальника-роботодавця відповідно до цього пункту може застосовуватися лише в разі порушення строку реєстрації страхувальника як платника страхових внесків; крім того підприємством було самостійно виявлено суму недоплати та 06.05.2005р. перераховано сума недоплати та пеня; пеня ж нарахована за весь період недоплати, а саме: з січня 2005р. по травень 2005р.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№8516 від 05.06.2006р.) позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що 07-10 листопада 2005р. була проведена планова перевірка позивача, якою встановлено порушення вимог пункту 10 статті 35 та статті 2 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратам, зумовленими народженням та похованням», за результатами якої прийнято рішення від 29.11.2005р. №278; також 05.12.2005р. було проведено камеральну перевірку, за результатами якої був складений акт та було встановлено порушення пункту 1 статті 23 зазначеного закону; відповідачем було прийнято рішення від 20.12.2005р. №329; але позивач, не погодившись з висновками та актом камеральної перевірки оскаржив рішення 20.12.2005р. №329; вказане рішення було скасоване; з питань вказаних у скарзі була проведена позапланова перевірка позивача, якою було встановлено несплату позивачем страхових внесків у сумі 54 174 гри. 06 коп.; страхувальником в травні 2005р. була самостійно виявлена недоїмка по сплаті страхових внесків до бюджету і нарахована пеня у сумі 431 грн. 80 коп., але розрахунок пені позивачем проведено з порушенням встановленого порядку, а саме невірно визначено суму недоїмки, знижено розмір пені у відсотках і строки прострочки перерахування страхових внесків.

Згідно із статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні було оголошено перерву до 04.07.2006р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- відповідно до підпункту е) пункту 15.3 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої Постановою від 19.09.2001р. №38 Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, позаплановою ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи контролюючого органу і проводиться за наявності, у тому числі тієї обставини, що страхувальник подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами контролюючого органу під час проведення планової чи позапланової ревізії;

- 25-26 січня 2006р. відповідачем - Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено позапланову перевірку позивача –Державне підприємство “Смоли”, про що складено акт від 25-26 січня 2006р.;

- вказаною перевіркою було встановлено, що за період 2004-2005рр. перерахування страхових внесків і платежів до Фонду здійснювалося позивачем з порушенням вимог Закону №2240, а саме: в період з 01.01.2004р. по 01.07.2005р. встановлено недоплату станом на 01.04.2004р. в сумі 77 970 грн. 40 коп., на 01.07.2004р. –7 300 грн. 22 коп., на 01.10.2004р. –40 641 грн. 38 коп., на 01.01.2005р. –57 030 грн. 67 коп., на 01.04.2005р. –78 216 грн. 02 коп.; в ІІ півріччі 2005р. в наявності переплата: на 01.07.2005р. –7 238 грн. 37 коп., 01.10.2005р. –35 510 грн. 94 коп., 01.01.2006р. –20 206 грн. 87 коп.; - при цьому недоплата чи переплата по внескам страхувальником у звітах по кошту Фонду не відображена; - у зв’язку з наявністю в період з 01.01.2004р. по 01.05.2005р. простроченої заборгованості відповідно до умов викладених в абзаці 6 пункту 1 статті 30 Закону №2240 обчислена пеня у сумі 3 273 грн. 78 коп., виходячи з 120 відсотків облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк;

- в акті також зазначено, що в травні 2005р. страхувальником самостійно виявлена недоплата та нарахована пеня у сумі 431 грн. 80 коп., які в повному обсязі перераховані до бюджету; при цьому розрахунок пені проведено невірно;

- рішенням від 30.01.2006р. №016 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування за наслідками позапланової перевірки на відповідача було накладено штраф у сумі 27 087 грн. 03 коп., а також відповідачу нараховано пеню у сумі 2 841 грн. 98 коп.;

- відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі;

- відповідно до пункту 2 частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (надалі –Закон) страхувальник зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески;

- позивач вважає застосування до нього відповідачем згідно рішення від 30.01.2006р. №016 штрафу у розмірі 27087 грн. 03коп. необґрунтованим та неправомірним; відповідач проти цього заперечує.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного:

