СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
серпня 2006 р.                                                                                Справа
№ 13/311-06

Господарський суд Вінницької
області  у складі:

Головуючий  суддя
С. Тісецький

Секретар суду             Л.Новожилова

Представники :

позивача
:    ОСОБА_4, ОСОБА_3 -за договором та
усною заявою довірителя,

відповідача:   Грабар С.А., за дорученням

представники 3 осіб на стороні
позивача:

СПД ОСОБА_1:  ОСОБА_3 - за усною заявою довірителя

СПД ОСОБА_2.: ОСОБА_3
-за усною заявою довірителя

інші:

Місце розгляду справи
: приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4до Виконавчого комітету
Могилів-Подільської міської ради про визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В
И В :

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснювалась в зв'язку з поданням клопотання про незастосування
засобів технічної фіксації судового процесу.

Заслухавши пояснення представників
позивача відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, надавши
юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з'ясував:

Позивач звернувся з позовом до
суду, в якому просить визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення
відповідача №149 від 24.05.2006 р., яким розірвано в односторонньому порядку
договори на право перевезення пасажирів легковим автомобільним транспортом в
м.Могилеві-Подільському укладені між позивачем, третіми особами та
відповідачем, посилаючись на те, що воно є неправомірним та необґрунтованим, а
також порушує права позивача та третіх осіб.

Треті особи СПД  ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2. заявлений позов
підтримують в повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини про які зазначає
позивач.

Відповідач заявлений позов не
визнав, огрунтовуючи свою позицію тим, що позивачем та третіми особами не
виконувались умови договорів на право перевезення пасажирів легковим
автомобільним транспортом в м.Могилеві-Подільському, а тому відповідач своїм
рішенням розірвав договори в односторонньому порядку.

В судовому засіданні представники
сторін підтвердили незмінність своїх позицій що до заявленого позову.

Вивчивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов
підлягає задоволенню за наступних підстав.

08.04.2005 р., на підставі результатів
конкурсного комітету від 07.04.2005 р. та на підставі рішення відповідача від
28.02.2005 р., між сторонами був укладений договір на право перевезення
пасажирів легковим автомобільним транспортом (таксі) на таксомоторній стоянці.

Згідно п.5.1 вказаного договору,
дія договору припиняється у випадках:

-          його розірвання за ініціативою однієї
із сторін,

-          закінчення терміну дії договору,

-          порушення умов договору однією, або
обома сторонами.

Крім того вказаним пунктом передбачено
порядок розірвання договору в односторонньому порядку, а саме, що
сторона-ініціатор розірвання договору попереджає про це іншу сторону не менше
як за 20 днів до дня розірвання договору.

Згідно пояснень представника
позивача та третіх осіб, відповідач не попередив про розірвання в
односторонньому договору від 08.04.2005 р. у в порядок та термін передбачений
п.5.1. договору.

Відповідач не надав суду докази які
б свідчили про повідомлення відповідача та третіх осіб про розірвання договорів
від 08.04.2005 р. у спосіб визначений сторонами у п.5.1 вказаних договорів.

Разом з тим, відповідач 24.05.2006
р. прийняв рішення №149 «Про організацію перевезення пасажирів легковим
автомобільним транспортом (таксі) в м.Могилеві -Подільському», в якому пунктом
3 в односторонньому порядку розірвав договори на право перевезення пасажирів
від 08.04.2005 р. заключні між відповідачем та приватними підприємцями ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_1

Таким чином суд приходить до
висновку, що відповідач в порушення договірних зобов'язань передбачених
договорами на перевезення пасажирів від 08.04.2005 р., укладених між ним та
приватними підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, розірвав договори в
односторонньому порядку, без дотримання порядку передбаченого п.5.1. вказаних
договорів.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від зобов'язаня, або одностороння зміна його умов
не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. України,
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог
цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив суду, що розірвання договорів в односторонньому порядку
відбулось в зв'язку із невиконанням збоку позивача та третіх осіб умов
договорів викладених в п.п. 3.3, 3.4, 3.5, а саме, на закріплених за позивачем
та третіми особами таксомоторних стоянках відсутні конструкції зупинки, лави
для сидіння, урни для сміття, дорожня розмітка, освітлення території та ін., а
також на вказаних таксомоторних зупинках позивачем та третіми особами
використовуються автомобілі на які дозволи міської ради на перевезення не
видавався. На підтвердження своїх доводів представником відповідача надано суду
акти перевірки суб'ектів підприємницької діяльності від 28.04.2006 р.,
03.05.2006 р., 06.05.2006 р.

