КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2006                                                                                           № 47/38

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Данилової Т.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Липовой І.В.,

від відповідача:          Князьський О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПП "СВМ-ЦЕНТР"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.03.2006

у справі № 47/38 (Станік С.Р.)

за позовом                               ТОВ "С.П.І."

до                                                   ПП "СВМ-ЦЕНТР"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 1011050,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 862973,48 грн. основного боргу на підставі ст. 1212 ЦК України, а також 148 077,36 грн. пені на підставі п. 7.3 договору та ст. 886 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2006 у справі №47/38 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 862 973,48 грн., 77642,00 грн. пені, 8629,31 грн. державного мита та 100,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Підставами для скасування судового рішення відповідач вважає порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що суд не мав правових підстав, із урахуванням ст.ст. 651, 653 ЦК України, вирішувати питання про стягнення з відповідача суми боргу без вирішення у судовому порядку вимог позивача про розірвання договору.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

24.12.2004 між позивачем (замовником) та відповідачем (виконавцем) був укладений договір підряду № 041226, за умовами якого відповідач зобов’язався виготовити позивачу та здійснити монтаж віконно-дверних конструкцій з металопластикових профілів згідно креслень до даного договору на 3-х листах (Додаток № 1) та кошторисів на 1 листі (Додаток № 2) на об’єкті за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 22 ж/б № 1 загальною площею 2921,52 кв.м., а позивач зобов’язався прийняти вказані вироби та виконані роботи і вчасно та в повному обсязі оплатити їх вартість.

Згідно п. 5.1 договору вартість 1 м. кв. продукції складає 393,39 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна включає всі витрати, пов’язані з виконанням цього договору, а саме: вартість усіх виробів та матеріалів, монтажних робіт, транспортні витрати, оплату праці, організацію умов праці та інше.

Згідно п. 5.2 договору загальна вартість виробів та повного комплексу робіт, що виконуються підрядником відповідно до умов цього договору становить 1 149 296,70 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 191 549,45 грн.

Згідно п. 5.3 договору ціна вказана у п.5.1 є договірною та може змінюватись за згодою сторін. Причиною зміни вартості Продукції може бути зміна цін на матеріали та комплектуючі, необхідні для її виготовлення або збільшення / зменшення обсягів замовлення Замовником. Зміна договірної ціни оформляється сторонами шляхом укладання додатків, які є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно п. 5.4 договору оплата за виконані роботи здійснюється поетапно у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника. На виконання кожного етапу графіка платежів замовник сплачує аванс на підставі рахунку підрядника.

Згідно п. 6.1 договору термін виготовлення та монтажу кожної окремої партії продукції узгоджується сторонами окремо.

Згідно п. 10.1 договору останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами та після отримання авансу підрядником і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань по цьому договору.

Сторонами було затверджено Додаток № 3 до договору - Графік оплати, виготовлення та монтажу продукції, відповідно до якого відповідач зобов’язаний здати позивачу виконану роботу у таких об’ємах: у лютому 2005 р. - 690 м2 на загальну вартість - 271 439,10 грн.; у березні 2005 р. - 415 м2 на загальну вартість - 163 256,85 грн.; у квітні 2005 р. - 690 м2 на загальну вартість – 271 439,10 грн.; у травні 2005р. 415 м2 на загальну вартість - 163 256,85 грн. та у червні 2005р. - 711,52 м2 на загальну вартість - 279904,85 грн., а всього на суму – 1 149 296,70 грн.

В подальшому, між сторонами були укладені Додаткова угода № 1 від 29.03.2005 та Додаткова угода № 2 від 30.05.2005, якими сторони змінили загальну площу об’єкту та вартість продукції.

Так, згідно Додаткової угоди № 1 від 29.03.2005 загальна площа об’єкта становила 2859,36 м.кв., вартість 1 м. кв. продукції – 520 грн., загальна вартість виробів та повного комплексу робіт – 1486867,20 грн., а згідно Додаткової угоди № 2 від 30.05.2005 загальна площа об’єкта становила 2924,978 м.кв., вартість 1 м. кв. продукції – 524,11 грн., загальна вартість виробів та повного комплексу робіт – 1533010,22 грн.

Крім цього, Додатковою угодою № 1 від 29.03.2005 Додаток №1 до Договору підряду № 041226 від 24.12.2004 анульовано та замість нього введено Додаток № 2, а Додатковою угодою № 2 від 30.05.2005 анульовано Додаток № 2 і замість нього введено Додаток № 3.

На виконання п. 10.1 Договору позивач платіжним дорученням № 550 від 27.12.2004 перерахував відповідачу 26 634,54 грн.

14.03.2005 відповідач виставив позивачу до оплати авансу рахунок - фактуру №00002 на загальну суму 148 418,18 грн., які позивачем згідно платіжного доручення № 216 від 15.03.2005 були перераховані відповідачу.

Також, відповідачем було виставлено позивачу до оплати авансу за Продукцію та виконувані роботи:

- рахунок - фактуру № 00004 від 30.03.2005 на загальну суму 47 767,42 грн., які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 267 від 30.03.2005;

- рахунок - фактуру № 00005 від 04.04.2005 на загальну суму 316 212,00 грн., які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 283 від 06.04.2005;

- рахунок - фактуру № 00017 від 13.06.2005 на загальну суму – 47 000,00 грн., які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 587 від 14.06.2005;

- рахунок - фактуру № 00018 від 30.06.2005 на загальну суму 451 030,20 грн., які були сплачені позивачем згідно платіжного доручення № 637 від 01.07.2005.

