ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"24" березня 2005 р. м. Ужгород Справа № 907/288/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ - 41084239) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) заборгованості за Договором № 466684-КС-001 про надання кредиту від 29.05.2023 у сумі 121214,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Закарпатської області із заявою від 18.03.2025 про видачу судового наказу (зареєстрована за вхідним № 02.3.1-02/319/25 від 18.03.2025) про стягнення з боржника - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 466684-КС-001 про надання кредиту від 29.05.2023 у сумі 121214,26 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 заяву про видачу судового наказу (справа №907/288/25) розподілено для розгляду судді Сисину С.В.

Дослідивши заяву, подану ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» стосовно боржника ФОП ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу із огляду на таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір № 466684-КС-001 про надання кредиту від 29.05.2023, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

За твердженням заявника, фізична особа підприємець ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором №466684-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором, у зв`язку з чим у останньої станом на дату подання до суду заяви про видачу судового наказу виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у розмірі 121214,26 грн (сто двадцять одна тисяча двісті чотирнадцять гривень 26 копійок).

Із вищенаведеного вбачається, що боржником не виконані договірні зобов`язання як суб`єктом господарювання, оскільки стороною в договорі така виступала в якості фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Приписами п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є виключно юридична особа або фізична особа - підприємець.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу, суд встановив, що боржником у даному наказному провадженні зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності станом на дату звернення із заявою про видачу судового наказу.

За приписами ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 50 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру (абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про припинення суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 , дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 30.01.2025; номер запису: 012016193; підстава: власне рішення.

Приписами ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

З наведеного випливає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 втратила статус підприємця із 30.01.2025.

За змістом ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження та визначаючи в якості боржника фізичну особу підприємця, яка втратила такий статус, заявником не взято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно стосовно суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 із 30.01.2025, заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення з боржника заборгованості не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Водночас у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Визначаючись із подальшими заходами для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену в постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця, та звернутися до суду в межах позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 466684-КС-001 про надання кредиту від 29.05.2023 у сумі 121214,26 грн на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ - 41084239) у видачі судового наказу про стягнення з боржника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) заборгованості за Договором № 466684-КС-001 про надання кредиту від 29.05.2023 у сумі 121214,26 грн.

2. Ухвала складена та підписана 24.03.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до статей 255 і 256 ГПК України.

3. Ухвалу надіслати заявнику та боржнику.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі ://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.В.Сисин