КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2006                                                                                           № 13/310

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин Н.В.

суддів:                                         Данилової Т.Б.

Бившевої Л.І.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача -Чепелянський В.Е. (дов. № 13541-1/14 від 19.12.2005р.);

Від відповідача – Базалицький С.В. (дов. № 2 від 01.06.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мале підприємство "Аспект"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.06.2006

у справі № 13/310 (Євдокимов О.В.)

за позовом                               ВАТ Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в особі Центральної дирекції страхування УСК "Гарант-Авто"

до                                                   Мале підприємство "Аспект"

про                                                  стягнення 8364,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2006р. позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія „Гарант-Авто” в особі Центральної Дирекції Страхування УСК „Гарант-Авто” задоволено повністю, стягнуто з Малого підприємства „Аспект” на користь позивача 8364 грн.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачем на підставі заяви Билінкіної Надії Юріївни , автомобіль якої був пошкоджений, прийнято рішення про виплату в рахунок страхового відшкодування на рахунок ТОВ „Джерман Моторз” у розмірі 8647,34 грн., яке виконало ремонтні роботи автомобіля Фольксваген Пассат, державний номер 523-81 КН. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія відповідача Ковальчук М.В. Відповідно до ст. 27 Закону “Про страхування” до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до акту автотоварознавчого дослідження, проведеного ТОВ „Експертна компанія „Укравтоекспертиза-Стандарт”, вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген Пассат складає 8064,00 грн. Витрати позивача за проведення автотоварознавчої експертизи складають 300 грн.

Всього з відповідача було стягнуто 8364 грн. в порядку регресу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, а також призначити судово -автотоварознавчу експертизу для визначення розміру матеріального збитку.

В судове засідання 02.10.2006р. представник відповідача заявив клопотання про витребування письмових доказів: Правил добровільного страхування транспортних засобів /КАСКО/ позивача та Акт виконаних ремонтних робіт з доказами оплати запчастин, які було замінено.

Клопотання відповідача було задоволено, розгляд скарги було відкладено на 16.10.2006р.

В судове засідання 16.10.2006р. представники сторін з’явились, позивач надав суду належним чином посвідчені копії затребуваних документів, а також кольорові фотознімки пошкодженого автомобіля (додаток до Акту автотоварозновчого дослідження № 3186 від 27.12.2005р.).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та додатково надані, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до страхового полісу №19-3264105, позивач прийняв під страховий захист транспортний засіб Страхувальника Билінкіної Н.Ю. - Фольксваген Пасат, державний номер 523-81 КН. Строк дії полісу визначений з 08.02.2005р. по 07.02.2006р.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між позивачем та Билінкіною Надією Юріївною, страховик зобов’язався відшкодувати в межах страхової суми збитки, що виникли у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу страхувальника.

Відповідно до ст.9 Закону України „Про страхування”, страхова сума – грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов’язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.4 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.1994р. „Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з відшкодуванням шкоди” відповідно до ст. 35 ГПК України преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи, що до певних подій та ким вони вчинені, або рішення з цивільної справи, щодо фактів, які встановлено судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів справ.

17.11.2005р. на вул. Алма-Атинській сталася дорожньо-транспортна –пригода за участю автомобіля Фольксваген Пассат, державний номер 523-81 КН та автомобіля КАМАЗ, державний номер АА 3859 ВЕ, внаслідок порушення водієм Намазу Ковальчуком М.В. пункту 10.9 Правил дорожнього руху, що підтверджується довідкою, виданою ДАІ Дніпровського ГУ МВС України. Автомобіль КАМАЗ, державний номер АА 3859 ВЕ на дату дорожньо-транспортної пригоди належав Малому підприємству „Аспект”, що підтверджується реєстраційним талоном КІС №995492, виданим Дніпровським МРЕВ-9.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2005 винним в скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія Ковальчук М.В., який керував автомобілем КАМАЗ державний номер АА 3859 ВЕ, і якого притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 17 грн.

Пункт 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, встановлює, що у разі потреби виклик зацікавлених осіб на технічний огляд із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду ДТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження врученням відповідного виклику під розписку особи, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

За таких обставин посилання відповідача на те, що юридичну особу – МП “Аспект” обов’язково мусили викликати на проведення технічного огляду пошкодженого автомобіля – не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

У проведенні технічного огляду пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля “Фольксваген Пассат” № 523-81 КН, який проводився наступного після ДТП дня, приймав участь інший учасник ДТП - водій Ковальчук М.В., що підтверджується його підписом у Протоколі огляду транспортного засобу від 18.11.2005р. (а.с. 15, зворотній бік).

