КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2006                                                                                           № 47/74

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:                                         Кошіля В.В.

Данилової Т.Б.

при секретарі: Кириченко О.В.

За участю представників:

від позивача:          Махінчук В.М.,

від відповідача:          Кулинич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Інжиніринг"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.03.2006

у справі № 47/74 (Станік С.Р.)

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Гідроінжбуд"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Інжиніринг"

про                                                  стягнення 859804,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2006 у справі №47/74 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 829 578,78 грн., 8295,79 грн. державного мита та 113,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду змінити з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, та відмовити у частині стягнення заборгованості у сумі 794 485,38 грн. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що акти звірки взаєморозрахунків між сторонами від 01.12.2004 та 01.10.2005 засвідчують наявність угоди про взаємне погашення заборгованості, яка виникла між сторонами внаслідок здійснення господарської діяльності та припинення зобов’язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач зазначає, зокрема, що акт звірки взаєморозрахунків не є документом, який підтверджував би наявність чи відсутність зобов’язань сторін; у зазначених актах визначено тільки заборгованість відповідача перед позивачем загалом по всім розрахункам між підприємствами, а не тільки по спірним договорам оренди; будь-які домовленості між юридичними особами відповідно до ст. 208 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі.

Представником відповідача по справі заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи для з’ясування розміру грошових вимог відповідача до позивача та позивача до відповідача строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, тобто станом на 01.03.2006.

Колегія суддів вважає, що клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що на вирішення експертизи ставляться неправові питання, які потребують спеціальних знань, а також на підставі того, що з’ясування розміру заборгованості позивача перед відповідачем не є предметом розгляду даної справи.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне:

За період з січня по вересень 2005 року між сторонами по справі було укладено ряд господарських договорів, а саме:

І. Договори оренди нежилих приміщень:

-          договір оренди № 9 від 03.01.2001;

-          договір оренди № 9/5 від 01.09.2005;

ІІ. Договори оренди автотранспортних засобів:

-          договір оренди автотранспорту № 5/09 від 01.09.2001;

-          договір оренди автотранспорту № 55 від 01.11.2002;

-          договір оренди автотранспорту № 119 від 01.09.2003;

-          договір оренди автотранспорту № б/н від 01.09.2005;

-          договір оренди автотранспорту № б/н від 01.09.2005;

-          договір оренди автотранспорту № б/н від 01.09.2005;

ІІІ. Договори оренди основних засобів виробництва:

-          договір оренди основних засобів виробництва № 54 від 01.09.2004;

-          договір оренди основних засобів виробництва № 105 від 01.09.2003;

-          договір оренди основних засобів виробництва № 105/5 від 01.09.2005.

Позивачем, як орендодавцем, умови вищезазначених договорів були виконані в повному обсязі: ЗАТ “Гідроінжбуд” було передано ВАТ “Інжиніринг” в оренду нежилі приміщення, автотранспортні засоби та основні засоби виробництва за укладеними договорами, що підтверджується відповідними Актами прийому-передачі між позивачем-наймодавцем та відповідачем-наймачем, позивачем на виконання умов укладених договорів щомісяця виставлялись відповідачу рахунки на сплату орендних платежів за укладеними договорами, податкові накладні, та щомісячні акти виконаних робіт. Загалом - на суму 859 804,98 грн.

Відповідач свої зобов’язання за укладеними договорами оренди № 9 від 03.01.2001, № 9/5 від 01.09.2005, № 5/09 від 01.09.2001, № 55 від 01.11.2002, № 119 від 01.09.2003, № б/н від 01.09.2005, № б/н від 01.09.2005, № б/н від 01.09.2005, № 54 від 01.09.2004, № 105 від 01.09.2003, № 105/5 від 01.09.2005 - не виконав належним чином: сплата орендних платежів за передане йому позивачем в оренду майно, автотранспортні засоби та основні засоби виробництва ним в повному обсязі не проводились, відповідачем було лише частково сплачено орендні платежі за договором оренди № 9 від 03.01.2001 - в сумі 8452,90 грн. та за договором № 5/09 від 01.09.2001 - в сумі 60000,00 грн., і в будь-який інший спосіб оплата орендних платежів проведена ним не була.

Відповідно до ст. 175 ч.1 ГК України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 759 ЦК України встановлює, що за договором оренди наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 761 ч.1 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договорами нежилих приміщень становить 221323,58 грн., за договорами оренди автотранспортних засобів – 83241,40 грн., за договорами оренди основних засобів виробництва – 555240,00 грн., а всього на суму 859804,98 грн. Оскільки представником позивача зменшено позовні вимоги до 829 578,78 грн., суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги саме на цю суму.

Твердження відповідача про часткове припинення зобов’язань за договорами оренди на суму 794485,38 грн. зарахуванням не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки зарахування є правочином, який здійснюється як за згодою обох сторін, так і без згоди однієї із сторін за письмовою заявою іншої сторони. Однак, відповідачем не надано доказів наявності обопільної згоди сторін на припинення зобов’язань зарахуванням або письмової заяви однієї сторони про зарахування однорідних вимог.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства “Інжинірінг” не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2006 у справі № 47/74 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Інжинірінг” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2006 у справі № 47/74 – без змін.

2.          Матеріали справи № 47/74 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Данилова Т.Б. (переведена)