Question:
Поглядам якого українського митця червневий (1926 р.) пленум ЦК КП(б)У дав таку оцінку:

«Ці гасла можуть бути прапором для української буржуазії, що зростає на ґрунті непу, бо вона під орієнтацією на Європу безперечно розуміє відмежування від фронту міжнародної революції, від столиці СРСР — Москви...»?

Answer: Леся Курбаса

Answer: Олександра Довженка

Answer: Миколи Хвильового

Answer: Михайла Бойчука


Question: Що стало наслідком створення Спілки письменників України (1934 р.)?

Answer: припинення масових репресій серед літераторів

Answer: утвердження ідеологічного контролю за творчістю митців

Answer: формування самобутньої літературної течії модерністів

Answer: поглиблення процесів «українізації»


Question:
Укажіть подію, що викликала такий коментар сучасника:

«Відділи озброєної жандармерії та кавалерійські полки з артилерією за наказом польської влади пішли хрестовим походом проти беззбройного українського населення Східної Галичини. Шляхи цих каральних експедицій позначені ганебним насильством над українським населенням, руйнуванням і нищенням бібліотек, будинків просвітніх і економічних організацій та різного приватного майна...»

Answer: проведення акції «пацифікації»

Answer: установлення режиму «санації»

Answer: реалізація плану «Ост»

Answer: здійснення операції «Вісла»


Question: Передумовою вступу військ Червоної армії на територію Західної України історики вважають

Answer: установлення на західноукраїнських землях «нового порядку».

Answer: розмежування «сфер інтересів» між СРСР та Німеччиною.

Answer: капітуляцію Польщі у війні з нацистською Німеччиною.

Answer: схвалення Гітлером воєнного плану «Барбаросса».


Question: Хто очолював урядові делегації Української РСР на Сан-Франциській (1945 р.), Паризькій (1946—1947 рр.) та Дунайській (1948 р.) міжнародних конференціях?

Answer: Д. Мануїльський

Answer: Л. Каганович

Answer: М. Підгорний

Answer: М. Хрущов


Question: У якому році практику масових репресій у Радянському Союзі було офіційно засуджено як прояв «культу особи Й. Сталіна»?

Answer: 1947 р.

Answer: 1956 р.

Answer: 1964 р.

Answer: 1972 р.


Question:
Прочитайте уривок документа та вкажіть період в історії України, до якого він належить.

«...Майже всі вимоги, видані «на-гора» страйкуючими, що стосуються, здавалося б, самих повсякденних умов праці й побуту шахтарів, які за традицією іменуються економічними, насправді прямо виходять на політику. Усі вони сконцентровані на одному: проголошену економічну реформу треба проводити в життя, нехай, нарешті, стануть реальністю самостійність підприємств, самоврядування трудових колективів, самофінансування та госпрозрахунок».

Answer: «відбудова»

Answer: «відлига»

Answer: «застій»

Answer: «перебудова»


Question:
Який нормативно-правовий акт містить такі положення:

«Суверенітет України поширюється на всю її територію.*
*Україна є унітарною державою.*
*Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною...»?

Answer: Закон «Про економічну самостійність Української РСР»

Answer: Закон «Про державний кордон України»

Answer: Декларація про державний суверенітет України

Answer: Конституція України


Question: *М ’який знак* треба писати на місці обох пропусків у рядку

Answer: їдал..ня не працює, далеке майбут..нє

Answer: ткац..кий верстат, срібний лан..цюжок

Answer: на тонкій жердин..ці, стан..те поруч

Answer: обчислювал..ний прилад, дон..чине свято


Question: Синонімом до слова *головний* є

Answer: останній

Answer: чільний

Answer: завзятий

Answer: другорядний


Question: Правильно утворено форму кличного відмінка іменників у всіх рядках, ОКРІМ

Answer: Насте, Наталю, Стефаніє

Answer: учителю, лікарю, викладачу

Answer: Олександре, Дмитре, Юріє

Answer: бабусю, хлопче, сестро


Question: Другий склад наголошений у слові

Answer: приятель

Answer: недруг

Answer: відгомін

Answer: обранець


Question: Суфікс *-ик* має однакове значення в усіх словах, ОКРІМ

Answer: історик

Answer: братик

Answer: зайчик

Answer: лебедик


Question: Неправильно побудовано речення

Answer: Портретисти прагнуть відтворити настрій і почуття людини.

Answer: Крим дуже сподобався поетові та присвятив йому багато віршів.

Answer: Музика здатна пробудити в нас і веселі, і похмурі емоції.

Answer: Актриса майстерно перевтілювалась у свою героїню й ніби жила її життям.


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

***(1)*** На картинах неаполітанської *школи* без кінця старіється післяполудень, немов побачений крізь темну пляшку. ***(2)*** Потемніле сонце, здається, в'яне на очах у тих пропащих краєвидах, мов у переддень космічної *катастрофи*. ***(3)*** Старечі *світанки*, жовті, як пергамент, солодкі від мудрості, як пізні вечори! ***(4)*** Передполудні усміхаються хитро, як пожовклі старі книги. ***(5)*** День осінній, той старий пройдисвіт бібліотекар, який лазить у вицвілому халаті по драбинах, і куштує *конфітюри* всіх віків і культур!

Стиль тексту

Answer: розмовний

Answer: художній

Answer: публіцистичний

Answer: науковий


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

***(1)*** На картинах неаполітанської *школи* без кінця старіється післяполудень, немов побачений крізь темну пляшку. ***(2)*** Потемніле сонце, здається, в'яне на очах у тих пропащих краєвидах, мов у переддень космічної *катастрофи*. ***(3)*** Старечі *світанки*, жовті, як пергамент, солодкі від мудрості, як пізні вечори! ***(4)*** Передполудні усміхаються хитро, як пожовклі старі книги. ***(5)*** День осінній, той старий пройдисвіт бібліотекар, який лазить у вицвілому халаті по драбинах, і куштує *конфітюри* всіх віків і культур!

У називному відмінку вжито в тексті іменник

Answer: світанки

Answer: катастрофи

Answer: школи

Answer: конфітюри


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

***(1)*** На картинах неаполітанської *школи* без кінця старіється післяполудень, немов побачений крізь темну пляшку. ***(2)*** Потемніле сонце, здається, в'яне на очах у тих пропащих краєвидах, мов у переддень космічної *катастрофи*. ***(3)*** Старечі *світанки*, жовті, як пергамент, солодкі від мудрості, як пізні вечори! ***(4)*** Передполудні усміхаються хитро, як пожовклі старі книги. ***(5)*** День осінній, той старий пройдисвіт бібліотекар, який лазить у вицвілому халаті по драбинах, і куштує *конфітюри* всіх віків і культур!

