Вагаюся над питанням про розлучення

 
Добрий день!
2,5 роки тому я вийшла заміж, мені було 19, чоловікові - 24, зустрічалися до того 2 роки і пів року жили разом. Тоді я думала, що це велика сила кохання. Воно і справді було і досі мабуть є, але я чесно вже не можу чітко собі дати відповідь. Через деякий час я усвідомила, що основною причиною мого раннього заміжжя була втеча від батьків, батько страждає на алкоголізм, мама тягне на мінімальну зарплату меншу дочку і свекруху, і я з ними жила до 18 років в однокімнатній квартирі. А чоловікові батьки дали йому окрему квартиру, він постійно купляв мені дорогі подарунки, і його мама підганяла з одруженням. Весілля нормального не було звісно, я заощаджень власних не мала, тому що вчилася в університеті і не працювала на той час, а втягувати сім'ю в борги не хотіла. Я навіть соромилася чоловіка і запрошувати до себе в гості, він туди пішов перший раз аж через півроку після весілля.А наші приватні проблеми почалися на інтимі. Мене не влаштовує одноразово в місяць провести 10 хв з чоловіком в ліжку, я раніше дуже обурювалася і часто чула від нього, що я думаю про дурниці і що це не головне в житті. Я ніколи не відчуваю від чоловіка моральної підтримки, він емоційно холодний, нічим не допомагає в домашніх справах, після роботи весь вільний час проводить в комп'ютерних іграх з друзями, каже що хоче бути блогером. Будь-які дії, що стосуються подорожей чи ремонту це лише моя ініціатива, чоловік каже, що я вигадують всякі дурниці, а останнім часом взагалі чую в свою сторону що я психічно хвора і мені треба лікуватися. Я просто перетворилася на прислуга, яка ще й має купляти йому подарунки за свою зарплату. Ну і з його батьками в мене погані стосунки, вони безперервно маніпулюють всіма, і я ніколи не знаю, що від них можна чекати ще. Може питання до вас, підкажіть будь ласка, чи можливо щось змінити чи краще тікати, поки в нас немає дітей? 
 |

Добрый день,Мария.  

Думаю ,что "убегать"-вариант последний!  

Работу нужно начать с себя...либо посетить психолога совместно с мужем. Как Вы думаете,он согласится?..  

Если нет,то рекомендую обратиться за помощью лично. Потому что надо Вас увидет ьи задать точечные вопросы,тогда и рекомендации будут верные , "под Вас"!  

И еще ,не совсем поняла..."Я просто перетворилася на прислуга, яка ще й має купляти йому подарунки за свою зарплату"- а разве подарки мы не дарим любимым за свой счет?..

Про позицию жертвы Вы не плохо заметили! Молодец.  

А еще обратите внимание на недовольства по отношению к себе...то есть  

чем муж Вам не нравится понятно,а что Вы делаете не так в роли жены?  

Понимаете вопрос?

очень хорошо,что Вы это осознаете! Вы уже на верном пути!  

Если муж не захочет на совместную консультацию,то рекомендую обратиться Вам лично,а потом уже и решите "бежать" от отношений или работать над собой...  

Потому что работать над собой нужно будет на самом деле в любом варианте,который Вы выберете..  

Удачи и обращайтесь;)

Добрий вечір! Знаєте Ви щось про співзалежність? На цьому сайті я опубліковала статтю на цю тему, почитайте. Напишіть + і - Вашого шлюбу, Вашого чоловіка. Чи є сенс розбиратися в собі, докладати зусиль, щоб зберегти стосунки? 

Доброго вечора! В будь якому випадку згідний з колегами що перед тим як відповісти що вам робити необхідно дительніше вам розібратись в ситуації і це точно найкраще робити на індивідуальних зустрічах. І всеж на рахунок того щоб йти разом з чоловіком то думаю краще поки звертайтей самі оскільки з того що ви описали вашому чоловіку все підходить а в таких випадках людина працювати небуде а більше буде оператись і в результаті заважатиме вам.

Перед принятием решения я бы проверила партнера на признаки абьюза (насилия) т.к. некоторые вещи, о которых вы говорите их удел. Чтобы разобраться рекомендую посмотреть мое видео на эту тему  

[https://youtu.be/gQaokjuwTss](/out.php?a=https://youtu.be/gQaokjuwTss)