ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.06                                                             Справа№ 1/123-4/30А

Господарський суд Львівської області у складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю прокурора Шумелди Р.Р., представника ПП „Княжичі” Лабая А.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора Старосамбірського району в інтересах держави в особі Старосамбірської районної ради до Хирівської міської ради про визнання недійсним рішення Хирівської міської ради від 26.12.2003р. №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165”

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Старосамбірського району звернувся з позовом в інтересах держави в особі Старосамбірської районної ради до Хирівської міської ради, просить суд визнати нечинним та скасувати рішення Хирівської міської ради від 26.12.2003р. №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165”, яким вирішено „прийняти у комунальну власність військове містечко № 40. Військові містечка № 151, 165 прийняти в комунальну власність з умовою виконання зобов’язань по теплопостачанню, водопостачанню, водовідведенню Самбірським КЕЧ району до кінця опалювального сезону 2004 року. Дозволити приватизацію майнового комплексу військового містечка № 40 від дня підписання акту передачі”. Вважає, що вказане рішення у цій частині винесено з порушенням вимог закону, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси територіальних громад Старосамбірського району (спільні інтереси яких, згідно з п.19,20 ст.43 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, представляє Старосамбірська районна рада). Приймаючи рішення „про прийняття у комунальну власність” Хирівська міська рада вийшла за межі наданих їй законом повноважень та недотрималась вимог ст.ст.4,60 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.203 Цивільного кодексу України, розпорядженню Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2003 року № 666-р „Про передачу військових містечок (майнових комплексів) до сфери управління місцевих органів виконавчої влади та у власність (спільну власність) територіальних громад”. Відповідно до п.10 ст. 59 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ч.1 ст.21 Цивільного Кодексу України рішення підлягає визнанню незаконним і скасуванню.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала у повному обсязі, оскаржене рішення вважає незаконним, таким, що порушує права та інтереси територіальних громад Старосамбірського району.

Представник позивача Вовчик В.Б. у судовому засіданні 10 листопада 2006 року подав заяву, в якій зазначив, що Старосамбірська районна рада керуючись ст.ст.22,78 ГПК України відмовляється від позовних вимог. Суд не прийняв відмови від адміністративного позову і продовжив розгляд справи, оскільки ці дії позивача порушують права та інтереси територіальних громад Старосамбірського району. Окрім того, суд роз’яснив представникові позивача, що розглядає справу адміністративну, а не господарську, тому слід керуватися Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач позов заперечує, вважає такий незаконним і безпідставним, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2003 року № 666-р „Про передачу військових містечок (майнових комплексів) до сфери управління місцевих органів виконавчої влади та у власність (спільну власність) територіальних громад” військові містечка № 40, 151,165, розташовані у м.Хирів Старосамбірського району, із сфери управління Міністерства Оборони України передано у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району. Старосамбірська районна рада Львівської області 17 грудня 2003 року прийняла рішення № 143 „Про прийняття в районну комунальну власність майнового комплексу військових містечок № 40, 151, 165 м.Хирова”, яким делегувала Хирівській міській раді та Великосушицькій сільській раді повноваження на безтермінове управління, розпорядження та користування об’єктами майнових комплексів військових містечок № 40, 151, 165, що знаходяться на відповідних територіях рад і передаються у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2003 року № 666-р, а також рекомендувала Хирівській міській раді та Великосушицькій сільській раді створити комісії для приймання-передачі відповідних майнових комплексів названих військових містечок. На підставі рішення Хирівської міської ради від 19 квітня 2005 року № 310 цілісний майновий комплекс колишнього військового містечка № 40 передано в оренду приватному підприємству „Княжичі”, а рішенням від 31 жовтня 2005 року проведено приватизацію шляхом викупу орендарем цілісного майнового комплексу колишнього військового містечка № 40.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача суд визнав приватне підприємство „Княжичі”. Представник третьої особи повідомив суду, що на підставі рішення Хирівської міської ради від 31 жовтня 2005 року проведено приватизацію шляхом викупу приватним підприємством „Княжичі” цілісного майнового комплексу колишнього військового містечка № 40, яке попередньо перебувало в оренді приватного підприємства „Княжичі”.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення прокурора, представників сторін, третьої особи, дослідив надані докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з матеріалами справи Хирівська міська рада Старосамбірського району Львівської області 26 грудня 2003 року прийняла рішення №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165”. Цим рішенням відповідач вирішив прийняти у комунальну власність територіальної громади м.Хирів військове містечко № 40, а військові містечка № 151, 165 вирішив прийняти в комунальну власність територіальної громади м.Хирів з умовою виконання зобов’язань по теплопостачанню, водопостачанню, водовідведенню Самбірським КЕЧ району до кінця опалювального сезону 2004 року. Другим пунктом названого рішення відповідач дозволив приватизацію майнового комплексу військового містечка № 40 від дня підписання акту передачі. Третім-шостим пунктами цього рішення відповідач затвердив положення про порядок приватизації майна, що є у спільній власності територіальної громади м.Хирова, затвердив склад тимчасоводіючої комісії з питань приватизації, зобов’язав виконком Хирівської міської ради підготувати програму приватизації цілісного майнового комплексу військового містечка № 40 та делегував міському голові м.Хирова Д.М.Ковалю повноваження підписання угод та інших нормативно- правових документів, що відносяться до питання приватизації майнового комплексу військового містечка № 40 та його відчудження через викуп. Підписання договору купівлі-продажу здійснити після попереднього розгляду на сесії міської ради.