Вставне слово є в реченні

Answer: другому

Answer: третьому

Answer: четвертому

Answer: п’ятому


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

***(1)*** На картинах неаполітанської *школи* без кінця старіється післяполудень, немов побачений крізь темну пляшку. ***(2)*** Потемніле сонце, здається, в'яне на очах у тих пропащих краєвидах, мов у переддень космічної *катастрофи*. ***(3)*** Старечі *світанки*, жовті, як пергамент, солодкі від мудрості, як пізні вечори! ***(4)*** Передполудні усміхаються хитро, як пожовклі старі книги. ***(5)*** День осінній, той старий пройдисвіт бібліотекар, який лазить у вицвілому халаті по драбинах, і куштує *конфітюри* всіх віків і культур!

Пунктуаційну помилку допущено в реченні

Answer: першому

Answer: другому

Answer: четвертому

Answer: п’ятому


Question: Однакова кількість звуків і букв у всіх словах рядка

Answer: висаджують, зозулястий, перемивають

Answer: дзвонити, п’ятниць, український

Answer: йодистий, з’єднування, сьогодення

Answer: підйомний, щебечуть, джміль

Answer: походжає, щирість, їстоньки


Question: Лексичну помилку допущено в рядку

Answer: церковний канон

Answer: раритетні видання

Answer: депутатські привілеї

Answer: меморіальний пам’ятник

Answer: фінішна дистанція


Question: Прикметники із суфіксом *-ськ-* утворяться від усіх іменників у рядку

Answer: адвокат, Калуш, гагауз

Answer: Карпати, матрос, чех

Answer: узбек, Бахмач, латиш

Answer: казах, черкес, Прага

Answer: студент, інгуш, Париж


Question: Літеру *е* на місці пропуску треба писати в усіх словах рядка

Answer: стеж..чка, в..рховий, тр..мтіти

Answer: зл..тіти, кр..вавий, з..мляний

Answer: ос...редок, кр..латий, пл..кати

Answer: мар..во, бл..щати, підн..бесний

Answer: мереж..во, п..кти, побіл..ний


Question: Подвоєні літери на місці пропуску треба писати в усіх словах рядка

Answer: воєн..ий, пів..ідра, пореформен..ий

Answer: дозвіл..я, буквен..ий, під..атливий

Answer: від..звеніти, зав..ишки, вікон..иця

Answer: звід..аля, індичен..я, невгомон..ий

Answer: від..авна, зацікавлен..ість, зран..я


Question: Префікс *з-* треба писати в обох словах рядка

Answer: [с]плутати, [ш]шивати

Answer: [с]касувати, [с]ціпити

Answer: [с]хотіти, [ж]жалитися

Answer: [с]формувати, [ш]шаленіти

Answer: [с]сунути, [с]цілювати


Question: Форми ступенів порівняння можна утворити від усіх прикметників рядка

Answer: кругленький, смачний, щирий

Answer: красивий, яскравий, лисий

Answer: широкий, гнідий, бадьорий

Answer: здоровенний, вигідний, злий

Answer: скромний, малий, солодкий


Question:
Прочитайте фрагмент телевізійного анонсу, у якому пропущено окремі слова.
*У нашій програмі – цікаво про роботу кожного ... української економіки. Сьогодні спілкуємося з... Петренком – експертом з оплати праці. Чи знаєте ви, що багато хто з наших ... має право на доплату за стаж, яка різниться в кожній із ... господарства?*
Правильним є варіант послідовного заповнення пропусків

Answer: коліща, Ігорем, співгромадян, галузей

Answer: коліщати, Ігором, співгромадян, галузей

Answer: коліщати, Ігорем, співгромадянів, галузей

Answer: коліщати, Ігорем, співгромадян, галузей

Answer: коліщати, Ігорем, співгромадян, галузів


Question: Неправильно утворено форму першої особи однини в рядку

Answer: лазити - лажу

Answer: возити - вожу

Answer: їздити - їзджу

Answer: сидіти - сиджу

Answer: водити - воджу


Question: Граматично правильне продовження речення «Купуючи мобільний телефон,..» наведено в рядку

Answer: не забудьте уточнити термін гарантії.

Answer: нам запропонували три різні марки.

Answer: у нас виникли великі сумніви.

Answer: до дівчат привітно усміхнувся продавець.

Answer: у мене несподівано з’явилась ідея.


Question: Граматичну помилку допущено в рядку

Answer: позначитися на звучанні хору

Answer: знатися на джазовій музиці

Answer: опанувати складний інструмент

Answer: наслідувати великому піаністу

Answer: вибачити їй невдале виконання


Question: Пряму мову в реченні Іван сказав: «Як і будь-якій людині, мені важливо знати, що про мене думають інші, як сприймають мої ідеї» правильно передано непрямою мовою в рядку

Answer: Іван сказав, що, як і будь-якій людині, мені важливо знати, що про мене думають інші, як вони сприймають мої ідеї.

Answer: Іван сказав, що, як і будь-якій людині, йому важливо знати, що про нього думають інші, як сприймають його ідеї.

Answer: Іван сказав, що, як і будь-якій людині, для нього важливо знати, що про мене думають інші, як сприймають його ідеї.

Answer: Іван сказав, що будь-якій людині важливо знати, що про неї думають інші, як сприймають її ідеї.

Answer: Іван сказав, що, йому як і будь-якій людині, важливо знати, що про неї думають інші, як вони сприймають її ідеї.


Question:
Прочитайте речення.
*Як рожеві птахи (1) зашуміли (2) заспівали примороззю підкучерявлені очерети (3) і їхній пух полетів у святешну далечінь (4) де злегка поскрипував мороз (5) чи земля і на добрий сон вкладалося село.*
Кому треба ставити на місці всіх цифр, ОКРІМ

Answer: 1

Answer: 2

Answer: З

Answer: 4

Answer: 5


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

ла на нього зустріч із володаркою навколишніх земель, напівжінкою-напівзмією.

Вона викрала Гераклових коней, аби змусити славетного мужа  обратися з нею.

У неймовірного подружжя народилися три сини. Лише після цього Діва-змія від-

дала коней і відпустила чоловіка. Залишаючи сім'ю, Геракл передав дружині свій

лук і заповів: той син, який зможе натягнути його, успадкує землі цариці. Старші

сини не змогли впоратися й були вигнані на чужину. Лише молодшому це вдалося.

Звали його Скіф.

***(14-15)*** Так оповідав «батько історії» Геродот Галікарнаський. Утім справжня

історія скіфського народу була ще цікавішою.

***(16-19)*** *Під високим насипом кургану розташована поховальна камера, яка

слугувала посмертною домівкою для вождя. Підземне приміщення розділяла

навпіл глиняна перегородка. Одна половина камери нагадувала господарську

комору, а в другій був похований великий вождь.*

II

***(20-25)*** У І тисячолітті до нашої ери на степових просторах Євразії, від Монго-

лії до Дунаю, почався рух – нескінченними шляхами потяглися кибитки, вершники,

худоба. У Великому степу з'явилися нові господарі – кочовики скіфи. Спочатку

вони мешкали в степах Причорномор'я, Прикубання та Північного Кавказу. Але

природжені воїни не могли довго сидіти без діла. Тож скіфів потягло на південь,

і в VII столітті до нашої ери вони здійснили низку походів до Ассирії.

