КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2006                                                                                           № 35/118

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Синиці О.Ф.

Рєпіної Л.О.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Місник З.М. (дов. від 07.11.2005р.)

від відповідача - Залізняк Т.М. (дов. № ЦХП-3876 від 20.12.2005р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" № ЦХП Ю-280 від 04.08.06р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.07.2006

у справі № 35/118

за позовом                               відкритого акціонерного товариства "Прожектор"

до                                                   державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

про                                                  стягнення 1564582,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.07.2006 р. (суддя Літвінова М.Є.) частково задоволено уточнений позов ВАТ "Прожектор" (а.с. 89-104) та стягнуто з ДП "Укрзалізничпостач" 1 362 728 грн. заборгованості по оплаті поставленої продукції за договором № ЦХП-07-00505-01 від 22.02.2005р., 124 689 грн. 61 коп. пені, 22 958 грн. 95 коп. – 3% річних, 49708грн. 58 коп. збитків від інфляції та відповідні судові витрати. Рішення суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем свої договірних зобов’язань. В іншій частині стягнення сум пені та 3% річних судом відмовлено у зв’язку з помилковим розрахунком позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач просить його скасувати. Заявник скарги вказує, що п. 10.2. договору передбачено обов’язкове досудове врегулювання спору, що направлена позивачем претензія не відповідає вимогам ст. 6 ГПК України щодо її оформлення, а тому не може бути прийнята до уваги. Відповідач також зазначив, що за таких обставин позов залишається без розгляду на підставі ч. 3 ст. 81 ГПК України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів заявника заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено судом, на виконання умов договору поставки № ЦХП-07-00505-01 від 22.02.2005р позивач в період з 17.03.2005р. по 15.12.2005р. поставив, а відповідач прийняв продукцію, а саме АСДК -Б (76 штук), ЗІП - 04 (66 штук), ЗІП -06 (20 штук), контейнер для розміщення та монтажу АСДК-Б (9 штук) на загальну суму 10 348 500 грн.

Згідно п.6.1. Додаткової угоди №3 від 16.08.2005р. відповідач зобов'язаний розрахуватись на протязі 15-ти банківських днів після дати надходження вантажу на адресу вантажоодержувача у сумі вартості поставленої продукції.

Відповідач за останні чотири партії продукції, поставлені позивачем згідно видаткових накладних №853 від 15.11.2005р., №883 від 24.11.2005р., №943 від 08.12.2005р., №960 від 15.12.2005р., а також актів прийому передачі товарно-матеріальних цінностей №13 від 24.11.2005р., №14 від 08.12.2005р. та №15 від 15.12.2005р., розрахувався частково, його заборгованість на день прийняття рішення складає 1 362 728, 00 грн., яка й підлягає стягненню на користь позивача.

Зазначена сума заборгованості також підтверджується актами звірки поставок та розрахунків №4 від 31.12.2005р. та №5 від 01.04.2006р.

Відповідач факту поставки продукції за договором № ХП-07-00505-01 від 22.02.2005р. не заперечив, контррозрахунку суми позову не надав.

Враховуючи наявність заборгованості по оплаті поставленої продукції за договором № ХП-07-00505-01 від 22.02.2005р. та договірного врегулювання відповідальності сторін, стягнення з відповідача 124 689 грн. 61 коп. пені, 22 958 грн. 95 коп. – 3% річних та 49708грн. 58 коп. збитків від інфляції є обґрунтованим.

Безпідставними є доводи заявника апеляційної скарги щодо недотримання позивачем передбаченого договором досудового порядку врегулювання спору та необхідністю залишення позову без розгляду з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 9.07.2002 р. № 15-рп/2002, відповідно до якого положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах і матеріалах справи, прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 27.07.2006 р. у справі №35/118 залишити без змін, а апеляційну скаргу державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" – без задоволення.

2. Справу № 35/118 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Синиця О.Ф.

Рєпіна Л.О.