Як зазначено в мотивувальній частині рішення, таке прийнято на підставі рішень Хирівської міської ради та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2003 року № 666-р „Про передачу військових містечок (майнових комплексів) до сфери управління місцевих органів виконавчої влади та у власність (спільну власність) територіальних громад”.

Пункти 1,2, 5, 6 рішення Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області 26 грудня 2003 року №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165” є незаконними і підлягають скасуванню з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтями 140, 142 Конституції України районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, об’єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з статтями 1 - 4, 10, 16, 43, 60 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, ЗУ „Про місцеве самоврядування в Україні” та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Виключно на пленарних засіданнях районної ради, зокрема, вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних рад. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Основні засади передачі об’єктів права державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст визначає закон України „Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”. Статтею 4 цього закону визначено, що передача об’єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 5 листопада 2003 року № 666-р „Про передачу військових містечок (майнових комплексів) до сфери управління місцевих органів виконавчої влади та у власність (спільну власність) територіальних громад” із сфери управління Міністерства Оборони України передав у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району військові містечка № 40, 151,165, розташовані у м.Хирів Старосамбірського району.

Старосамбірська районна рада Львівської області 17 грудня 2003 року ухвалила рішення № 143 „Про прийняття в районну комунальну власність майнового комплексу військових містечок № 40, 151, 165 м.Хирова”. Незважаючи на назву рішення від 17 грудня 2003 року № 143, Старосамбірська районна рада не прийняла військові містечка № 40, 151,165 у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району, проте вирішила делегувати Хирівській міській раді та Великосушицькій сільській раді повноваження на безтермінове управління, розпорядження та користування об’єктами майнових комплексів військових містечок № 40, 151, 165, що знаходяться на відповідних територіях рад і передаються у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2003 року № 666-р, а також рекомендувала Хирівській міській раді та Великосушицькій сільській раді створити комісії для приймання-передачі відповідних майнових комплексів названих військових містечок.

Хирівська міська рада Старосамбірського району Львівської області рішенням від 26 грудня 2003 року №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165” вирішила прийняти у комунальну власність територіальної громади м.Хирів військове містечко № 40, а військові містечка № 151, 165 прийняти в комунальну власність територіальної громади м.Хирів з умовою виконання зобов’язань по теплопостачанню, водопостачанню, водовідведенню Самбірським КЕЧ району до кінця опалювального сезону 2004 року. Другим пунктом названого рішення відповідач дозволив приватизацію майнового комплексу військового містечка № 40 від дня підписання акту передачі. Третім та четвертим пунктами цього рішення відповідач затвердив положення про порядок приватизації майна, що є у спільній власності територіальної громади м.Хирова, та склад тимчасоводіючої комісії з питань приватизації. П’ятим пунктом рішення зобов’язав виконком Хирівської міської ради підготувати програму приватизації цілісного майнового комплексу військового містечка № 40, а шостим пунктом делегував міському голові м.Хирова д.М.Ковалю повноваження підписання угод та інших нормативно- правових документів, що відносяться до питання приватизації майнового комплексу військового містечка № 40 та його відчудження через викуп. Підписання договору купівлі-продажу здійснити після попереднього розгляду на сесіїі міської ради.

З урахуванням викладених вимог закону та фактичних обставин справи Хирівська міська рада Старосамбірського району Львівської області не вправі була приймати у комунальну власність військові містечка № 40, 151,165, розташовані у м.Хирів Старосамбірського району та вирішувати питання щодо продажу таких. Адже Кабінет Міністрів України розпорядженням від 5 листопада 2003 року № 666-р із сфери управління Міністерства Оборони України передав у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району військові містечка № 40, 151,165, розташовані у м.Хирів Старосамбірського району. Це означає, що військові містечка № 40, 151,165, розташовані у м.Хирів Старосамбірського району повинні бути прийняті Старосамбірською районною радою у спільну власність територіальних громад Старосамбірського району. А вже після цього Старосамбірська районна рада вправі вирішувати в установленому законом порядку питання щодо управління названими об'єктами спільної власності територіальних громад. При цьому районна рада повинна визначити доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності, доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності повинні зараховуватися до відповідних місцевих бюджетів, а проведені операції з майном не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування.

Кабінет Міністрів України не передавав у власність територіальної громади міста Хирова Старосамбірського району військові містечка № 40, 151,165, тому відповідач не вправі був приймати ці об’єкти у комунальну власність та розпоряджатися ними.

Отже, пункти 1, 2, 5, 6 оскарженого рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог Конституції та законів України, з перевищенням повноважень, безпідставно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Третій та четвертий пункти оскарженого рішення, якими відповідач затвердив положення про порядок приватизації майна, що є у спільній власності територіальної громади м.Хирова, та склад тимчасоводіючої комісії з питань приватизації, вирішують загальні питання приватизації об’єктів, що є у спільній власності територіальної громади міста Хирова (комунальній власності) і такі жодним чином не порушують прав та інтересів позивача.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказів правомірності, підставності прийняття оскарженого рішення відповідач суду не надав.

Керуючись ст.ст. 2, 69,70,86,87,94,138,143,158-163, п.6 розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково. Пункти 1, 2, 5, 6 рішення Хирівської міської ради від 26 грудня 2003 року №143 „Про прийняття у власність (спільну власність територіальної громади м.Хирова), управління та використання майнового комплексу військових містечок №40, 151, 165” визнати нечинним і скасувати.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку і у строки, встановлені ст.186,254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                             Гриців В.М.