***(26-29)*** Поява з півночі хмар озброєних вершників вразила навіть досвідчених

ассирійських вояків. Правителі вирішили залучити тисячні скіфські війська на

свій бік. І скіфи уклали союз із Ассирією, а через кілька десятиліть просунулись аж

до кордонів Єгипту і протягом наступної чверті століття панували в Передній Азії.

***(30-33)*** Панування це закінчилося після того, як Мідія та Вавилон перемогли

Ассирію. Похизувавшись своєю силою майже сто років, кочовики вирушили на за-

хід і наприкінці VII століття до нашої ери вторглися на південь України, знищуючи

й асимілюючи тамтешніх кімерійців.

***(34-40)*** Зоряним часом Скіфії стало IV століття до нашої ери, коли на просторах

Північного Причорномор'я під егідою кочових скіфів склалося могутнє об'єднання

різних народів, у тому числі землеробських. На цей час припадає розвиток торгівлі з

Грецією та виникнення великих постійних поселень. Могутність скіфської держави

багато в чому була пов'язана з ім'ям царя Атея. Він розширив свої володіння на за-

хід і вів тривалі війни з македонським царем Філіпом II, батьком Александра Маке-

донського. Грізний правитель-воїн загинув у кривавому бою 339 року до нашої ери.

ІІІ

***(41-49)*** Скіфи перевозили військові трофеї на батьківщину, а після смерті вож-

дів клали разом із ними в могилу. Якими були багатства тих правителів, можемо

уявити, розглядаючи знахідки з курганів. Дослідників вражала величезна кіль-

кість золотих виробів у курганах і рівень їх виготовлення. Найдужче скіфи по-

любляли зображувати тварин, тому їхнє мистецтво має характерну назву – «звіри-

ний стиль». Однаково реалістично виглядали й земні тварини, і фантастичні – хижі

грифони та шляхетні крилаті коні. «Звіриний стиль» – це нескінченна кривава бо-

ротьба земних і фантастичних істот, така знайома і близька скіфському серцю по-

стійна жорстока війна.

***(50-56)*** Найвідомішою серед скіфських реліквій є пектораль, знайдена видат-

ним українським археологом Борисом Мозолевським у кургані Товста Могила на

Дніпропетровщині. У цій нашийній прикрасі відображена скіфська модель світу: у

нижньому ярусі – підземні крилаті тварини, а у верхньому – реальні земні люди, за-

клопотані буденними справами. У мініатюрних фігурках людей філігранно відтво-

рені обличчя, одяг, м'язи... Можна навіть розгледіти отвір голки в руках кравця!

Така майстерність напівдиких кочівників не могла не вражати тогочасні народи.

IV

***(57-64)*** У житті кочівників найбільшою сімейною та родовою цінністю було

домашнє вогнище. Саме його мала захищати богиня Табіті – аналог грецької Гес-

тії. Її становище було навіть вищим, ніж верховного бога Папая («брат» грецького

Зевса), якого кочовики вважали своїм прабатьком. Дружиною Папая була богиня

землі Апі – та сама змієнога праматір скіфів, яка оженила на собі неприступного

Геракла. Богиня плодючості Аргімпаса – тотожність Афродіти. Особливе місце по-

сідав бог грози і війни Арей. Тільки йому скіфи споруджували спеціальні вівтарі з

хмизу, приносили в жертву коней, худобу і полонених.

***(65-70)*** *Найвідповідальніша робота археологів починається вже після закінчен-

ня розкопок. Ким був знатний небіжчик, похований з почестями й таємничими ри-

туалами? Комплексне дослідження поховання III століття до нашої ери дало під-

стави припустити, що тут був похований вождь скіфського об'єднання чи навіть

номарх – керівник одного з лісостепових периферійних округів-номів, які з IV сто-

ліття входили до складу Великої Північнопричорноморської Скіфи.*

V

***(71-78)*** Після смерті свого улюбленого царя Атея скіфи розгубилися. У 313 році

до нашої ери македонський полководець Лісімах завдав кочовикам нищівного уда-

ру. Із заходу на них наступали фракійці й галати, а з-за Дону – сармати. Розміри

величезної держави скоротилися до меж Криму та Нижнього Дніпра. Столицею

«Малої Скіфії» став Неаполь Скіфський, руїни якого зараз можна відвідати на око-

лиці Сімферополя. У III столітті нашої ери римський флот під командуванням Пла-

вія Сільвана завдав скіфам жорстокої поразки. Справу довершили боспорські царі,

алани й готи.

***(79-85)*** Але й це ще не був кінець. Якось мисливці з войовничого племені гунів

вистежували дичину на березі Меотійського озера (Азовське море). Раптом вони по-

бачили чудового оленя, який увійшов у воду. Зачаровані, вони вирушили за ним і ...

перейшли озеро через нинішню Керченську протоку. Так чарівний олень привів

мисливців на скіфські землі. Гуни вирішили, що це було божественне провидіння.

Більшість полонених скіфів вони принесли в жертву перемозі, а решту обернули

в рабство.

***(86-87)*** Так у 375 році після гунського нашестя завершилася тисячолітня історія

величних і грізних скіфів. Владні й жорстокі, вони стали жертвами собі подібних.

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Відомості про скіфів авторка черпає з писемних джерел

Answer: Бориса Мозолевського

Answer: Александра Македонського

Answer: Геродота Галікарнаського

Answer: Плавія Сільвана


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

ла на нього зустріч із володаркою навколишніх земель, напівжінкою-напівзмією.

Вона викрала Гераклових коней, аби змусити славетного мужа  обратися з нею.

У неймовірного подружжя народилися три сини. Лише після цього Діва-змія від-

дала коней і відпустила чоловіка. Залишаючи сім'ю, Геракл передав дружині свій

лук і заповів: той син, який зможе натягнути його, успадкує землі цариці. Старші

сини не змогли впоратися й були вигнані на чужину. Лише молодшому це вдалося.

Звали його Скіф.

***(14-15)*** Так оповідав «батько історії» Геродот Галікарнаський. Утім справжня

історія скіфського народу була ще цікавішою.

***(16-19)*** *Під високим насипом кургану розташована поховальна камера, яка

слугувала посмертною домівкою для вождя. Підземне приміщення розділяла

навпіл глиняна перегородка. Одна половина камери нагадувала господарську

комору, а в другій був похований великий вождь.*

II

***(20-25)*** У І тисячолітті до нашої ери на степових просторах Євразії, від Монго-

лії до Дунаю, почався рух – нескінченними шляхами потяглися кибитки, вершники,

худоба. У Великому степу з'явилися нові господарі – кочовики скіфи. Спочатку

вони мешкали в степах Причорномор'я, Прикубання та Північного Кавказу. Але

природжені воїни не могли довго сидіти без діла. Тож скіфів потягло на південь,

і в VII столітті до нашої ери вони здійснили низку походів до Ассирії.

***(26-29)*** Поява з півночі хмар озброєних вершників вразила навіть досвідчених

ассирійських вояків. Правителі вирішили залучити тисячні скіфські війська на

свій бік. І скіфи уклали союз із Ассирією, а через кілька десятиліть просунулись аж

до кордонів Єгипту і протягом наступної чверті століття панували в Передній Азії.