Разом з тим на запитання суду в
яких межах позивач та треті особи мають обладнати таксомоторні зупинки відповідно
до вимог п.3.4. (межі таксомоторної зупинки), представник відповідач пояснив,
що межі договорами, чи іншими документами не визначені, лише додатком №3 до
рішення виконкому міської ради від 28.02.2005 р. №45 визначено адреси
таксомоторних зупинок та кількість таксомоторів закріплених до них. При цьому
представник відповідач зазначив суду, що відповідач не звертався до позивача чи
третіх осіб з пропозицією внести до договорів від 08.04.2005 р. зміни чи
доповнення, згідно яких визначити межі таксомоторних зупинок.

Представник позивача та третіх осіб
пояснив суду, що позивач та треті особи в зв'язку  із не визначенням меж таксомоторних зупинок
договором не знають на якій саме території проводити благоустрій.  Стосовно знаходження на таксомоторних зупинках
автомобілів на які дозволи на перевезення пасажирів не видавались, представник
позивача та третіх осіб пояснив, що вказані автомобілі не належать та не
знаходяться у договірних відносинах з позивачем та третіми особами, а тому
немає підстав вважати, що знаходження вказаних авто на таксомоторних зупинках є
саме порушенням договору позивачем чи третіми особами. Саме водії вказаних
транспортних засобів мають нести відповідальність згідно чинного законодавства
за здійснення перевезення без дозволу.

Згідно п.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідачем не надано суду доказів
приналежності автомобілів-порушників (діючих без дозволу), які вказані в актах
перевірки позивачу чи третім особам, чи доказів знаходження володарів вказаних
транспортних засобів у договірних стосунках із позивачем чи третіми особами.

Згідно мотивування відповідача у
рішенні №149 від 24.05.2006 р., його (рішення) прийнято на ряду з іншим - з
метою забезпечення конкуренції та обмеження монополізму на ринку пасажирських
автотранспортних послуг, а також для забезпечення контролю за надходженням
коштів до бюджету міста та повноти сплати податків.

Разом з тим, згідно пояснень
представника відповідача, йому не відомо чи проводилась перевірка
антимонопольного комітету з метою визначення стану монопольного становища
позивача чи третіх осіб на ринку перевезень у м.Могилеві-Подільському. Крім
того, представник відповідача зазначив, що позивач та треті особи не мають
заборгованості по сплаті податків.

Відсутність заборгованості по
сплаті податків та платежів до бюджету від здійснення підприємницької
діяльності позивача та третіх осіб підтверджується довідками Могилів-Подільскої
ОДПІ.

Крім того, як видно із змісту
мотивувальної частини рішення Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської
ради №149 від 24.05.2006 р., при прийняті вказаного рішення позивач керувався
ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тоді як п.9
вказаної статті визначає порядок скасування рішення виконкому ради, а саме, що
воно може бути скасовано відповідною радою, а не її виконавчим комітетом.

Таким чином суд приходить до
висновку, що відповідач не мав права скасовувати своє ж рішення від 28.02.2005
р. №45, про що зазначено в п.1 рішення відповідача №149 від 24.05.2006 р.

Також п.2 рішення №149 від
24.05.2006 р. відповідачем скасовано результати засідання конкурсного комітету
від 07.04.2005 р. по перевезенню пасажирів легковим автомобільним транспортом
(таксі) в м.Могилеві-Подільському. Разом з тим п.п.3 п.2 ст. 52 Закону
України  «Про місцеве самоврядування в
України»зазначає, що виконавчий комітет (відповідач) має  право
змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів,  управлінь,
інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Суду не надано доказів того, що
конкурсний комітет, результати засідання якого скасовано,  є підпорядкованим відділом,
управлінням чи виконавчим органом ради відповідача.

З аналізу статей Закону України
"Про місцеве самоврядування" та діючого закону вбачається, що
виконком Могилів-Подільської міської ради розірвавши в односторонньому порядку
договори на право перевезення пасажирів від 08.04.2005 р. заключні між ним та
приватними підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та скасувавши своє рішення
№45 від 28.02.2005 р. та результати засідання конкурсного комітету від
07.04.2005 р., вийшов за межі наданих йому повноважень.

Доказів звернення до суду чи
судового рішення про розірваня (припинення) договорів на право перевезення
пасажирів від 08.04.2005 р. заключні між відповідачем та приватними
підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, відповідачем   суду не надано.

Таким чином, рішення відповідача
№149 від 24.05.2006 р. є нечинним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158, 159, 160, 161,
162, 163 КАС України, ст.ст. 52, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні»-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету
Могилів-Подільської міської ради Вінницької області №149 від 24.05.2006 р.
"Про організацію перевезення пасажирів легковим автомобільним транспортом
(таксі) в м. Могилеві-Подільському".

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду
апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної
сили після закінченя строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
Тісецький С.С.