В цьому Протоколі огляду транспортного засобу від 18.11.2005р. учасники огляду зафіксували пошкодження автомобіля “Фольксваген Пассат” № 523-81 КН, в тому числі: бампер передній, решітка радіатора з емблемою розрушені, фари ліва та права мають злом кріплення та подряпини розсіювача, деформація капоту та переднього лівого крила, показник повороту правий має зламане кріплення. Ці пошкодження додатково зафіксовані на фотознімках, оригінали фотознімків надані в засідання колегії суду.

За таких обставин відповідач у відповідності із ст. 33 ГПК України не довів суду, що обсяги ремонтних робіт не були пов’язані з ДТП.

На визначення розміру заподіяної шкоди автомобілю страхувальника Фольксваген Пасат д.н. 523-81 КН в результаті ДТП, позивачем була замовлена автотоварознавча експертиза. Витрати позивача за проведення такої експертизи, проведеної ТОВ „Експертна компанія „УКравтоекспертиза-Стандарт”, складають 300 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6654 від 28.01.06.

Автотоварознавчим дослідженням спеціаліста - автотоварознавця було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген Пассат д.н. 523-81 КН, складає 8064,0 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових 0,7.

Відповідно до Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” суб’єктами оціночної діяльності є

зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

Оскільки дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Фольксваген Пасат, проводилось спеціалістом ТОВ Експертна компанія „Укравтоекспертиза-Стандарт”, яке є суб’єктом оціночної діяльності та діє на підставі сертифіката оціночної діяльності №3192/05, виданого Фондом держмайна України від 07.04.05р., суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про проведення додаткової судової експертизи.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо заявлення клопотання про проведення повторної судової експертизи, оскільки автомобіль Фольксваген Пасат, державний номер 523-81 КН відремонтовано у ТОВ „Джерман Моторз” у січні 2006р.

Позивачем на підставі розрахунку суми страхового відшкодування було складено Страховий акт №19088 від 27.12.05.

На підставі заяви власника автомобіля Фольксваген Пассат, державний номер 523-81 КН Билінкіної Н.Ю. від 26.12.05р. в рахунок страхового відшкодування перераховано 8647,34 грн. на рахунок ТОВ „Джерман Моторз” платіжним дорученням № 6654 від 28.12.05, яке виконало ремонтні роботи автомобіля Фольксваген Пасат.

Факт виконання ремонтних робіт підтверджується копією Акту наданих послуг № 514703 від 19.01.2006р. ТОВ “Джерман Моторз” на загальну суму 8647,34 грн., в який включено в тому числі запчастини та витратні матеріали, встановлені в процесі ремонту на пошкоджений автомобіль.

Пунктом 9.13 Правил добровільного страхування транспортних засобів /КАСКО/, затверджених ВАТ “Українська страхова компанія “Гарант-АВТО” 28 липня 2005 року, встановлено, що відшкодування збитків провадиться за вирахуванням амортизаційного зносу запасних частин, деталей, що підлягають заміні, якщо інше не було обумовлено при укладанні договору страхування.

Згідно з умовами страхування, визначеними у Страховому полісі № 19-3264105 від 08.02.2005р. (а.с. 20) страхування здійснюється без врахування зносу автомобіля та без франшизи (дорівнює “0”), тому позивач і визначив у Страховому акті № 19088 від 27.12.2005р. розмір страхової виплати в розмірі відновлювального ремонту 8647,34 грн. згідно з калькуляцією на ремонтні роботи.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування”, ст. 993 Цивільного Кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання та утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст.1191 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяна іншою особою, має право на пред’явлення вимог в порядку регресу – зворотної вимоги, до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Оскільки Звіт № 3186 від 27.12.2005р. визначив розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля “Фольксваген Пассат” № 523-81 КН в результаті його пошкодження в ДТП в сумі 8064,00 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,7, то позивач мав право звернутись з регресними вимогами до винної особи в розмірі, визначеному автотоварознавчим дослідженням, що відповідає вимогам ст. 993 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи доведено, що розмір витрат позивача через скоєне ДТП з вини водія відповідача, відповідає позовній сумі і обґрунтовано стягнуто з відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.06 по даній справі відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Малого підприємства „Аспект” на рішення господарського суду міста Києва від 05.06.06 у справі №13/310 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 05.06.06 у справі №13/310 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 13/310 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Данилова Т.Б. (переведена)

Бившева Л.І.

19.10.06 (відправлено)