***(30-33)*** Панування це закінчилося після того, як Мідія та Вавилон перемогли

Ассирію. Похизувавшись своєю силою майже сто років, кочовики вирушили на за-

хід і наприкінці VII століття до нашої ери вторглися на південь України, знищуючи

й асимілюючи тамтешніх кімерійців.

***(34-40)*** Зоряним часом Скіфії стало IV століття до нашої ери, коли на просторах

Північного Причорномор'я під егідою кочових скіфів склалося могутнє об'єднання

різних народів, у тому числі землеробських. На цей час припадає розвиток торгівлі з

Грецією та виникнення великих постійних поселень. Могутність скіфської держави

багато в чому була пов'язана з ім'ям царя Атея. Він розширив свої володіння на за-

хід і вів тривалі війни з македонським царем Філіпом II, батьком Александра Маке-

донського. Грізний правитель-воїн загинув у кривавому бою 339 року до нашої ери.

ІІІ

***(41-49)*** Скіфи перевозили військові трофеї на батьківщину, а після смерті вож-

дів клали разом із ними в могилу. Якими були багатства тих правителів, можемо

уявити, розглядаючи знахідки з курганів. Дослідників вражала величезна кіль-

кість золотих виробів у курганах і рівень їх виготовлення. Найдужче скіфи по-

любляли зображувати тварин, тому їхнє мистецтво має характерну назву – «звіри-

ний стиль». Однаково реалістично виглядали й земні тварини, і фантастичні – хижі

грифони та шляхетні крилаті коні. «Звіриний стиль» – це нескінченна кривава бо-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Курсив авторка використовує для відокремлення

Answer: легенди від історичної правди

Answer: основної інформації від другорядної

Answer: думок археологів від власних спостережень

Answer: журналістської оповіді від наукового викладу


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

У тексті немає мікротеми

Answer: перемоги скіфів над персами

Answer: легендарне народження скіфів

Answer: релігійні уявлення скіфів

Answer: робота археологів зі скіфськими похованнями


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Відповідність грецьких і скіфських богів, згаданих у тексті, є правильною в усіх рядках, ОКРІМ

Answer: Табіті - Гестія

Answer: Аргімпаса - Афродіта

Answer: Папай - Зевс

Answer: Арей - Геракл


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Загальну думку автора про долю скіфів найкраще окреслює крилатий вислів

Answer: Все гине - слава не поляже (Т. Шевченко).

Answer: Хто взяв меч, від меча й загине (Біблія).

Answer: Щастя всіх прийде по наших аж кістках (І. Франко).

Answer: Миру не ждуть - мир завойовують (П. Тичина).


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Беручи до уваги те, що слово «ельдорадо» (El Dorado іспанською – «позолота») означає «фантастично багата місцевість, яку розшукували іспанці, завойовуючи Південну Америку», доречним можна вважати тлумачення заголовка тексту, наведене в рядку

Answer: А. світ, заселений давніми божествами та підземними крилатими тваринами

Answer: простори українських степів, так і не підкорені войовничими скіфами

Answer: загадкова країна казкових скарбів, яка існувала на території України

Answer: земля неозорих просторів і неймовірних багатств, яка навряд чи існує насправді


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Степове Ельдорадо**

***(1-3)** Унікальний Великий Рижанівський курган, що на Черкащині, у 1996-

1998 роках дослідили археологи. Досвідчені науковці не могли стримати захвату!

Шар за шаром земля відкривала таємницю поховання знатного скіфського воїна...*

І

***(4-13)*** Славетний грецький герой Геракл на своїй колісниці мандрував неозори-

ми степами Таврії. Якось уночі його коні зникли. У пошуках улюблених скакунів

він дійшов аж до витоків Борисфену (так у давнину називали Дніпро). Тут чека-

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм» 860 слів*

Прочитайте перелік підзаголовків до частин тексту, пронумерованих римськими цифрами.

*Сини Геракла. Скіфські держави. Степові піраміди. Останні століття.*

У цьому переліку бракує підзаголовка до частини

Answer: ІI

Answer: III

Answer: IV

Answer: V


Question: Героїчну битву козацького війська проти татарських нападників зображено у творі

Answer: «Засвіт встали козаченьки»

Answer: «Чи не той то Хміль»

Answer: «Дума про Марусю Богуславку»

Answer: «Віють вітри»

Answer: «Ой Морозе, Морозенку»


Question: «Той, в кого совість як чистий криш таль», є ідеалом автора твору

Answer: «Чого являєшся мені у сні»

Answer: «До Основ’яненка»

Answer: « Молюсь і вірю...»

Answer: «Всякому місту - звичай і права»

Answer: «Contra spem spero!»


Question: Офіційно оформити своє «шляхетне» походження прагне герой твору

Answer: «Наталка Полтавка»

Answer: «Чорна рада»

Answer: «Максим Тримач»

Answer: «Мартин Боруля»

Answer: «Земля»


Question: «Красива, розумна, моторна і до всякого діла дотепна, – яке в неї добре серце, як вона поважає матір свою; шанує всіх старших себе; яка трудяща, яка рукодільниця» - так схарактеризовано героїню твору

Answer: «Наталка Полтавка»

Answer: «Чорна рада»

Answer: «Максим Гримач»

Answer: «Земля»

Answer: «Мартин Боруля»


Question: Заклик до українців «Обніміться ж, брати мої. / Молю вас, благаю!» є у творі

Answer: «Гайдамаки»

Answer: «Мені однаково»

Answer: «І мертвим, і живим, і ненарожденним...»

Answer: «Сон» («У всякого своя доля»)

Answer: «Заповіт»


Question: Образ безсмертного волелюбного народного духу, що «тіло рве до бою, / Рве за поступ, щастя й волю», створив

Answer: Іван Франко

Answer: Тарас Шевченко

Answer: Олександр Олесь

Answer: Євген Маланюк

Answer: Василь Стус


Question: «Зацвіте перша вишня у твоєму садочку, закує сива зозуля – я припливу до тебе, припливу не наймитом – вільним козаком, Kampe!», – каже коханій дівчині герой твору

Answer: «Маруся»

Answer: «Максим Гримач»

Answer: «Наталка Полтавка»

Answer: «Мартин Боруля»

Answer: «Тіні забутих предків»


Question: «По одежі і по сивій бороді, сказать би, піп, а по шаблюці під рясою, по пістолях за поясом і по довгих шрамах на виду – старий козарлюга» – сказано про персонажа

Answer: оповідання

Answer: новели

Answer: повісті

Answer: історичного роману

Answer: пригодницького роману


Question: Прадавні гуцульські звичаї й обряди у своєму творі описав

Answer: Михайло Коцюбинський

Answer: Іван Котляревський

Answer: Панас Мирний

Answer: Іван Багряний

Answer: Іван Нечуй-Левицький


Question: «Пошли мені, доле, сили, уміння, талану, чого хочеш – тільки щоб я хоч що-небудь зробив таке, щоб народ мій у своїм титанічнім труді, у своїх печалях, горестях, роздумах, ваганнях, – щоб народ мій усміхнувся!» – сказав про свої творчі задуми

