КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2006                                                                                           № 41/120

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна В.О.

суддів:                                         Рєпіної Л.О.

Брайка А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2006

у справі № 41/120 (Пилипенко О.Є.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ДнСЗ"

до                                                   Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.03.2006 р. у справі № 41/120 позов ТОВ “Торговий дім “ДнСЗ” до ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” про визнання недійсним договору був задоволений.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2006 р. було порушене апеляційне провадження у справі № 41/120, розгляд справи був призначений на 22.06.2006 р.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегію встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2004 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір № ЦХП-11-04504-14 про зміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги), згідно умов якого відповідач передав, а позивач набув право витребування боргу Державної авіакомпанії “Крим”, що виник згідно Договору на поставку і заправку авіаційного палива № 214 від 25.07.2002 року укладеного між відповідачем та Державною авіакомпанією “Крим”.

12.05.2003 року у справі № 2-14/6447-2003 Господарським судом Автономної Республіки Крим було прийнято рішення про стягнення з Державної авіакомпанії “Крим” боргу за договором на поставку і заправку авіаційного палива № 214 від 25.07.2002 року на користь відповідача та видано 30.05.2003 року наказ про примусове виконання рішення.

У зв’язку з ліквідацією Державної авіакомпанії “Крим” та укладенням 17.06.2002 року договору купівлі-продажу, згідно якого Підприємство зі стовідсотковою інвестицією “Українська авіалізингова компанія” ЗАТ “Центральна Авіалізингова Компанія” придбала у власність цілісний майновий комплекс Державної авіакомпанії “Крим” і стала правонаступником майнових прав та обов’язків останньої, на клопотання відповідача від 31.08.2004 року про зміну боржника, 01.11.2004 року Господарським судом Автономної Республіки Крим було винесено ухвалу у справі № 2-14/6447-2003 про зміну згідно ст. 25 ГПК України відповідача Державної авіакомпанії “Крим” на її правонаступника – Підприємства зі стовідсотковою інвестицією “Українська авіалізингова компанія” ЗАТ “Центральна авіалізингова компанія” та було видано 01.11.2004 року наказ.

27.12.2004 року ВДВС Орджонікідзівського РУЮ м. Запоріжжя було винесено постанову № 1035/5 про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання вище зазначеного наказу від 01.11.2004 року на користь відповідача.

Стаття 25 ГПК України визначає, що в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов’язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов’язковими для особи, яку він замінив. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії судового процесу.

22.08.2005 року Господарським судом Автономної республіки Крим була винесена ухвала у справі № 2-14/6447-2003, якою було відмовлено у задоволенні заяви ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” про заміну кредитора (позивача) за договором на поставку і заправку авіаційного палива № 214 від 25.07.2002 року на іншого кредитора (позивача) – ТОВ “Торговий дім “ДнСЗ”.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

На думку колегії, суд першої інстанції помилково задовольнив позов ТОВ “Торговий дім “ДнСЗ”, при цьому колегією враховується наступне.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 3 ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов’язкові тією мірою, в якій вони були б обов’язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ст. 601 ЦК України, зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Керуючись ст. 601 ЦК України, відповідно до якої зобов’язання припиняються заліком вимоги, строк якої настав, ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” припинило взаємні вимоги, що випливають з Договору від 20.08.2004 року № ЦХП-11-04504-14 про заміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги).

У відповідності до зазначеного вище, на адресу ТОВ “Торговий дім “ДнСЗ” ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” було направлено заяву про залік зустрічної однорідної вимоги від 25.08.2005 року № ЦХПзе-4955.

Чинне законодавство України не містить прямої вказівки щодо заборони уступки права заміни кредитора у зобов’язанні.

Враховуючи викладене вище, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2006 р. у справі № 41/120 підлягає скасуванню, у позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “ДнСЗ” до ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” про визнання недійсним договору – відмовити

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” на рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2006 р. у справі № 41/120 – задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2006 р. у справі № 41/120 – скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “ДнСЗ” до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” про визнання недійсним договору № ЦХП-11-04504-14 від 20.08.2004 року – відмовити.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “ДнСЗ” (49034, м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 181; п/р 0010 в ДФ АКБ “Індустріалбанк”, м. Дніпропетровськ, МФО 307189, ) на користь Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” (03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 11/15; р/р 7201 в Філії КРУ банку “Фінанси та Кредит”, МФО 300937, ) 42,50 грн. витрат по сплаті державного мита за подану апеляційну скаргу.

Видати наказ.

4.          Справу № 41/120 повернути Господарському суду м. Києва для видачі наказу.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Брайко А.І.

23.06.06 (відправлено)