Загалом позивачем було перераховано відповідачу за Договором № 041226 від 24.12.2004 – 1 037 062,34 грн., натомість, відповідач, на виконання п. 2.1.3, 4.2 та 4.3 Договору, здав позивачу виконані роботи на загальну суму 174 088,86 грн., а саме за Актом № 050203 від 31.03.2005 на суму – 26 634,54 грн. і Актом без номера від 31.03.2005 на суму – 147 454,32 грн.

18.11.2005 позивач звернувся до відповідача з листом № 377/2005 від 17.11.2005, яким повідомив останнього про розірвання Договору підряду № 041226 від 24.12.2004 у зв’язку з частковим невиконанням підрядником взятих на себе зобов’язань щодо виготовлення та монтажу металопластикових конструкцій.

При цьому, позивач керувався ст. 849 ЦК України, ст. 320 ГК України, згідно яких, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позивач в зазначеному листі вимагав від відповідача повернути аванс у сумі 862973,48 грн., на яку відповідачем підрядні роботи виконані не були.

Позивач вважає Договір підряду № 041226 від 24.12.2004 припиненим внаслідок розірвання позивачем, тому згідно ст. 1212 ЦК України просить стягнути суму боргу у розмірі 862 973,48 грн., оскільки підстава зберігати і користуватися грошовими коштами, перерахованими як аванс, у відповідача відпала.

Апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 862 973,48 грн. з нижчевикладених підстав.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є, зокрема, договір.

Як зазначалось вище, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду № 041226 від 24.12.2004, який не визнавався неукладеним або недійсним. Згідно цього ж договору позивач перерахував відповідачу аванс за підрядні роботи.

Стаття 651 ЦК України визначає підстави, зокрема, для розірвання договору. Так, згідно положень даної статті розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 653 ЦК України визначає правові наслідки зміни або розірвання договору. Згідно ч. 4 даної статті сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов’язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що при розірванні договору не повертається виконане сторонами за договором, це правило також стосується і вимоги позивача про повернення авансу, перерахованого відповідачу на виконання умов договору.

Крім цього, стаття 849 ЦК України, на яку посилається позивач, надає йому право у випадках та на умовах, визначених договором або законом, відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Однак, позивачем не заявлялась вимога про стягнення збитків, а заявлено вимогу про повернення виконаного за договором, яка не може бути задоволена судом, оскільки є необґрунтованою та безпідставною.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно статі 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов’язків по цьому договору сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та умовами цього договору.

Згідно п. 7.3 договору за несвоєчасне виконання робіт згідно п.6.1., підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі і 0,1 % від вартості сплачених, але невиконаних робіт, але не більше 10% від суми договору.

Враховуючи те, що відповідач свої зобов’язання перед позивачем по виконанню підрядних робіт на суму 862973,48 грн. за Договором та додатковими угодами до нього належним чином не виконав, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 77 642,00 грн. виходячи з розрахунку: (26634,54 грн. х (0,1% х 27 днів (період з 16.02.2005 по 14.03.2005) + (175052,75 грн. х (0,1% х 16 днів (період з 15.03.2005 по 29.03.2005) + (222820,14 грн. х (0,1% х 1 день (період з 30.03.2005 по 31.03.2005) + (48731,28 грн. х (0,1% х 6 днів (період з 01.04.2005 по 05.04.2005) + (364943,28 грн. х (0,1% х 69 днів (період з 06.04.2005 по 13.06.2005) 4 (411943,28 грн. х (0,1% х 17 днів (період з 14.06.2005 по 30.06.2005) + (862973,48 грн. х (0,1% х 48 днів (період з 01.07.2005 по 17.08.05 - 183-ій день, або піврічний термін згідно п. 6 статті 232 ГК України.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства “СВМ-Центр” підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2006 у справі № 47/38 – скасуванню в частині стягнення основного боргу.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 49 ст. 101, п. 2 ст. 103, п.4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства “СВМ-Центр” задовольнитичастково.

2.           Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2006 у справі № 47/38 скасувати частково.

3.          В задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості в розмірі 862 973, 48 грн. відмовити.

4.          Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: “Стягнути з Приватного підприємства “СВМ-Центр” (, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. А.Іванова, 10, (фактична адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13) р/р 3418 в АКБ “Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528, а у випадку відсутності коштів – з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “С.П.І.” (, , місцезнаходження: 03115, м. Київ, пр. Перемоги, 107, кв. 2, р/р 51 в КФ АБ “Укркомунбанк”, МФО 322357) 77 642 (сімдесят сім тисяч шістсот сорок дві) грн. 00 коп. пені, 776,42 грн. витрат по сплаті державного мита та 9,10 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу”.

5.           В іншій частині рішення залишити без змін.

6.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “С.П.І.” (, , місцезнаходження: 03115, м. Київ, пр. Перемоги, 107, кв. 2, р/р 51 в КФ АБ “Укркомунбанк”, МФО 322357), а у випадку відсутності коштів – з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства “СВМ-Центр” (, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. А.Іванова, 10, (фактична адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13) р/р 3418 в АКБ “Райффайзенбанк Україна”, МФО 300528) 3926,65 грн. відшкодування витрат за подання апеляційної скарги.

7.          Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

8.          Матеріали справи № 47/38 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Данилова Т.Б. (переведена)

20.06.06 (відправлено)