Answer: Володимир Винниченко

Answer: Микола Хвильовий

Answer: Юрій Яновський

Answer: Остап Вишня

Answer: Валер’ян Підмогильний


Question:
У рядках
*О панно Інно, панно Інно!
Я – сам. Вікно. Сніги...
Сестру я Вашу так любив –
Дитинно, злотоцінно...*
провідним художнім засобом є

Answer: інверсія

Answer: асонанс

Answer: антитеза

Answer: анафора

Answer: епіфора


Question: «Прославити завоювання міста українським елементом села» – таке завдання поставив перед собою

Answer: Володимир Винниченко

Answer: Микола Хвильовий

Answer: Валер’ян Підмогильний

Answer: Юрій Яновський

Answer: Олександр Довженко


Question: *Припливайте до колиски, лебеді, як мрії, / Опустіться, тихі зорі, синові на вії», – співає в колисковій пісні героїня твору

Answer: Максима Рильського

Answer: Андрія Малишка

Answer: Ліни Костенко

Answer: Олександра Олеся

Answer: Василя Симоненка


Question: Справжнє прізвище автора твору «Мартин Боруля»

Answer: Тобілевич

Answer: Кандиба

Answer: Фітільов

Answer: Лозов’ягін

Answer: Рудченко


Question: Дія комедії «Мина Мазайло» розгортається в

Answer: Харкові

Answer: Києві

Answer: Донецьку

Answer: Полтаві

Answer: Курську


Question:
*...Шумлять щасливі води,
 І грає вітер навкруги,
І голуби ясної вроди
Черкають неба береги...* –
 так змальовано образ веселого світу в поезії

Answer: «Любіть Україну»

Answer: «О земле втрачена, явися!..»

Answer: «Українське альфреско»

Answer: «Блакитна Панна»

Answer: «Молюсь і вірю...»


Question:
Рядки
*Усі віки ми чуєм брязкіт зброї,
були боги в нас і були герої,
який нас ворог тільки не терзав!
Але говорять: «Як руїни Трої».
Про Київ так ніхто ще не сказав...*написано

Answer: Павлом Тичиною

Answer: Іваном Драчем

Answer: Ліною Костенко

Answer: Володимиром Сосюрою

Answer: Андрієм Малишком


Question: Екзотичну природу Уссурійського краю змалював

Answer: Іван Багряний

Answer: Остап Вишня

Answer: Валер’ян Підмогильний

Answer: Євген Маланюк

Answer: Олесь Гончар


Question: Асоціацію українських письменників (АУП) створено в добу

Answer: модернізму

Answer: постмодернізму

Answer: реалізму

Answer: сентименталізму

Answer: бароко


Question: Апостроф на місці пропуску треба писати в усіх словах рядка

Answer: черв..ячок, в..юнкий, р..юмсати

Answer: без..іменний, п..єса, з..єднаний

Answer: пір..їнка, трав..янистий, зів..яти

Answer: міл..ярд, жнив..яний, пред..явник


Question: Антонімічну пару вжито в прислів'ї

Answer: Малі діти - малий клопіт, а підростуть - буде великий.

Answer: Діти - як квіти: поливай, то ростимуть.

Answer: У дитини заболить пальчик, а в матері серце.

Answer: Рідня до півдня, а як сонце зайде - ніхто не знайде!


Question: Правильною є форма займенника в словосполученні

Answer: на тім березі ріки

Answer: з твоєго району

Answer: звернутися до їх

Answer: всим підприємцям


Question: Другий склад наголошений у слові

Answer: запитання

Answer: сантиметр

Answer: одинадцять

Answer: завдання


Question: Граматичну помилку допущено в реченні

Answer: Край дороги, якою їхали вершники, густо цвіли ромашки.

Answer: Це був красивий молодий хлопець, який лише вчора покинув шкільну парту.

Answer: Степ розлігся перед мандрівником, який переливався барвами весняного цвіту.

Answer: Мліла під блакитним небом земля, яка напоєна була життєдайним теплом весняного сонця


Question: Спільнокореневим до слова «сонний» є

Answer: унісон

Answer: спросонку

Answer: соняшник

Answer: соната


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

***(1)*** Дуб здавна постає як символ незламної сили, могутності та переможного довголіття. ***(2)*** У селі *(В,в)*ерхня Хортиця, яке нині перетворилося на передмістя Запоріжжя, височить дуб-велетень, вік якого понад вісімсот років. ***(3)*** Ще за часів *(К,к)*иївської Русі з брунатного жолудя проклюнувся паросток і, набираючи сили, згодом перетворився на розлоге дерево. ***(4)*** Під ним проходили мешканці *(П,п)*івденних степів, у його затінку вони відпочивали, ховалися від дощу або палючого сонця. ***(5)*** Нині над дубом-велетнем мчать реактивні лайнери, пролітають штучні супутники *(З,з)*емлі, а він, як і колись, живе, зеленіє, задумливо шумить серед безкраїх рідних обширів.

Синонімом до прикметника «розлоге» в третьому реченні тексту є слово

Answer: похиле

Answer: коренасте

Answer: гіллясте

Answer: листяне


Question:
**Прочитайте текст****і виконайте завдання**

***(1)*** Дуб здавна постає як символ незламної сили, могутності та переможного довголіття. ***(2)*** У селі *(В,в)*ерхня Хортиця, яке нині перетворилося на передмістя Запоріжжя, височить дуб-велетень, вік якого понад вісімсот років. ***(3)*** Ще за часів *(К,к)*иївської Русі з брунатного жолудя проклюнувся паросток і, набираючи сили, згодом перетворився на розлоге дерево. ***(4)*** Під ним проходили мешканці *(П,п)*івденних степів, у його затінку вони відпочивали, ховалися від дощу або палючого сонця. ***(5)*** Нині над дубом-велетнем мчать реактивні лайнери, пролітають штучні супутники *(З,з)*емлі, а він, як і колись, живе, зеленіє, задумливо шумить серед безкраїх рідних обширів.

З маленької букви в тексті треба писати слово

Answer: (В,в)ерхня

Answer: (К,к)иївської

Answer: (П,п)івденних

Answer: (3,з)емлі


Question:
**Прочитайте текст****і виконайте завдання**

***(1)*** Дуб здавна постає як символ незламної сили, могутності та переможного довголіття. ***(2)*** У селі *(В,в)*ерхня Хортиця, яке нині перетворилося на передмістя Запоріжжя, височить дуб-велетень, вік якого понад вісімсот років. ***(3)*** Ще за часів *(К,к)*иївської Русі з брунатного жолудя проклюнувся паросток і, набираючи сили, згодом перетворився на розлоге дерево. ***(4)*** Під ним проходили мешканці *(П,п)*івденних степів, у його затінку вони відпочивали, ховалися від дощу або палючого сонця. ***(5)*** Нині над дубом-велетнем мчать реактивні лайнери, пролітають штучні супутники *(З,з)*емлі, а він, як і колись, живе, зеленіє, задумливо шумить серед безкраїх рідних обширів.

