Medicinski pojmovi: Gljivične bolesti kože

 

**Gljivične bolesti kože** (dermatomikoze) su parazitarna oboljenja kože, koja uzrokuju gljivice. Gljivice spadaju u jednostavne biljke, koje nemaju klorofila i zato ne mogu same sintetizirati hranu, pa žive kao saprofiti ili paraziti. U rožnatom sloju kože nalaze najpovoljnije uvjete za život, a isto tako i u rožnatim tvorevinama kože vlasima i noktima. Obično ne prodiru u dublje slojeve kože, a ako pak prodru, dolazi na tim mjestima do gnojenja. Oboljela mjesta su okruglog oblika (jer se gljivice podjednako šire na sve strane), i perutaju se. Ako gljivice prodru u dublje slojeve kože, mogu se krvnim optokom prenijeti na udaljena mjesta kože i tamo izazivaju osip (mikidi). Dijagnoza gljivičnih bolesti kože postavlja se na osnovu kliničke slike, a potvrđuje se pregledom pod mikroskopom. Ako se npr. uzme oboljela vlas, mogu se pod mikroskopom vidjeti vlakanca i spore gljivica. Glavni izvor gljivičnih bolesti kože su bolesna djeca. 

  

 Zaraza se prenosi direktnim ili indirektnim dodirom (preko češlja, marame i dr.). Djeca su uopće mnogo više sklona oboljevanju od ovih bolesti, nego odrasli. Gljivične bolesti mogu se prenositi na čovjeka i sa životinje, i onda su obično teže naravi. Kod nas ima mnogo gljivičnih bolesti kože, osobito u higijenski zaostalim krajevima. Profilaksa se provodi s pomoću higijenskih mjera, zdravstvenog prosvjećivanja iluniiivima, internatima i sl., izolacije i liječenja bolesnih i dr. Dijete, koje je bolesno od gljivične bolesti vlasišta, treba stalno nositi zaštitnu kapicu, koja mora sizati od ruba do ruba vlasišta. 

  

 Najpoznatije gljivične bolesti kože jesu: trihofitija, favus, epidermofitija i mikrosporija. Epidermofitija (epidermophytia) je gljivična bolest kože, koja se najčešće javlja na rukama i nogama, osobito između prstiju. Na tim se mjestima stvaraju u mjehurići, koji svrbe, zagnoje se i pucaju. Koža između prstiju je vlažna, crvena i ispucana. Bolest može postati kronična i trajati godinama. Na dlanovima se bolest pokatkad očituje samo u ljuštenju kože. Bolest se prenosi najčešće kupanjem u zajedničkim kupatilima (bazeni i dr.) i obućom. Za sprečavanje bolesti nužno je redovito pranje nogu, često mijenjanje čarapa i suzbijanje prekomjernog znojenja, jer ono pogoduje oboljevanju.

  

 Zaraženu obuću treba dezinficirati izlaganjem formalinskim parama. Liječenje se provodi pranjem nogu u otopini kalijeva hipermangana, mazanjem antiparazitamim mastima, oblozima borne kiseline i dr. Vidi još trihofitija, favus, mikrosporija, sikoza.