- як вбачається із матеріалів справи станом на 01.04.2004р. позивачем було недоплачено страхові внески у сумі 7 797 грн. 40 коп., на 01.07.2004р. –7 300 грн. 22 коп., на 01.10.2004р. –40 641 грн. 38 коп., на 01.01.2005р. –57 030 грн. 67 коп., на 01.04.2005р. – 78 216 грн. 02 коп., про що зазначено у додатку №1 до акту перевірки від 25-26 січня 2006р., який підписано головним бухгалтером позивача;

- також позивачем у травні 2005 року було самостійно виявлено недоплату страхових внесків, які в повному обсязі перераховані до бюджету Фонду, що не спростовується відповідачем;

- згідно із пунктами 2, 3, 4 Порядку виправлення помилок минулих звітних періодів у звітності страхувальників по коштах загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженим Постановою Правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.12.2003р. №123 (надалі –Порядок), передбачено, що цей Порядок застосовується при виправленні помилок у звітності страхувальників про нараховані внески та витрати, пов’язані із загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності (надалі –звітність); у разі, якщо страхувальник самостійно, до початку перевірки органом Фонду, виявив помилки, що містяться у раніше поданій звітності, і які стосуються правильності нарахування суми страхових внески до Фонду та витрат за загальнообов’язковим соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, то такий страхувальник повинен вжити невідкладних заходів щодо їх виправлення шляхом письмового повідомлення про факт та зміст помилок робочому органу Фонду за місцем реєстрації, в якому мають бути відображені причини виникнення помилок та надано розрахунок сум донарахованих (зменшених) внесків; письмове повідомлення про факт виявлення помилки складається у двох примірниках і повинно містити: - найменування страхувальника; - реєстраційний код страхувальника та код ЄДРПОУ; - період виявлення помилки; - зміст помилки з посиланням на законодавчий (нормативний) акт, згідно з яким робляться виправлення; - сума відкоригованих внесків; - сума донарахованої пені; - дата складання повідомлення; письмове повідомлення надсилається за підписом керівника та головного бухгалтера або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності і зберігається у страхувальника (копія) та робочому органі Фонду разом із звітом страхувальника за той квартал, в якому це повідомлення отримане;

- пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що страхувальник при поданні звітності до робочого органу Фонду повинен відобразити помилки минулих кварталів звітного року шляхом коригування відповідних статей звітності; помилки минулих років, у тому числі про донараховані суми страхових внесків, у звітності відображаються в рядку 3 таблиці 3 форми Ф4-ФСС з ТВП;

- з наданого позивачем звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за І півріччя 2005року (форми Ф4-ФСС з ТВП) не вбачається відображення у рядку 3 таблиці 3 донарахованих позивачем сум страхових внесків, що є порушенням зазначеного Порядку;

- також позивачем не доведено (доказів не надано), що ним до робочого органу Фонду за місцем реєстрації було надіслане передбачене Порядком повідомлення про факт виявлення помилки, що також є порушенням вказаного Порядку;

- згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 30 Закону за порушення строку реєстрації страхувальника як платника страхових внесків або несвоєчасність сплати страхових внесків на нього накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми належних до сплати страхових внесків за весь період, який минув з дня, коли страхувальник повинен був зареєструватися;

- відповідно до пункту 8 зазначеного Порядку у разі самостійного повідомлення страхувальником робочому органу фонду про факт виявлення помилки та перерахування нарахованих ним, у разі недоплати, страхових внесків та пені до початку перевірки органом Фонду, штрафи до страхувальника не застосовуються, а пункт 9 Порядку передбачає, що за неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі та в порядку, визначеному законодавчими актами;

- таким чином, оскільки позивачем письмово не повідомлено робочий орган Фонду (доказів не надано) про факт виявлення помилки на позивача відповідачем правомірно було накладено штраф у сумі 27 087 грн. 03 коп. за несвоєчасну сплату страхових внесків;

- суд звертає увагу позивача на те, що він безпідставно посилається на пункт 17.2 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у тій частині, що при самостійному донарахуванні суми податкових зобов’язань адміністративні штрафи не накладаються, оскільки застосований до позивача штраф у сумі 27 087 грн. 03 коп. не є адміністративним штрафом.

З урахуванням викладеного позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Згідно із статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 94, 160-163, 167, пунктом 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Повний текст постанови виготовлено 04.07.2006р.