Простим є речення

Answer: друге

Answer: третє

Answer: четверте

Answer: п’яте


Question:
**Прочитайте текст****і виконайте завдання**

***(1)*** Дуб здавна постає як символ незламної сили, могутності та переможного довголіття. ***(2)*** У селі *(В,в)*ерхня Хортиця, яке нині перетворилося на передмістя Запоріжжя, височить дуб-велетень, вік якого понад вісімсот років. ***(3)*** Ще за часів *(К,к)*иївської Русі з брунатного жолудя проклюнувся паросток і, набираючи сили, згодом перетворився на розлоге дерево. ***(4)*** Під ним проходили мешканці *(П,п)*івденних степів, у його затінку вони відпочивали, ховалися від дощу або палючого сонця. ***(5)*** Нині над дубом-велетнем мчать реактивні лайнери, пролітають штучні супутники *(З,з)*емлі, а він, як і колись, живе, зеленіє, задумливо шумить серед безкраїх рідних обширів.

Відокремленою обставиною ускладнено речення

Answer: перше

Answer: друге

Answer: третє

Answer: п’яте


Question: Виділені букви позначають однаковий звук у кожному слові рядка

Answer: ***д***жміль, ***д***обро, ***д***ріб

Answer: про***с***ьба, ві***с***ь, ***с***ьогодні

Answer: д***з***бан, ***з***берегти, ***з***жати

Answer: вчи***т***ься, ***т***ьмяний, боро***т***ьба

Answer: я***к***би, ***ґ***валт, е***к***зистенція


Question: Редагування потребує сполука в рядку

Answer: згадати між іншим, принагідно згадати

Answer: упродовж місяця, на протязі місяця

Answer: дотепер не з’ясовано, досі не з’ясовано

Answer: насамперед знати, передусім знати

Answer: знайти без зволікань, знайти негайно


Question: Помилку в написанні слова допущено в рядку

Answer: інженер, скепсис, символіст

Answer: кипарис, азимут, косінус

Answer: дивізіон, антагонізм, шкіпер

Answer: партитура, афоризм, акціонер

Answer: аквамарин, сюїта, шифон


Question: Усі слова треба писати зі сполучною буквою *о* в рядку

Answer: тисяч...літній, гірнич..рудний, світ..гляд, дощ..мір

Answer: крок..мір, зор..пад, овоч..сховище, прац..любний

Answer: яйц..подібний, ліс..степ, земл..трус, панел..віз

Answer: піш..хід, брон..бійний, житт..дайний, чорн..земний

Answer: земл..роб, вол..любний, вогн..гасник, бур..лом


Question: Букву *е* на місці пропуску треба писати в усіх словах рядка

Answer: ск..листий, бр..ніти, кач..чка

Answer: в..рховний, кор..дор, р..берце

Answer: вибор..ць, зб..рігається, ц..тата

Answer: кл..котіти, прич..пити, р..шітце

Answer: кош..чок, р..місник, розробл..ний


Question: Букву *в* треба писати на місці обох пропусків рядка

Answer: ..мова (домовленість, угода, договір), ..мова (вимога, пропозиція)

Answer: ..права (спеціальне завдання), ..права (адміністративна установа)

Answer: ..лада (керівні органи), ..лада (право керувати кимось або чимось)

Answer: ..ступ (початок навчання в університеті), ..ступ (виїмка, що нагадує сходинку)

Answer: ..клад (грошова сума, внесена до банку), ..клад (порядок, заведений у родині)


Question: Помилку у відмінюванні іменників допущено в рядку

Answer: вдячність Ірині Савченко

Answer: концерт Олега Білоноженко

Answer: офіс Марини Козачук

Answer: практикум Івана Ющука

Answer: роман Олександра Дюма


Question: Порушено норму відмінювання числівника в рядку

Answer: На змаганнях директор нагородив п’ятьох учнів.

Answer: Швидкість бігу гепарда — від сто двадцяти до сто сорока кілометрів за годину.

Answer: Серед восьмисот сорока семи приток Дніпра є велика річка Прип’ять.

Answer: Прийшовши на спортмайданчик, він зустрів там сімох однокласників.

Answer: Запорозька чайка вміщала від п’ятдесяти до сімдесяти козаків.


Question: Немає помилок у дієслівних формах рядка

Answer: колишемо, шлють, хотять

Answer: біжать, стелишся, їсиш

Answer: мовчимо, відповіси, клеїмо

Answer: дуєте, стовбичать, кришуть

Answer: будять, гоють, засиплешся


Question: Між однорідними членами речення й узагальнювальним словом треба поставити тире в рядку (розділові знаки пропущено)

Answer: А. Усі українські музичні інструменти поділяються на ударні-духові та струнні.

Answer: Крім того для створення шумових ефектів використовували деякі предмети побуту як-от підкову рубель качалку тощо.

Answer: В обручі робили прорізи куди вмонтовували маленькі дзвіночки металеві пластини-брязкальця усе, що могло видавати дзвін.

Answer: Інші ударні інструменти тулумбаси бугаї набули великого поширення на Запорозькій Січі.

Answer: Наш народ створив також цілий ряд духових інструментів наприклад сопілку трембіту ріг сурму трубу волинку.


Question: Складносурядне речення утвориться, якщо серед варіантів продовження речення «Земля не може жити без сонця ...» вибрати

Answer: і води, цих першооснов життя.

Answer: а людина - без щастя.

Answer: як квітка без води.

Answer: тому що усе живе загине.

Answer: яке яскраво світить високо в небі.


Question:
Прочитайте речення.
*Надходить пора переміщення барв (1) а сині верховіття дерев на рожевому тлі неба ще розгойдують у собі блакитно-сизі відтінки (2) і відчуваєш (3) скрізь причаїлися невидимі полохливі тіні (4) тому стало і повніше навколо (5) і більш тривожно на серці.*
Кому треба ставити на місці всіх цифр, ОКРІМ

Answer: 1

Answer: 2

Answer: З

Answer: 4

Answer: 5


Question:
Прочитайте речення.
*Студентка. [...] перевтому, блискуче склала іспит.*
 Замість пропуску можуть стояти всі слова, ОКРІМ

Answer: незважаючи на

Answer: не дивлячись на

Answer: забувши про

Answer: подолавши

Answer: попри


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

«Пекельний Бульба» - творчий псевдонім

Answer: Олексія Чебикіна

Answer: Ігоря Вишинського

Answer: Георгія Малакова

Answer: Віталія Сікарчука


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

Варваризм «*меседж», ужитий у тексті (рядки 35-36), можна було б замінити зі збереженням його контекстуального змісту словом

Answer: послання

Answer: лейтмотив

Answer: слоган

Answer: лист


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

У тексті НЕ РОЗКРИТО мікротему, наведену в рядку

Answer: проблеми сучасних вітчизняних коміксистів

Answer: особливості української традиції жанру коміксу

Answer: ґенеза коміксів у світовому контексті

Answer: специфіка українських шанувальників коміксів


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

Відповідають позиції Олексія Чебикіна щодо особливостей вітчизняної традиції творення коміксів (рядки 62-74) усі твердження, ОКРІМ

Answer: Вітчизняна графіка у творенні коміксів найбільш подібна до європейської, з якою мала давні постійні зв’язки.

Answer: Маючи генетичний зв’язок з європейською традицією, вітчизняна графіка водночас характеризується своєрідною технікою.

Answer: Творчість львівських графіків особливо виразно засвідчує єдність вітчизняної та західноєвропейської традицій.

Answer: Специфіка вітчизняної графіки стала результатом поєднання греко-візантійської та скандинавської графічних традицій


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

НЕПРАВИЛЬНИМ стосовно тексту є висновкове твердження в рядку

Answer: Причини сучасного непевного статусу вітчизняної школи коміксів лежать в економічній площині.

Answer: Комікси не варто використовувати в навчальному процесі через їх сильний вплив на свідомість.

Answer: Продаж коміксів у багатьох країнах є цілою індустрією, початки якої сягають ще ХVІ-ХVІІ століть.

Answer: Сучасна японська школа манги помітно впливає на інші традиції «оповідей у малюнках».


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

За типом мовлення текст є

Answer: описом з елементами розповіді

Answer: розповіддю з елементами роздуму

Answer: роздумом з елементами опису

Answer: описом з елементами роздуму


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

Ідею тексту найточніше передає фрагмент, наведений у рядку

Answer: Словом, кожна нація має свій продукт [комікси] з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта геть різне (рядки 5-6).

Answer: Цей жанр не має аналогів - він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть (рядки 39-42).

Answer: 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою (рядки 59-61).

Answer: ...ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися... (рядки 75-77).


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**) і виконайте завдання**

«Мальовані історії»: українська версія**

***(1-6)*** «Комікс» – загальновживаний термін, який у перекладі означає «кумедний». Щоправда, нині в Європі власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці – «манга» тощо. Українські майстри, які працюють у цьому жанрі, називають такі твори «мальованими історіями». Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта – геть різне.

***(7-12)*** У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів. Та скептики були б, напевно, здивовані, зазирнувши в минуле й побачивши одну з перших «мальованих історій» у японському монастирі XII ст. Базові прийоми жанру, рухи й жести персонажів були запозичені саме з цих найперших робіт.

***(13-28)*** Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину – це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра. «Перші письмена, імовірно, трансформувалися в ієрогліфи, – розповідає художник Олексій Чебикін. – У єгиптян це взагалі суцільний комікс! Або візьмімо китайське письмо: ієрогліф «будинок» справді схожий на будинок, ієрогліф «людина» має «стовбур», «руки-ноги»... Із Греції до нас прийшла традиція навколо ікони малювати житія! Подивившись на розписи церков за тамтешнім каноном, можна прочитати майже все Святе Письмо. Там якраз і поєднано зображення святого з текстовим супроводом». Традицію оповідей у малюнках було помічено в XVI-XVII ст., коли в Барселоні та Валенсії почали поширювати малюнки для простого люду. Це були перекази життя святих у вигляді невеликих відбитків гравюр на кольорових аркушах. У Європі й Штатах у теперішньому вигляді мальовані історії ввійшли в обіг майже водночас, та практичні американці перші поставили це на комерційну основу. Першим бізнес-коміксом стали історії про Жовтого Хлопчика – «Yellow Kid». Правда, сьогодні Європу й Америку швидкими темпами заповнює азійська, передусім японська, традиція.

***(29-42)*** Як і в усьому, у створенні коміксів японці дотримуються традицій. Манги досі малюють тушшю, вони чорно-білі й послідовність картинок ведуть ззаду наперед – згідно з канонами місцевого правопису. Такої самої послідовності автори наполегливо просять дотримуватися під час видання перекладів – мовляв, від цього кардинально залежить правильність сприймання історії. Адже це, на перший погляд, нехитре мистецтво здатне проникати у свідомість значно глибше, швидше й непомітніше, ніж література чи кіно. Майстерно переданий у формі коміксу «меседж» може слугувати ефективним рушієм, чи навіть засобом певного впливу. У цьому, зокрема, переконаний Віталій Сікарчук, більш знаний під псевдонімом Пекельного Бульби. «За освітою я вчитель", свого часу викладав у школі, – каже він. – І комікс ставав у пригоді, щоб показати учням той чи інший приклад. Цей жанр не має аналогів – він невибагливий, не вимагає особливої підготовки. Є, звісно, комікси, виконані на високому рівні, але водночас можна малювати абсолютний примітив у сенсі виконання, і це сприйматимуть!»

***(43-50)*** В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався. Серед корифеїв – графік-ілюстратор Георгій Малаков. У дитинстві він вигадував зразки цього жанру – жив у Києві під окупацією, придумував героїв, зображував сюжети про війну... Відомий художник Ігор Вишинський, автор багатьох ілюстрацій до дитячої літератури, створював повноцінні комікси про друзів-художників. Придумував їм образи, кумедні ситуації, розповідав про уявну державу в центрі Європи, де були представники різних націй. Твір займав понад 300 сторінок.

***(51-58)*** Нині в нас мистецтво «мальованих оповідей» теж активно розвивається, але комікси рідко виходять на широку публіку. Опитані «коміксисти» бачать два шляхи виживання. Перший – це «йти» в російські видавництва, адже вітчизняних зразків жанру в чистому вигляді практично ніде не друкують. Другий – ховатися в арт-підпіллі, що рясно квітне в мережі Інтернет і в самвидаві. «Офіційні видання, на жаль, надають перевагу російськомовному продукту, як і преса чи кінематограф, – каже О. Чебикін. – У нашій країні досі вважають, що ринок сусідів ширший, тож випускати російською – економічно вигідніше».

***(59-74)*** 3 огляду на непевний статус вітчизняних «мальованих історій» говорити про власну сучасну школу коміксу поки що рано. Однак це може бути нашою перевагою. «Відсутність школи має свої плюси: не існує обмежень, – уважає Пекельний Бульба. – Може, це і вплине на розвиток, на створення своєрідної течії в нас». Проте, на думку Олексія Чебикіна, школа української мальованої історії таки формується: «Наша школа справді дуже відрізняється від французької, російської, молдовської... Мені важко схарактеризувати ці особливості....Різниця в графічному матеріалі. Школа української графіки була завжди відмінна й відокремлена від європейської, хоча – закорінена вона саме в Європі – перші її представники навчалися у Німеччині. Багато хто здобував освіту в Росії знову-таки від художників, які навчалися в Італії. У Львові своя ситуація: вони й до 1920 року мали тісні стосунки з Польщею та Німеччиною, і це відчутно... Київська Русь дала свій симбіоз, коли грецька школа, що прийшла з Візантії, поєдналася зі скандинавським мінімалізмом і структурою. І в нас згодом з’явилося «реалістичне бароко», коли зображення ніби щільно переплетене з декоративним трактуванням: звідти наші примітивісти, яких ми знаємо. Українська графіка близька до латиноамериканської».

***(75-80)*** Хай там як, ми маємо величезний простір для творчості в галузі коміксу, невичерпний потенціал, неймовірну кількість власних супергероїв, є що обігрувати, де розвернутися, і кожен може знайти своє. Тож навіть у сьогоднішніх обмежених умовах ентузіасти знаходять один одного й, не чекаючи «манни з неба», чи то пак від видавців, вигадують спільні проекти, фестивалі, віртуальні спільноти тощо. Словом, є надія, що наша «мальована історія» житиме!

*За Н. Михайловою, журнал «Міжнародний туризм»

Думку про те, що комікси є універсальним для людства жанром, підтверджують усі фрагменти тексту, ОКРІМ

Answer: ...власне коміксами називають лише видане в Америці, французи найменували це «стрічка малюнків», японці - «манга» тощо... Словом, кожна нація має свій продукт з особливою назвою й походженням. Схожий лише спосіб висловлювання, решта - геть різне (рядки 2-6).

Answer: У свідомості пересічної людини слово «комікс» найчастіше асоціюється з чимось комічним і несерйозним, тож не дивно, що й ставлення до коміксів іноді відповідне: мовляв, легке чтиво для тинейджерів (рядки 7-9).

Answer: Загалом історію коміксів сміливо можна споріднювати з наскельним живописом. Давні люди не просто намагалися зобразити картину - це був сюжет, низка подій, наприклад полювання на звіра (рядки 13-15).

Answer: В Україні навіть тоді, коли ще не відоме було слово «комікс» і не знані були приклади мальованої історії з Європи, цей жанр поступово розвивався (рядки 43-44).


Question: Образ гордої красуні, яка сміливо захищає власну гідність, є у творі

Answer: «Дума про Марусю Богуславку»

Answer: «Віють вітри»

Answer: «Бондарівна»

Answer: Засвіт встали козаченьки»

Answer: «Ой Морозе, Морозенку»


Question: Про київського князя Святослава («Слово про похід Ігорів» йдеться в рядку

Answer: «Великому Хорсові путь перебігав»

Answer: «Ізронив злоте слово, з сльозами змішане»

Answer: «Підпер гори угорськії своїми залізними полками»

Answer: «Жадоба спробувати Дону великого знамення йому заступила»

Answer: «Думкою поле міряє од великого Дону до малого Дінця»


Question:
Рядки *Зброю співаю і мужа, що перший з надмор’їв троянських, Долею гнаний нещадно, на берег ступив Лавінійський*
оригінально переробив

Answer: Іван Котляревський

Answer: Григорій Сковорода

Answer: Тарас Шевченко

Answer: Іван Франко

Answer: Пантелеймон Куліш


Question: Народну пісню «Ой під вишнею, під черешнею / Стояв старий з молодою, як із ягодою» адресовано

Answer: Іванові Брюховецькому

Answer: Мартинові Борулі

Answer: возному Тетерваковському

Answer: Максимові Гримачу

Answer: Омелькові Кайдашеві


Question:
Рядки
*Шляхи життя важкі і грузні:
 працюй - зморивсь чи не зморивсь.
 Він полюбив огонь у кузні,
 під молотом, що все іскривсь*
присвячено

Answer: Іванові Котляревському

Answer: Тарасові Шевченку

Answer: Пантелеймонові Кулішу

Answer: Іванові Франку

Answer: Михайлові Коцюбинському


Question: «Запорожжя споконвіку було серцем українським, на Запорожжі воля ніколи не вмирала, давні звичаї ніколи не забувались», - пише

Answer: Пантелеймон Куліш

Answer: Іван Нечуй-Левицький

Answer: Іван Котляревський

Answer: Панас Мирний

Answer: Іван Карпенко-Карий


Question: Думка з Першого послання Іоанна Богослова «Коли хтось каже: «Я люблю Бога», а брата свого ненавидить, - неправду мовить. Хто любить Бога, той нехай любить і брата свого» є суголосною провідній ідеї твору

Answer: «Гімн»

Answer: «Енеїда »

Answer: «Всякому місту-звичай і права»

Answer: «Як добре те, що смерті не боюсь я»

Answer: «І мертвим, і живим, і ненарожденним...»


Question: «Ця дівчина не просто так, Маруся. / Це голос наш. Це – пісня. Це - душа» – сказано про героїню

Answer: думи

Answer: поеми

Answer: драми

Answer: пригодницького роману

Answer: роману у віршах


Question: «Любові всевишній присвячується» твір

Answer: «Лісова пісня»

Answer: «Три зозулі з поклоном»

Answer: «Маруся Чурай»

Answer: «За мить щастя»

Answer: «Камінний хрест»


Question: «Росте Антонич, і росте трава, / і зеленіють кучеряві вільхи», – писав про себе автор поезії

Answer: «Чари ночі»

Answer: «Різдво»

Answer: «Молюсь і вірю...»

Answer: «Балада про соняшник»

Answer: «Лебеді материнства»


Question: Василь Стефаник започаткував в українській літературі стильову течію

Answer: імпресіонізму

Answer: сентименталізму

Answer: романтизму

Answer: реалізму

Answer: експресіонізму


Question: *Шумить, гуде Тополівка. До Лавріна Запорожця приїхали гості» так починається оповідь про події твору

Answer: Валер’яна Підмогильного

Answer: Володимира Винниченка

Answer: Остапа Вишні

Answer: Олександра Довженка

Answer: Олеся Гончара


Question: Справжнє прізвище автора твору «Тигролови»

Answer: Кандиба

Answer: Тобілевич

Answer: Фїтільов

Answer: Губенко

Answer: Лозов’ягін


Question: «Моя зброя - сміх!» - так пояснював своє мистецьке покликання

Answer: Микола Хвильовий

Answer: Олександр Довженко

Answer: Іван Багряний

Answer: Остап Вишня

Answer: Юрій Яновський


Question: Образи соняшника й сонця, що символізують поета й поезію, створив

Answer: Василь Симоненко

Answer: Микола Вороний

Answer: Іван Драч

Answer: Василь Стус

Answer: Павло Тичина


Question: Народну «Пісню про Байду» переосмислює («*У Полтаві на риночку...*») героїня твору

Answer: «Маруся Чурай»

Answer: «Бондарівна»

Answer: «Любіть Україну»

Answer: «Дума про Марусю Богуславку»

Answer: «О земле втрачена, явися!..»


Question:
Рядки
*Можна вибрать друга і по духу брата,
Та не можна рідну матір вибирати*
написано

Answer: Павлом Тичиною

Answer: Іваном Драчем

Answer: Володимиром Сосюрою

Answer: Василем Симоненком

Answer: Андрієм Малишком


Question: «У Томську мене перехопила залізнична агентура НКВС. Арешт, суд, вирок: за втечу із заслання — три роки вже ув’язнення в таборі. Так я потрапив у «Бамлаг» (Байкало-амурський лагер)», - згадував

Answer: Павло Тичина

Answer: Іван Багряний

Answer: Володимир Сосюра

Answer: Богдан-Ігор Антонич

Answer: Максим Рильський